Справа № 820/18930/14
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 січня 2015 р. Справа № 820/18930/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагайдак В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області 1722,80 грн. - суму заборгованості по доплаті до мінімального страхового внеску.

Згідно зі ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України даний позов підлягає розгляду та вирішенню в порядку скороченого провадження.

Копія ухвали про відкриття скороченого провадження була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в матеріалах справи. Конверт із судовими документами повернувся до суду з поміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи зазначене, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання до суду заперечень проти позову або заяви про визнання позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1058-IV), відповідач є страхувальником. У 2010 році відповідач перебував на спрощеній системі оподаткування.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону № 1058-IV, страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону № 1058-IV, обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Згідно п.п. 5.1.4 п. 5.1 ч. 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за № 64/8663, нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками (крім гірничих підприємств) шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно п.п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески до Пенсійного фонду. Відповідно до ч. 6 ст. 20 зазначеного Закону, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітнім періодом для позивача, відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України № 1058-IV, є календарний місяць. Відповідач у строки, визначені законодавством, зобов'язання по сплаті страхових внесків не виконав. Частиною 12 статті 20 Закону № 1058-IV передбачена сплата страхових внесків страхувальниками незалежно від фінансового стану платника.

17 липня 2010 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до законів України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.п. 4 п. 8 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, придбання спеціального торгового патенту), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом у фіксованому розмірі.

Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому, сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Таким чином, з липня 2010 року фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, зобов'язані сплачувати страхові внески у розмірі не менше мінімального страхового внеску та не більше максимального розміру страхових внесків.

Відповідач звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України за 2010 рік позивачу не надавав.

Згідно повідомлення-розрахунку ФОП ОСОБА_1, сума несплачених страхових внесків за липень-грудень 2010 року склала 1722,80 грн. (а.с. 7).

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області було надіслано відповідачу вимогу про сплату боргу №Ф5318 від 06.03.2014 р. (а.с. 8). Вимога не оскаржена та не виконана.

Отже, у відповідача склалась сума боргу по внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за липень-грудень 2010 року у розмірі 1722,80 грн., яка підлягає стягненню як законна та обґрунтована.

Керуючись ст.ст. 7-11, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (93113, м. Лисичанськ, вул. Свердлова, буд. 347, ) 1722,80 грн. (одна тисяча сімсот двадцять дві гривні вісімдесят копійок) - суму заборгованості по доплаті до мінімального страхового внеску

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя В.В.Сагайдак