Справа № 802/4141/14-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

13 січня 2015 р. Справа № 802/4141/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницька Н.Л.,

секретаря судового засідання: Мельника В.С.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Охрімовського Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду у м. Вінниці адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3

до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області в порушення вимог Податкового кодексу України змінено предмет застави, а саме, у податкову заставу, згідно з актом опису майна №266 від 17.07.2014 віднесено квартиру АДРЕСА_2. На думку позивача зазначені дії є протиправними та прямо порушують його права вказані обставини слугували підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити на підставі та в межах заявлених позовних вимог. Додатково пояснив, що заміна предмета застави за актом опису від 17.07.2014, що виходить за наслідками застосування податкової застави за актом опису від 27.03.2014, створюють перешкоди по реалізації прав ОСОБА_3 щодо володіння, користування та розпорядження майна.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на надані до суду письмові заперечення та додаткові пояснення (а.с.39, 52-53), також зазначив, що заміну податкової застави згідно з акту опису майна №266 від 17.07.2014 здійснено на підставі поданої позивачем до податкового органу заяви від 17.07.2014, що на думку представника спростовує заявлені вимоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрований виконавчим комітетом Вінницької міської ради за адресою АДРЕСА_3, м. Вінниця, ідентифікаційний код НОМЕР_1 (а.с. 8).

Як свідчать матеріали справи, за наслідками наявності у позивача заборгованості зі сплати штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 304604 грн., в.о начальника Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу за №194 від 27.03.2014, яким вирішено здійснити опис майна позивача, що перебуває у власності платника податків, а у разі, якщо на момент складення акта майно відсутнє або його балансова вартість менша суми податкового боргу, - також того майна, право власності на яке він набуде у майбутньому (а.с. 14).

З урахуванням чого, 27.03.2014 податковим керуючим складено акт опису майна №194, зі змісту якого слідує, що податкову заставу застосовано до податкового боргу позивача у сумі 304604,00 грн. та включено вказані кошти до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави (а.с. 15,17-18).

17.07.2014 податковим керуючим сформовано акт опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) №266, за яким внесено у податкову заставу квартиру АДРЕСА_2, водночас, звільнено від податкової застави кошти в сумі 304604 грн., про що внесено відповідні зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави(а.с.16).

На думку позивача зазначені дії суперечать вимогам Податкового кодексу України та унеможливлюють реалізацію права володіння, користування та розпорядження зазначеного майна.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив з наступного.

Будь-які питання щодо оподаткування, у відповідності до п.7.3 ст.7 Податкового кодексу України, регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Приписи п.п.1.4 р.1 "Порядку застосування податкової застави органами доходів і зборів" затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №572 (надалі - Порядок) встановлюють, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з п.89.1 ст. 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, з дня виникнення податкового боргу.

Аналогічно п.1.7 р.1 Порядку установлює, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної органом доходів і зборів, - з дня виникнення податкового боргу.

Зі змісту п.89.2 ст. 89 Податкового кодексу України убачається, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Вказану норму також дублює п.1.9 р.1 Порядку.

Тобто, за фактом не виконання встановленого обов'язку щодо сплати обов'язкових платежів до податкового органу, останній уповноважений виключно майно такого платника вносити у податкову заставу.

Відповідно до п.89.3 ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг і яким є ОСОБА_3 Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно з п.2.1, п.2.2 р.2 Порядку опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу. Таке рішення приймається керівником органу доходів і зборів і надається платнику податків, що має податковий борг. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим.

Як убачається з наданих до суду доказів, за фактом заборгованості (у позивача) зі сплати штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів у розмірі 304604 грн., в.о. начальника Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу за №194 від 27.03.2014, яким вирішено здійснити опис майна позивача, що перебуває у власності платника податків, а у разі, якщо на момент складення акта майно відсутнє або його балансова вартість менша суми податкового боргу, - також того майна, право власності на яке він набуде у майбутньому.

З урахування чого, 27.03.2014 податковим керуючим складено акт опису майна №194, зі змісту якого слідує, що податкову заставу застосовано до податкового боргу позивача у сумі 304604,00 грн. та включено вказані кошти до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави.

17.07.2014 податковим керуючим, на підставі поданої письмової заяви позивача сформовано акт опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) №266, за яким внесено у податкову заставу квартиру АДРЕСА_2, водночас, звільнено від податкової застави кошти в сумі 304604 грн.

В той же час, позивач звернувся до суду з позовом щодо визнання протиправними дій Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Вінницькій області щодо опису майна у податкову заставу згідно акту опису майна №194 від 27.03.2014 та її реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про податкові застави згідно акту опису майна №194 від 27.03.2014. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.09.2014 у справі № 802/3078/14-а позов задоволено в повному обсязі, згідно з ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.11.2014 зазначене судове рішення набуло законної сили.

Представник позивача в судовому засіданні акцентував увагу суду на те, що зазначене свідчить про неправомірність дій податкового органу в частині винесення акту опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) №266 від 17.07.2014, адже є похідним від акту опису майна №194 від 27.03.2014, отже наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку даним посиланням, суд виходив з наступного.

Частина 2 статті 14 КАС України закріплює, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини у відповідності до ч.1 ст.72 КАС України.

З наданих до суду доказів вбачаться, що предметом розгляду у справі №802/3078/14-а є правовідносин позивача та Вінницької ОДПІ, що випливають по факту невірного застосування відповідачем порядку віднесення майна у податкову заставу, оскільки, відповідачем фактично до податкової застави віднесено кошти в сумі 304604 грн. Судом звернуто увагу податкового органу, що у податкову заставу можливо віднести виключно майно такого платника податків.

В даному випадку позивачем ототожнено спірну ситуацію згідно до зазначеного рішення, адже 17.07.2014 податковим керуючим, на підставі поданої письмової заяви позивача (а.с. 63) сформовано акт опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) №266, за яким внесено у податкову заставу квартиру АДРЕСА_2, водночас звільнено від податкової застави на суму 304604 грн.

Отже, податковим органом дотримано імперативність норм Податкового кодексу України в частині віднесення лише майна платника податків у податкову заставу.

Варто відмітити, що в основі зазначених актів є факт неналежного виконання позивачем обов'язку щодо своєчасності сплати грошового зобов'язання, тобто причинним зв'язком між актом опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) №266 від 17.07.2014 та актом опису майна №194 від 27.03.2014 є саме заборгованість в сумі 304604 грн., яка позивачем не оскаржувались.

Таким чином, зазначені посилання є безпідставними та, як наслідок, не беруться судом до уваги.

Окрім того, судом враховано також той факт, що зазначений вище акт сформовано на підставі поданої 17.07.2014 позивачем письмової заяви до податкового органу з інформуванням, щодо виділення у податкову заставу майна, а саме, квартири АДРЕСА_2. В додаток якої долучено свідоцтво про право власності на нерухоме майно, технічний паспорт, висновок про оціночну вартість об'єкта, витяг про реєстрацію права власності, довідку від 16.07.2014.

Тобто, факту винесення акту опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) №266 від 17.07.2014 слугував факт подання позивачем до податкового органу відповідної заяви.

Так, приписи п.4.2 р.4 Порядку закріплюють, що у разі звернення платника податків з письмовою заявою щодо заміни предмета податкової застави у зв'язку з необхідністю його відчуження або оренди (лізингу) такий платник податків зобов'язаний замінити його іншим майном такої самої або більшої вартості. Заміна предмета застави здійснюється тільки за згодою органу доходів і зборів, яка надається за умови, якщо балансова вартість майна, запропонованого платником податків на заміну, має таку саму або більшу вартість. Згода надається протягом десяти днів з дня отримання від платника податків письмової заяви та оформлюється шляхом складання акта опису майна (щодо заміни предмета податкової застави).

В порядку дослідження доказів судом досліджено наданий до податкового органу висновок про оціночну вартість об'єкта квартири АДРЕСА_2, за яким ринкова вартість останньої становить 382111 грн., тобто в межах наявності за позивачем заборгованості.

В контексті зазначеного встановлено, що ФОП ОСОБА_3 реалізовано право щодо заміни предмета податкової застави та як наслідок самостійно визначено майно для податкової застави.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, судом враховано також те, що будь-яких інших правових обґрунтувань чи доказів на підтвердження заявлених позовних вимог представником позивача не надано та не наведено.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, адже відповідачем доведено, а судом встановлено правомірність дій Вінницької ОДПІ щодо винесення опису майна ФОП ОСОБА_3 у податкову заставу згідно акту опису майна №266 від 17.07.2014 та її реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про податкові застави згідно акту опису майна № 266 від 17.07.2014, крім того, не вбачає підстав для звільнення квартири АДРЕСА_2, з податкової застави.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов'язання звільнити квартиру АДРЕСА_2 з податкової застави, яка перебуває у податковій заставі на підставі акту опису майна, яке належить ОСОБА_3 №266 від 17 липня 2014 року залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький окружний адміністративний суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня її проголошення, апеляційної скарги у порядок і строки, передбачені статтями 186 і 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України

Суддя Крапівницька Н. Л.