Справа № 2а/0270/279/11
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/0270/279/11

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик В.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

13 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Немирівський комбінат хлібопродуктів" до Державної податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Немирівський комбінат хлібопродуктів" звернулось в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року позов задоволено, а ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2011 року дане рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2014 року ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2011 року в частині залишення без змін постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року в частині задоволення позову про визнання та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.01.2011 № /0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 83575 грн. основного платежу та 20893,7 грн. штрафних (фінансових) санкцій скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суд апеляційної інстанції прийняв до свого провадження вказану справу та призначив її до апеляційного розгляду на 13 січня 2015 року.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

13 січня 2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшли пояснення (вх. 254/15) ТОВ "Немирівський комбінат хлібопродуктів" з додатками щодо фактичного руху активів та використання обладнання у їх власній господарській діяльності та заява (вх. 292/15) ТОВ "Немирівський комбінат хлібопродуктів" про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції -без змін з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Немирівському районі Вінницької області проведена виїзна планова документальна перевірка ТОВ "Немирівський комбінат хлібопродуктів" з питань додержання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009 року по 30.09.2010 рік, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 року по 30.09.2010 рік.

За наслідками проведеної перевірки складено Акт № 1144/23/33437862 від 30.12.2010 року, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме : № /0 та № /0 від 14.01.2011 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року позов задоволено, а ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2011 року дане рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2014 року ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2011 року в частині залишення без змін постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року в частині задоволення позову про визнання та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.01.2011 № /0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 83575 грн. основного платежу та 20893,7 грн. штрафних (фінансових) санкцій скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

На виконання ухвали Вищого адміністративного суду України колегія суддів апеляційної інстанції розглядає постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року в частині задоволення позову про визнання та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.01.2011 № /0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 83575 грн. основного платежу та 20893,7 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Дослідивши повторно всі матеріали справи та додаткові пояснення і докази, надані позивачем по справі, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість"сума податку, що підлягає сплаті (переахуванню) до бюджеу або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податковогоперіоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди ( у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7. статті даного Закону, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванн. підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично спаченій отримувачем товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

В розрізі наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до твердження, що платник податків має право на бюджетне відшкодування суми податку на додану вартість, яку він фактичноо сплатив у попередніх податкових періодах, на підставі наявного від'ємного значення різниці між податковими зобов'язаннями та податковим кредитом у поточному та попередньому податковому періоді.

Також, в силу вимог підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" зазначено, що датою виникнення податкових зобов'язань з продажу товарів вважається дата, яка припадає на податкових період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів, що підлягають продажу, а у разі продажу товарів за готівкові кошти - дата їх оприбуткуваня в касі платника податку; або дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 1.7 вищезазначеного Закону вказано, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду.

Згідно підпункту 7.4.1 статті 7 даного Закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрузняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 статтею 8-1 даного Закону, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку із придбанням або виготовленням товарів ( у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подалшого використання в опопдаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку. Підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги) на вимогу їх отримувача.

Також підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів ( робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання податку товарів (робіт, послуг).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між позивачем та ПП "Прилукихімснаб" укладено договір про надання послуг по ремонту млина від 02.01.2009 року, згідно якого ПП "Прилукихімснаб" зобов'язується на протязі року, надавати замовнику послуги по поточному ремонту обладнання млина АВМ-50 та ОПМ - 1.8 в порядку та на умовах визначених цим договором, у зв'язку з чим ПП "Прилукихімснаб" виписані та та належним чином оформленні податкові накладні від 30.11.2009 рок № 535, від 26.02.2010 року № 76, від 29.01.2010 року № 20, від 30.12.2009 року № 603 на поточний ремонт млина АВМ-50 в сумі 83575 грн.( а.с. 123-134).

При аналізі норм чинного законодавства та наявних матеріалів справи судом встановлено, що позивачем в повному обсязі виконанно обов'язок щодо сплати поточного ремонту млина, у зв'язку з чим останній правомірно відніс до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 83575 грн.

Також, 13 січня 2015 року на адресу суду надійшло пояснення ТОВ "Немирівський комбінат хлібопродуктів", в яких апелянтом надано фактичне та документальне підтвердження щодо використання обладнання, що ремонтувалось за договором від 02.01.2009 року про надання послуг з ремонту млина та його подальше використання у своїй господарській діяльності, а саме:

- акт приймання-передачі основних засобів від 02.03.2009 року;

- акт приймання-передачі основних засобів від 01.03.2010 року;

- акт про зачистку виробничого корпусу та результатах переробки зерна № 3 ПП"Агро від 31.03.2009 року;

- акт про зачистку виробничого корпусу та результатах переробки зерна № 4 агроспец від 30.04.2009 року;

- акт про зачистку виробничого корпусу та результатах переробки зерна № 5 від 31.05.2009 року;

- акт про зачистку виробничого корпусу та результатах переробки зерна № 7 агро від 30.06.2009 року;

- акт про зачистку виробничого корпусу та результатах переробки зерна № 8 від 31.07.2009 року;

- акт про зачистку виробничого корпусу та результатах переробки зерна № 8 агро від 02.08.2009 року;

- акт про зачистку виробничого корпусу та результатах переробки зерна № 10 від 30.09.2009 року;

акт про зачистку виробничого корпусу та результатах переробки зерна № 10 агро від 30.09.2009 року;

- акт про зачистку виробничого корпусу та результатах переробки зерна № 11 від 31.10.2009 року;

- акт про зачистку виробничого корпусу та результатх переробки зерна № 5 від 30.11.2009 року;

- акт про зачистку виробничого корпусу та результатах переробки зерна № 13 від 31.12.2009 року;

- акт про зачистку виробничого корпусу та результатах переробки зерна № 8 від 28.02.2010 року;

- акт про зачистку виробничого корпусу та результатах переробки зерна № 7 від 31.10.2010 року;

- обігово- сальдова відомість за рахунком :10 за 01.01.09-28.02.10;

- обігово- сальдова відомість за рахунком :01 "Орендовані необоротні активи" за 1 Квартал 2009 р.;

- обігово- сальдова відомість за рахунком :01 "Орендовані необоротні активи" за 2 Квартал 2009 р.;

- обігово- сальдова відомість за рахунком :01 "Орендовані необоротні активи" за 3 Квартал 2009 р.;

- обігово- сальдова відомість за рахунком :01 "Орендовані необоротні активи" за 4 Квартал 2009 р.;

- обігово- сальдова відомість за рахунком :01 "Орендовані необоротні активи" за 1 Квартал 2010 р.

На підставі вищевикладеного колегія суддів апеляційної інстанції приходить до твердження, що вказанні послуги здійсненні позивачем мають на меті подальше використання млина в господарській діяльності як платника податку, адже дана діяльність здійснюється на підставі права користування.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що податковим органом не правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 14.01.2011 року № /0 без дотримання норм податкового законодавства в даній сфері правовідносин, а тому є безпідставним та необгрунтованим.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи в частині задоволення позову про визнання та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.01.2011 року № /0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 83575 грн. основного платежу та 20893,7 грн. штрафних (фінансових) санкцій , тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Немирівському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2011 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом трьох днів .

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М.

Матохнюк Д.Б.