Справа № 806/5418/14
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Житомир справа № 806/5418/14

час прийняття: 11 год. 10 хв. категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

за участі секретаря Длугаш О.В.,

за участі представників позивача Фещенка М.І., Гарбара К.Г.,

за участі представника відповідача Домарацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райагрошляхбуд" до Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати нечинним (протиправним) і скасувати податкове повідомлення - рішення Малинської об'єднаної державної податкової інспекції від 24.11.2014 № . Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Райагрошляхбуд" зазначало, що податкове повідомлення - рішення від 24.11.2014 № , винесене в.о. начальника Малинської ОДПІ на підставі акту перевірки № 88/22-12/03580073 від 04.11.2014, яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 96557,60 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 24139,40 грн, є протиправним. Висновки перевірки про безпідставне віднесення до складу податкового кредиту вартості товарів, що призвело до завищення розміру податкового кредиту з податку на додану вартість Підприємства в сумі 96557,60 грн, отриманих від постачальника у травні - липні 2014 року ТОВ "Баффет" не відповідають фактичним обставинам та вимогам діючого законодавства України. При цьому позивач вказав, що в результаті взаємовідносин з ТОВ "Баффет" у травні - липні 2014 року ним, на підставі податкових накладних, виписаних вказаним контрагентом, включено до податкового кредиту суму податку на додану вартість в загальному розмірі 96557,60 грн. Реальність проведеної господарської операції по придбанню бітуму у ТОВ "Баффет" підтверджується належно оформленими первинними бухгалтерськими документами, які були надані під час перевірки, а саме: договором поставки, податковими та видатковими накладними, платіжними дорученнями, товарно - транспортними накладними, оборотно-сальдовими відомостями. Про факт подальшого використання придбаного бітуму в господарській діяльності Товариства, на думку позивача, свідчать звіти про витрати основних матеріалів у будівництві за червень - липень 2014 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень - липень 2014 року, акти на списання ТМЦ за червень - липень 2014 року. Посилання відповідача в акті перевірки на невідповідність товарно - транспортних накладних вимогам Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, та ненадання для перевірки актів прийому - передачі товару і паспорту якості заводу виробника або сертифікату відповідності, позивач вважає безпідставними. Так як під час виконання договору, укладеного між ТОВ "Райагрошляхбуд" та ТОВ "Баффет" умови прийомки товару, визначені зазначеною Інструкцією не використовувалися, а керувалися п. 3.4, 3.6 та 3.10.1 Договору, відтак складання акту прийому - передачі та ТТН не є обов'язковим. Сертифікати відповідності на бітум і паспорти якості наявні у Товариства, тому твердження про їх відсутність є надуманими.

Представники позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, на підставі доводів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити ТОВ "Райагрошляхбуд" у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю, з мотивів наведених у письмових запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Встановлено, що 24-28.10.2014 головним державним ревізором - інспектором Малинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області проведено позапланову документальну невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Райагрошляхбуд" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ "Баффет" за період діяльності з 01.05.2014 по 31.07.2014.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Райагрошляхбуд" п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість до сплати в бюджет на суму 96557,60 грн, в т.ч.: травень 2014 р. - 23618, 80 грн; червень 2014 р. - 28030, 20 грн; липень 2014 р. - 44908, 60 грн.

На переконання контролюючого органу, заниження податку на додану вартість відбулось внаслідок того, що податковий кредит, задекларований ТОВ "Райагрошляхбуд" по взаємовідносинах із ТОВ "Баффет" у травні, червні, липні 2014 року в сумі 96557, 60 грн відповідно до п. 193.1 ст. 193, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України сформований неправомірно та перевіркою не підтверджується. Так як ТОВ "Райагрошляхбуд" відобразило в податковій звітності правові взаємовідносини із ТОВ "Баффет" без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування та несплати податків.

Стверджуючи про відсутність факту реального здійснення господарської діяльності ТОВ "Райагрошляхбуд" в травні - липні 2014 року Малинська ОДПІ посилається на ненадання Товариством актів прийому - передачі товару, паспорту якості заводу виробника або сертифікату відповідності та невідповідність товарно - транспортних накладних вимогам Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, оскільки на них відсутні підписи.

За результатами перевірки складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Райагрошляхбуд" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах із ТОВ "Баффет" за період діяльності з 01.05.2014 по 31.07.2014 від 04 листопада 2014 року № 88/22-12/03580073.

24 листопада 2014 року Малинською об'єднаною ДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області, на підставі акту перевірки № 88/22-12/03580073 від 04.11.2014, прийнято податкове повідомлення - рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання ТОВ "Райагрошляхбуд" за платежем податок на додану вартість на 120697 грн у тому числі за основним платежем - 96557,60 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 24139,40 грн.

Суд, перевіряючи оспорюване податкове повідомлення - рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, виходив із такого.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Райагрошляхбуд" зареєстровано як юридична особа Виконавчим комітетом Малинської міської ради Житомирської області. Видами діяльності Товариства за КВЕД - 2010 визначено: будівництво доріг і автострад; вантажний автомобільний транспорт; інша діяльність щодо поводження з відходами; виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у.

Товариство перебуває на податковому обліку в Малинській ОДПІ. З 25 червня 2003 року зареєстровано платником податку на додану вартість, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість № 09387657 серії НБ № 272372, виданого 25.06.2003.

Податковий кредит, згідно із пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок та підстави формування платником податку податкового кредиту регламентується приписами ст. 198 Податкового кодексу України, яких платник податків зобов'язаний дотримуватися, і за умови порушення яких, формування податкового кредиту може бути визнано неправомірним.

У відповідності до п. 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно зі п. 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно зі п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до п. 201.6 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п. 201.7 ст. 201 ПК України).

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, необхідною умовою для включення податку на додану вартість до податкового кредиту, що безпосередньо впливає на зменшення суми податкових зобов'язань, є, зокрема, фактична наявність господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), їх зв'язок з господарською діяльністю платника податків. При цьому наслідки у податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто дії, які викликають зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Первинний документ, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, визначальним фактором для формування податкового кредиту з ПДВ є зв'язок придбаних товарів (робіт, послуг) із господарською діяльністю платника податків та наявність підтверджуючих первинних документів, що відображають реальність таких господарських операцій.

У свою чергу, при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Матеріали справи підтверджено, що 20 травня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баффет" (Постачальник) та ТОВ "Райагрошляхбуд" (Покупець) укладеного договір № 200514, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцю нафтопродукти (далі - Товар) узгодженими партіями, а Покупець зобов'язується оплатити їх і прийняти в асортименті, кількості згідно з поданими заявками, узгодженими з Постачальником. Обсяг нафтопродуктів для поставки за цим договором було визначено так: бітум нафтовий дорожній в'язкий БНД 60/90 ДСТУ 4044-2001 у кількості 300 тонн; пічне паливо - 100т; мазут - 100т.

Пунктом 2.1 договору визначено, що якість товару має відповідати чинним ДСТУ і ТУ і засвідчуватися паспортом якості заводу - виробника або сертифікатом відповідності для продукції, що підлягає сертифікації.

Згідно зі п. 3.2 договору № 200514 від 20.05.2014, поставка товару здійснюється окремими партіями, Постачальник і Покупець погоджують можливість постачання кожної партії товару. При цьому узгоджується найменування та кількість товару, що поставляється. Поставка товару залізницею здійснюється протягом 3-х робочих днів з моменту надходження оплати на розрахунковий рахунок постачальника. Поставка товару автомобільним транспортом Покупця здійснюється протягом 2-х робочих днів з моменту надходження оплати на розрахунковий рахунок Постачальника.

Відвантаження товару автомобільним транспортом Покупця проводиться після надання Покупцем довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, технічного паспорта на автомобіль і каліброваного паспорта на автоцистерну, а в разі відвантаження автомобільним транспортом Постачальника - заявки із зазначенням точної адреси поставки (усно, в письмовій формі, факсимільним зв'язком, електронною поштою) (п. 3.4 вищевказаного договору).

У пункті 3.6 цього договору прописано, що датою поставки автомобільним транспортом вважається дата передачі товару, зазначена в товарно-транспортній накладній або у накладній на відпуск матеріалів на сторону.

Згідно зі умовами п. 3.7 договору № 200514 від 20.05.2014, Постачальник вважається виконав своє зобов'язання по поставці товару Покупцю з моменту передачі його в розпорядження транспортній організації (перевізника). У разі поставки товару власним транспортом або в разі організації транспортного перевезення за ініціативою Постачальника, товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Покупцем за кількістю та якістю, а право власності на товар таким, що перейшло від Постачальника до Покупця в момент (дату), зазначений в товарно - транспортній накладній.

Приймання товару Покупцем здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом 28/171/578/155 від 20.05.2008, а також умовами цього Договору та додатків до нього (п. 3.10 зазначеного вище договору).

Пунктами 4.2 і 4.3 договору визначено, що оплата за товар здійснюється шляхом 100% оплати шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника.

За результати господарських операцій у травні - липні 2014 року ТОВ "Баффет" видано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райагрошляхбуд" видаткові накладні та рахунки - фактури (а.с. 31, 34, 36, 41), податкові накладні (а.с. 30, 32, 33, 35, 37, 40, 42), а саме: № 3 від 21.05.2014 на загальну суму 110000,00 грн (у т.ч. ПДВ - 18333,33 грн); № 5 від 22.05.2014 на загальну суму 31712,80 грн (у т.ч. ПДВ - 5285,47 грн); № 3 від 06.06.2014 на загальну суму 100000,00 грн (у т.ч. ПДВ - 16666,67 грн); № 4 від 07.06.2014 на загальну суму 68181,20 грн (у т.ч. ПДВ - 11363,53 грн); № 3 від 16.07.2014 на загальну суму 121656,00 грн (у т.ч. ПДВ - 20276,00 грн); № 6 від 25.07.2014, ураховуючи розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до цієї податкової накладної від 25.07.2014 № 1, на суму ПДВ 4384,00 грн; № 7 від 28.07.2014 на загальну суму 121491,60 грн (у т.ч. ПДВ - 20248,60 грн).

Також виконання умов наведеного договору підтверджено копіями товарно-транспортних накладних (а.с. 54-57); копіями паспортів якості та сертифікатами відповідності товару - бітум нафтовий дорожній в'язкий БНД 60/90.

Оплата за поставлені товари здійснена позивачем у безготівковій формі, про що свідчать копії платіжних доручень про перерахування на рахунок ТОВ "Баффет" сум грошових коштів (а.с. 43, 44, 45, 46, 47, 53).

На підтвердження оприбуткування придбаного товару позивачем надано витяги з журналу - ордеру і відомості по рахунку 205 Будівельні матеріали за травень - липень 2014 року, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку: 631 по зазначеному контрагенту за період 01.05.14-31.07.14.

Судом з'ясовано, що вказані податкові накладні сформовані відповідно до статті 201 Податкового кодексу України та наказу Міністерства доходів і зборів України від 14 січня 2014 року N 10 "Про затвердження Форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2014 р. за N 185/24962, містять усі обов'язкові реквізити та видані особою, зареєстрованою як платник податку на додану вартість, на момент їх видачі. Вказані обставини ні в акті перевірки, ні представником відповідача під час розгляду справи в суді не заперечувалися.

Ставлячи під сумнів факт реального здійснення господарської операції між ТОВ "Райагрошляхбуд" та ТОВ "Баффет" відповідач визначив підставами: ненадання актів прийому - передачі товару, паспорту якості заводу виробника або сертифікату відповідності та невідповідність товарно - транспортних накладних вимогам Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, оскільки на них відсутні підписи вантажовідправника, водія.

Суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність паспорту якості заводу виробника або сертифікату відповідності, оскільки паспорти якості та сертифікати відповідності товару - бітум нафтовий дорожній в'язкий БНД 60/90 наявні у позивача, їх копії долучені до матеріалів справи.

Крім того, паспорти якості та сертифікати відповідності не є в розумінні положень чинного законодавства документами, що підтверджують право власності на товар. Так як ні паспорт якості, ні сертифікат відповідності не посвідчують перехід права власності та не закріплюють його за певною особою, відтак вони не можуть бути доказами, які однозначно спростовує право власності на товар і факт його поставки.

Щодо відсутності актів прийому - передачі товару, то суд відмічає, що за умовами договору № 200514 від 20 травня 2014 року, складання актів прийму - передачі товару не передбачено.

Датою поставки автомобільним транспортом вважається дата передачі товару, зазначена в товарно-транспортній накладній або у накладній на відпуск матеріалів на сторону (п. 3.6 договору).

Як було зазначено вище, позивачем у підтвердження виконання умов договору були надані видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, які є доказами передачі товару від Постачальника до Покупця. Надані товарно-транспортні накладні містять прізвища водіїв, марки і державні номери автомобілів, якими здійснювалося перевезення вантажів, а також прізвище, ім'я, по батькові, посаду, підпис і печатку вантажовідправника.

Разом з цим, суд не приймає до уваги посилання контролюючого органу на невідповідність товарно-транспортних накладних встановленій Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах і організації України, затверджену наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155, формі /типова форма 1-ТТН/, оскільки вимоги цієї Інструкції є обов'язковими для всіх суб'єктів господарювання (підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців), що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

До основних видів діяльності позивача, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, вказані види діяльності не належать.

Крім того, товарно-транспортні накладні не відносяться до документів суворої звітності та не є первинними документами в розумінні Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", відтак відсутність у них підписів водія не може бути визнана беззаперечним доказом безтоварності спірних господарських операцій.

Таким чином, суд вважає, що висновки відповідача щодо фіктивності господарських операцій є помилковими та такими, що не підтверджуються обставинами справи.

У свою чергу, факт використання позивачем у власній господарській діяльності придбаного у ТОВ "Баффет" бітуму нафтового дорожнього в'язкого БНД 60/90 підтверджено копіями договорів на ремонти доріг, укладеними між ТОВ "Райагрошляхбуд" та його контрагентами; довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; актами приймання виконання будівельних робіт; звітами про витрати основних матеріалів у будівництві; актами списання тощо.

Отже, придбання позивачем бітуму нафтового дорожнього в'язкого БНД 60/90 у ТОВ "Баффет" здійснювалось для подальшого його використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як видно із довідки ТОВ "Райагрошляхбуд" від 03.12.2014 № 71 на балансі останнього знаходиться: асфальтний завод; ємність (бітумосховище) і змішувач, що свідчить на користь висновку, що придбання бітуму нафтового дорожнього в'язкого БНД 60/90 зумовлено господарською діяльністю позивача.

З огляду на наведене, суд вважає, що висновки Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про порушення позивачем вимог п. 198,1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, під час вчинення спірних господарських операцій у травні - липня 2014 року, є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті податкового повідомлення - рішення від 24.11.2014 № діяв не на підставі, не в межах повноважень та не в спосіб, визначений чинним законодавством, тому податкове повідомлення - рішення, яким позивачу збільшено грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 96557,60 грн за основним платежу та 24139,40 грн штрафних санкцій є протиправним, таким, що прийнято без урахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, відтак його необхідно скасувати.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Райагрошляхбуд" слід задовольнити.

Керуючись статтями 86, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення - рішення Малинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 24.11.2014 року №.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.Ю. Романченко

Повний текст постанови виготовлено: 29 грудня 2014 р.