Справа № 2-а-3096/08/1370
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014 року м. Київ К/9991/9226/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Кошіля В.В., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2009 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2011 року

у справі № 35304/09/9104

за позовом Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Євро-Контакт»,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Полі Сервіс ЛТД»

про застосування наслідків визнання недійсним господарського зобов'язання, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2008 року Державна податкова інспекція у Франківському районі міста Львова (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Євро-Контакт» (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Полі Сервіс ЛТД» (далі - відповідач-2) про: визнання недійсним господарського зобов'язання між ТОВ «Гал-Євро-Контакт» та ТОВ «Полі Сервіс ЛТД» на загальну суму 290887,20 грн.; застосування наслідків, передбачених статтею 208 Господарського кодексу України, та стягнення зі сторін всього одержаного за зобов'язанням в дохід держави.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2009 року було закрито провадження у справі за позовом ДПІ у Франківському районі м. Львова до ТОВ «Гал-Євро-Контакт», ТОВ «Полі Сервіс ЛТД» про визнання недійсним господарського зобов'язання, що вчинене з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2009 року у задоволенні позову ДПІ у Франківському районі м. Львова до ТОВ «Гал-Євро-Контакт», ТОВ «Полі Сервіс ЛТД» про застосування наслідків визнання недійсним господарського зобов'язання та стягнення з відповідачів в дохід держави 290887,20 грн. було відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2011 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2009 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Франківському районі м. Львова, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2011 року і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, виходив з того, що орган державної податкової служби звернувся до суду з вказаним позовом після спливу строку, встановленого статтею 250 Господарського кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог податковий орган посилається на те, що між ТОВ «Полі Сервіс ЛТД» (продавець) та ТОВ «Гал-Євро-Контакт» (покупець) були здійснені господарські операцій на загальну суму 290887,20 грн., в тому числі податок на додану вартість в розмірі 48481,20 грн., який віднесено покупцем до складу податкового кредиту травня 2007 року, на підставі податкових накладних: № 60 від 15 травня 2007 року, № 47 від 05 травня 2007 року, № 35 та № 95 від 02 травня 2007 року. Проте, за період липень - жовтень 2006 року податкові декларації з податку на додану вартість ТОВ «Полі Сервіс ЛТД» містять нульові показники, тобто ТОВ «Полі Сервіс ЛТД» не відобразило у складі податкових зобов'язань податок на додану вартість за господарськими операціями з ТОВ «Гал-Євро-Контакт». Вказані обставини слугували підставою для висновку податкового органу про те, що зазначені первинні бухгалтерські документи є недостовірними, оскільки не підтверджують факт проведення господарських операцій між відповідачами та їх взаємне виконання, а господарське зобов'язання суперечить інтересам держави і суспільства, оскільки спрямоване на отримання ТОВ «Гал-Євро-Контакт» податкової вимоги, а саме, формування покупцем надмірного складу податкового кредиту, що призведе до зменшення розміру надходжень податку на додану вартість до бюджету.

Відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави (частина 1 статті 208 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

Вказані вище санкції є адміністративно-господарськими санкціями, а тому її застосування регулюється нормами глави 27 Господарського кодексу України.

Згідно частини 1 статті 238, частини 1 статті 250 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків; адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що орган державної податкової служби звернувся до суду з вказаним позовом після спливу строку, встановленого статтею 250 Господарського кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПІ у Франківському районі м. Львова підлягає залишенню без задоволення, а постанова Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2009 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2011 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2009 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ В.В. Кошіль

_____________________ Т.М. Шипуліна