Справа № 804/13123/14
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиці про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - відповідач-1), Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (відповідач-2), в якому просить:
Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.
Сторони в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, відповідно до частини 6 статті 128 КАС України, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) взято на облік в ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області 07.08.2001 року.
У 2012 р. та І, ІІ кварталах 2013 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 працювала на спрощеній системі оподаткування.
У відповідності до п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Згідно з п.3 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8 Закону, фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування нараховують єдиний внесок у розмірі 34,7% на суми, самостійно визначені, але не більші від максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Наказом Міністерства доходів і зборів України №455 від 09 вересня 2013 року затверджено Інструкцію "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Інструкція) п. 3.4 якої визначено, що платники, зазначені у підпункті 2.1.3 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, які обрали спрощену систему оподаткування нараховують та сплачують 34,7 відсотка суми, що визначається такими платниками для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої даним Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановленого законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід).
Відповідно до п. 4.6 Інструкції платники, які обрали спрощену систему оподаткування можуть сплачувати єдиний внесок у вигляді авансового платежу в розмірі, який самостійно визначили, до 20 числа кожного місяця поточного кварталу. У разі якщо останній день строків сплати єдиного внеску припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати єдиного внеску вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем. При цьому суми єдиного внеску, сплачені у вигляді авансових платежів, ураховуються платником при остаточному розрахунку, який здійснюється ним за календарний квартал до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
П.6.4 Інструкції визначено, що вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції.
Абзацом "б" підпункту 6.3 пункту 6 Інструкції передбачено, що органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки у випадку, якщо платник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати єдиного внеску.
На момент складання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-345/2 від 26.05.2014 р. єдиний внесок позивачем, як фізичною особою-підприємцем не було сплачено.
Органом Пенсійного фонду України до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області передано заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску, яка рахувалася станом на 01 жовтня 2013 р. в сумі 6960,48 грн.
У відповідності до абз.1 п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи", процедури адміністрування, які здійснюють органи доходів і зборів, встановлені цим Законом, поширюються на періоди до набрання чинності цим Законом. Отже, Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська мала повноваження виставити вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.05.2014 року №Ф-345/2.
Частиною 8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у п.4 ч.1 ст.4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та членів сімей таких осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Відповідно до ч.12 ст.9 Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відповідно ч.4 ст.25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У відповідності до пп.19-1.1.2. п.19-1.1. ст.19-1.1 Податкового кодексу України контролюючі органи контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
У відповідності до п.4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженим Постановою КМУ від 28.12.1992 р. №731 державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що:
а) зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколами до неї, міжнародними договорами України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та acquis communautaire, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації;
б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.
В силу п.5 цього ж Положення на державну реєстрацію не подаються акти дія яких вичерпується одноразовим застосуванням, крім актів про затвердження положень, інструкцій та інших, що містять правові норми.
Положення про Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, затверджене наказом Міністерства доходів і зборів України від 17.04.2013 року № 46 з огляду на наведені норми не потребує державної реєстрації, оскільки в ньому відсутні норми які зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян та воно не має міжвідомчого характеру, а також не містить правових норм.
Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".
Статтею 27 цього Закону визначено вичерпний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи.
Позивачем не наведено жодних підстав встановлених вищезазначеною статтею, з якої Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції повинна була відмовити у державній реєстрації Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, тому суд вважає позовні вимоги в цій частині необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У відповідності до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Крім того, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014 року у справі №804/4090/14 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії судом досліджувалось питання незаконної державної реєстрації особи з назвою «Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів у Дніпропетровській області» та відповідно позивачу відмовлено в задоволенні адміністративного позову.
Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.
На підставі ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За таких обставин, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії суд вважає за необхідне відмовити з викладених вище підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати. Станом на 1 січня 2014 року мінімальна заробітна плата складає 1218,00 грн.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову відмовити.
Стягнути з позивача - ОСОБА_2 в рахунок Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73,08 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова