Справа № П/811/770/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2014 рокусправа № П/811/770/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Туркіної Л.П. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Петрівське»

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2014р.

у справі за позовом Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до Комунального підприємства «Петрівське» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Олександрійська ОДПІ звернувся 14.03.2014 року до суду з позовом до відповідача Комунального підприємства «Петрівське» про стягнення податкового боргу. Просив стягнути податковий борг з податку на додану вартість за січень 2014 року в сумі 27719,00 грн. з рахунків у банках, що обслуговують такого платника.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 27 719,00 грн., який виник відповідно до податкової декларації за січень 2014 року, зазначає, що відповідач має відкриті поточні рахунки у банках згідно довідки від 03.03.2014 року. Посилається на п. 20.1.34 ст.20, п. 59.1 ст. 59, п. 95.3 ст. 95 ПКУ.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з КП «Петрівське» із рахунків у банках, обслуговуючих платника податків кошти в сумі 27 719,00 грн. у рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість за січень 2014 року на користь Державного бюджету України.

Постанову суду мотивовано тим, що після вручення відповідачеві податкової вимоги №148-11 від 03.06.2013 р. податковий борг ним не був погашений у повному обсязі. В силу 59.5 ст. 59 ПКУ, у разі якщо після направлення податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається у зв'язку з чим у податкового органу не виникло обов'язку щодо направлення платнику податків нової податкової вимоги.

Відповідач не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції від 08.04.2014 р. та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені адміністративного позову.

В апеляційні скарзі посилався на те, що положення п.95.2 ст. 95 ПК України припускають неоднозначне трактування початку обігу строку для звернення позивача до суду з вимогою стягнення заборгованості та з урахуванням особливостей сплати податку на додану вартість, положення вищенаведеної статті має тлумачення на користь платника податків, а саме - строк 60 днів починає обраховуватись з 02.03.2014 року. Також зазначає, що положення п.95.2 ст. 95 ПК України припускають неоднозначне (множинне) трактування початку обігу строку для звернення позивача до суду з вимогою стягнення заборгованості та з урахуванням особливостей сплати податку на додану вартість, положення вказаної статті має тлумачитися на користь платника податків, а саме строк 60 днів починається обраховуватися з 02.03.2014 року.

Учасники процесу в судове засіданні не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судового відправлення. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що КП «Петрівське» зареєстроване 13.03.2009 року Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та взяте на облік як платник податків (а.с.4-7). Відповідачем до податкового органу 20.02.2014 р. подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2014 року в якій самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 27 719,00 грн. за вказаний період (а.с.12-16), однак у встановлені строки відповідачем не сплачено вказане податкове зобов'язання.

03.06.2013 р. податковим органом виставлено податкову вимогу №148-11 на суму 27225,94 грн., яка 03.06.2013 р. одержана відповідачем (а.с.17).

Згідно облікової картки платника податку на додану вартість у період з 03.06.2013 р., тобто з дати винесення першої податкової вимоги і до часу звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою, за відповідачем КП «Петрівське» постійно рахувалася та збільшувалася недоїмка з податку на додану вартість, яка на час розгляду справи у встановленому порядку не сплачена (а.с.32-92).

Колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що при вирішенні справи судом першої інстанції до даних правовідносин правильно застосовані норми Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, уповноважені державою органи не можуть на власний розсуд ухилятися від реалізації наданих їм повноважень, але й не мають права виходити за межі, встановлені законодавством.

Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунку платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органами державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Підпунктами 59.1, 59.3, 59.4 статті 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суму податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно матеріалів справи після вручення відповідачу податкової вимоги №148-11 від 03.06.2013 р. податковий борг ним не був погашений у повному обсязі, отже, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у податкового органу не виникло обов'язку щодо направлення платнику податків нової податкової вимоги у зв'язку з тим, що в силу п. 59.5 ст.59 ПКУ податкова вимога додатково не надсилається.

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції повно з'ясовано всі обставини та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстави для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Петрівське» - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року у справі за позовом Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області до Комунального підприємства «Петрівське» про стягнення податкового боргу - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко