Справа № 807/3521/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2014 рокулм. Ужгород№ 807/3521/14

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснює діяльність за спрощеною системою оподаткування зі сплатою єдиного податку. Станом на 02.10.2014 за Відповідачем по платежу "Єдиний податок з фізичних осіб» рахується податковий борг до місцевого бюджету у розмірі 1272,62 грн., в т.ч. пені в сумі 4,60грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в позовній заяві вказав, що просить суд розглянути заяву без його участі за наявними матеріалами у справі.

Відповідач повторно в судове засідання, через канцелярію суду 25.11.2014 року подала суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без її участі.

У відповідності до ч.4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до статті 128 частини 6 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час, і місце судового розгляду, суд, має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до статті 3 частини 1 пункту 10 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд прийшов наступного.

Відповідно до Витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ( а.с. 7-9).

Станом на 02.10.2014 за Відповідачем по платежу 50 18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб» рахується податковий борг до місцевого бюджету у розмірі 1 272,62 грн., в т.ч. пені в сумі 4,60грн., що підтверджується розрахунком податкової заборгованості та обліковими картками ( а.с.6,10-13).

Вказана вище заборгованість до місцевого бюджету виникла у зв'язку із наступним.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 здійснює діяльність за спрощеною системою оподаткування зі сплатою єдиного податку на підставі поданої заяви від 20.01.2012 про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.01.2012 року за обраною ставкою 15 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати та обранням 2 групи щодо сплати єдиного податку. Місце провадження господарської діяльності - Україна, ( а.с. 15).

Відповідно до пп. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 Податкового кодексу України, від 2 грудня 2010 року N 2755-УІ, із змінами та доповненнями, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву.

Згідно з п. 299.1 ст. 299 ПК України, свідоцтво платника єдиного податку видається суб'єкту господарювання, який подав до органу державної податкової служби заяву щодо обрання або переходу на спрощену систему оподаткування.

На підставі поданої Відповідачем заяви про застосування спрощеної системи оподаткування Ужгородською МДПІ було видано свідоцтво платника єдиного податку серії Б №656386, ( а.с. 14).

Згідно ст.291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до п.291.4 ст.291 ПК України, суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 150000 гривень;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

3) третя група - фізичні особи - підприємці, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв :не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 20 осіб; обсяг доходу не перевищує 3000000 гривень;

Згідно ст.293 ПК України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до п. 293.1 ст. 293 ПК України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності,_з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно рішення від 22 грудня 2011 року Холмківської сільської ради дванадцятої сесії VI скликання про встановлення фіксованих ставок єдиного податку для фізичних осіб - підприємців першої та другої групи платників єдиного податку та рішення від 10.01.2012 року Холмківської сільської ради чотирнадцятої' сесії VI скликання про внесення змін до рішення 22 грудня 2011 року Холмківської сільської ради дванадцятої сесії VI скликання про встановлення фіксованих ставок єдиного податку для фізичних осіб - підприємців першої та другої групи платників єдиного податку встановлено розмір ставки єдиного податку у розмірі 15% до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податного (звітного) року по виду діяльності 52.62 - Роздрібна торгівля з лотків та на ринках, (а.с. 17-18).

З врахуванням вищенаведеного ставка єдиного податку становить 15% до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2012 року -160,95грн. (1073 грн. * 15%) помісячно, та станом на 01 січня 2013 року - 172,05грн. (1147грн. * 15%) помісячно.

Згідно п. 295.1. ст. 295 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності, (п. 295.2. ст. 295 ПК України).

В порушення наведеного Відповідачем частково сплачено за травень - грудень 2012р. у сумі 30,68 грн. та за взагалі не сплачено за січень 2013 року у загальному розмірі 1 268,02 грн.

У відповідності до ст. 129 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, Відповідачу було проведено нарахування пені в сумі 4,60 грн., яка є непогашеною.

Статтею 10 Податкового кодексу України визначено, що єдиний податок належить до місцевих податків.

Відповідно до п. 300.1 ст. 300 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-УІ, із змінами і а доповненнями, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України , податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована, на суму такого грошового зобов'язання.

Приписами статті 59 ПКУ у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Так, податковою інспекцією була виставлена податкова вимога від 19 квітня 2012 року №672 та вручено Відповідачу - 19.06.2012р. особисто, про свідчить підпис на корінці вищенаведеної вимоги ( а.с.23).

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, якою передбачені обов'язки платника податків, одним із обов'язків є обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною, Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З'ясувавши повно та всебічно обставини в адміністративній справі, підтверджені належними та допустимими доказами в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Так як позивачем у даній справі є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична особа, то в силу ч.4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 160-163, КАС України ,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

2.Стягнути суму податкового боргу з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) по платежу 50 18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб» до місцевого бюджету у розмірі 1 272,62 ( одна тисяча двісті сімдесят дві гривні, 62 коп.) грн. в т.ч. пені в сумі 4,60 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяТ.В. Скраль