Справа № 824/3329/14-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
Іменем України

29 грудня 2014 р. м. Чернівці справа № 824/3329/14-а
Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Спіжавки Г.Г.,
за участю:
секретаря судового засідання Червоняк У.С.,
від позивача - Халус Ю.В.,
від відповідача - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України про скасування рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 жовтня 2014 року відповідачем було прийнято рішення на підставі протоколу №79 про визнання безпідставною видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зв`язку із тим, що не було підтверджено факт виконання позивачем робіт в зоні відчуження в 1988 році протягом 30-ти днів.
Із вказаним рішенням позивач не погоджується, просить його скасувати.
Так, зазначає позивач, за даними військового квитка № НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 12 червня 1967 року, в період з 27.04.1988р. по 18.08.1988р. він виконував урядове завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження в 1988 році протягом 114 днів в період з 27.04.1988р. по 18.08.1988р., а в м. Прип`ять - 43 дні.
Період виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження підтверджується також довідкою військової частини 43187 №1369с від 17.08.1988р. та розрахунками заробітної плати ПАТ "Кіцманське автотранспортне підприємство" за липень, серпнень 1988 року, що свідчать про нарахування позивачу підвищеної заробітної плати в розмірі 557,31 грн.
Позивач вважає рішення, прийняте щодо нього відповідачем таким, що є неправомірним та просить його скасувати, посилаючись на абзац 3 пункту 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.97 №51, відповідно до якого посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:
а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;
б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;
в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, наполягала на неправомірності рішення, прийнятого відповідачем та його скасуванні.
Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча його було належним чином повідомлено про дату, час і місце проведення судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань або заяв не подавав.
Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Пунктом 1 Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 17 травня 2006 року №187 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 травня 2006 року за №626/12500, визначено, що Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія) - це постійно діючий колегіальний орган, що створюється при Міністерстві праці та соціальної політики України (далі - Мінпраці України) для розгляду спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Основними принципами діяльності Комісії є: законність; колегіальність; повнота розгляду наданих документів та інших підтвердних матеріалів; обґрунтованість прийнятих рішень; незалежність членів Комісії (недопущення втручання в діяльність Комісії фізичних та юридичних осіб, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування); компетентність членів Комісії.
Підпунктом 3.2 пункту 3, підпунктом 4.2 пункту 4, підпунктами 5.1, 5.3 та 5.4 пункту 5 Положення передбачено, що одним із завдань Комісії є перевірка правильності видачі посвідчень постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи. Комісія зобов`язана при визначенні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС керуватися критеріями, визначеними Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року N 51 (із змінами). Рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями щодо визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і видачі відповідного посвідчення або його вилучення як такого, що видане безпідставно. Рішення Комісії оформляється протоколом, що підписується головою та секретарем Комісії. Комісія розглядає спірні питання громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Рішення Комісії може бути оскаржено в установленому законодавством порядку.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон України №796-XII).
У відповідності до ст. 9 Закону України №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.
Статтею 10 Закону України №796-XII визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 14 Закону України №796-ХІІ визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.
Відповідно до положень ч.1 ст.14 Закону України №796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються 4-ри категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Зокрема, до 3-ї категорії відносяться учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів.
Згідно ч.1 та ч.4 ст. 15 Закону України №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України №796-XII, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовано Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (далі - Порядок №51).
Відповідно до пункту 2 Порядку №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.
Пунктом 10 Порядку №51 передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видача посвідчень провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в)довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Згідно пункту 12 Порядку №51 спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів АР Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 був визнаний учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та 21.07.1993р. отримав посвідчення категорії 3 серії НОМЕР_2 , видане Чернівецькою ОДА.
Тимчасовою комісією по перевірці правильності видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Чернівецької облдержадміністрації ОСОБА_1 було підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 на підставі архівної довідки №24/7301, виданої 05.03.93р. Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу, довідки від 17.08.1988р. та копії особового рахунку по нарахуванню заробітної плати по ПАТ "Кіцманське автотранспортне підприємство" за липень, серпень 1988 рік ОСОБА_1 .
Позивач працював шофером на ПАТ "Кіцманське автотранспортне підприємство". В період з 27.04.1998р. по 18.08.1988р. на виконання Постанови Ради Міністрів СССР №1497/378 від 29.12.87р. виконував урядове завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримав дозу опромінення 2,220 БЕР, що підтверджується копією військового квитка № НОМЕР_1 .
Копією архівної довідки також підтверджується факт виконання в складі військової частини НОМЕР_3 (місце дислокації с. Димарка) задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження в 1988 році протягом 114 днів в період з 27.04.1988р. по 18.08.1988р., в тому числі в м. Прип`ять - 43 дні.
Згідно довідки військової частини НОМЕР_3 №1369с від 17.08.1988р. ОСОБА_1 в складі ВЧ НОМЕР_3 виконував урядове завдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 27.04.1988р. по 18.08.1988р.
Згідно розрахунків заробітної плати по ПАТ "Кіцманське автотранспортне підприємство" за липень-серпень 1988 року, позивачу за серпень 1988 року нараховано підвищену заробітну плату в розмірі 557,31грн.
На засіданні Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України, що оформлено протоколом №79 від 16.10.2014р. визнано видачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 ОСОБА_1 безпідставною, так як не підтверджено факт виконання робіт в зоні відчуження в 1988 році протягом 30 календарних днів.
З таким висновком, суд не погоджується так, як вже згаданою вище архівною довідкою Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу №24/7301 від 05.03.1993р., за підписом начальника хімічних військ округу засвідчено факт виконання позивачем робіт в складі військової частини НОМЕР_3 (місце дислокації с. Димарка) задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження в 1988 році протягом 114 днів в період з 27.04.1998р. по 18.08.1988р., в тому числі в м. Прип`ять - 43 дні.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991р. № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР, про порядок введення в дію Законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", м. Прип`ять входить до переліку населених пунктів, віднесених до зони відчуження.
Отже, оскільки згідно п. 10 Порядку №51 одним з документів на підставі яких провадиться видача посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є військовий квиток і довідка командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження, суд вважає військовий квиток про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження, довідку командира ВЧ НОМЕР_3 та начальника штабу ВЧ від 17.08.1988р. №1369с та архівну довідку Управління хімічних військ Прикарпарського військового округу №24/7301 від 05.03.1993р - беззаперечним свідченням того, що позивач виконував роботи у зоні відчуження.
Враховуючи викладене, на думку суду, відповідач дійшов помилкового висновку про те, що не підтверджено факт виконання робіт позивачем у зоні відчуження в 1988 році протягом 30 календарних днів, тому, суд вважає протиправним рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, викладене у протоколі №79 від 16.10.2014 року, яким визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, а тому воно підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом №79 від 16.10.2014р. про визнання безпідставною видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3.
3. Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова складена у повному обсязі 05 січня 2015 року.

Суддя Г.Г. Спіжавка