Справа № 816/5056/14
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 січня 2015 рокум. Полтава Справа №816/5056/14
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення від 23 травня 2014 року про відмову у задоволенні скарги щодо притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та у порушенні щодо вказаного адвоката дисциплінарної справи.

Виходячи з положень статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України cуддя до відкриття провадження у справі з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує право особи на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів конкретно визначеним строком. Це, насамперед, викликано специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Дані строки обмежують час, протягом якого вказані правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно з частиною першою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною другою вказаної статті визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30 серпня 2006 року (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Суд зазначає, що у відповідності до частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, згідно з частиною третьою статті 39 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Позивач не заперечує стосовно пропуску місячного строку звернення до суду з даним позовом.

Водночас, разом з позовом ОСОБА_1 подано заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, яку обґрунтовано перебуванням на утриманні позивача двох доньок, одна з яких є студенткою, а друга - неповнолітньою, та неодноразовими зверненнями у період з травня по листопад 2014 року до лікарів, в тому числі і за кордоном.

Оцінюючи обґрунтованість заявленого клопотання, суд виходить з того, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Проте, вказані позивачем обставини не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки жодних належних доказів перебування позивача у період з 23 травня 2014 року (дата прийняття спірного рішення) по 22 грудня 2014 року (дата звернення до суду) на лікуванні, в тому числі і за кордоном (довідки з датами звернення до лікарів та датами перебування на обстеженні та лікуванні, проїзні документи, відмітки про перетин кордону тощо) та неможливості звернутися до суду у строк, встановлений чинним законодавством, не надано. З наданих до заяви про поновлення строку звернення до суду результатів медичного обстеження позивача, судом не встановлено наявності об'єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду. До того ж, додані до заяви копії результатів медичного обстеження датовані 2012 роком.

Інших доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Суд також враховує, що позивач та її представник брали участь у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди та були присутніми у судових засіданнях, що підтверджено копіями рішень Київського районного суду м. Полтави від 31.07.2014 та апеляційного суду Полтавської області від 01.09.2014.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що строк звернення до суду з даним позовом позивачем пропущено безпідставно, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про поновлення такого строку.

Згідно з частиною другою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Враховуючи наведені вище законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви без розгляду.

Керуючись статтями 6-11, 99, 100, 160, 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з Державного бюджету України сплачену квитанцією від 25.12.2014 №13005663 суму судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

Копію ухвали надіслати ініціатору звернення разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Кукоба