Справа № 817/3242/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2015-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3242/14

05 січня 2015 року 10год. 45хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Мороз В.Р., Супрунюк С.М.,

відповідача: представник Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Арго-Р"

доДержавної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в 2014р. відповідачем була проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., за наслідками якої був складений акт від 14.05.2014р. №214/17-16-22-01/31299420. На підставі висновку даного акта було винесене повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств. Позивач не погоджується з висновками акта щодо встановленого порушення, при цьому зазначає, що мав усі правові підстави, передбачені податковим законодавством віднести суму нарахованого роялті на користь нерезидента до валових витрат у перевіряємому періоді. Також зазначає, що нерезидент є в той же час бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) такої плати за отримані роялті та крім того є резидентом республіки Кіпр і його доходи підлягають оподаткуванню в зазначеній державі, однак вказане не взято до уваги податковим органом, що призвело до винесення, на думку позивача, протиправного податкового повідомлення-рішення. Тому, позивач просить суд визнати його протиправним та таким що належать до скасування.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві.

Відповідач подав письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що дійсно, у позивача була проведена перевірка, за результатами якої встановлено, що позивач за період 2013 року задекларував витрати, пов'язані з нарахуванням та сплатою роялті на користь нерезидента. Перевіркою встановлено, що нерезидент не є особою, у якої вперше виникли права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг «Наш Край», а вперше право такої власності виникло у ТзОВ «Наш Край», тобто у резидента України. Враховуючи норми податкового законодавства, позивач не мав правових підстав для віднесення до валових витрат нарахованих та сплачених роялті, а відтак податкове повідомлення-рішення є правомірним. В судовому засіданні письмові заперечення підтримав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що позов не належить до задоволення.

Суд виходив з наступного.

Посадовими особами відповідача була проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., за наслідками якої був складений акт від 14.05.2014р. №214/17-16-22-01/31299420. (а.с.8-18).

Вказаною перевіркою, зокрема, встановлено, що ТзОВ Арго-Р» за період 2013р. задекларовано витрати, пов'язані з нарахуванням та сплатою роялті на користь нерезидента Компанії «Н.К.ІНВЕСТМЕНТ ГРУП ЛІМІТЕД» в сумі 4338484грн.

Станом на 31.12.2013р. рахується кредиторська заборгованість в сумі 4338484грн./408027,71євро, тобто у перевіряємому періоді відповідачем встановлено відсутність здійснення виплати доходу нерезиденту джерелом походження з України, в той час як позивач фактично отримував право на користування знаком для товарів і послуг «Наш Край».

Так, перевіркою встановлено, що вперше право власності щодо об'єкта інтелектуальної власності (знак для товарів та послуг «Наш Край») виникло у резидента України - ТзОВ «Наш Край» ( вул. Конякіна,18В, м. Луцьк, Волинська обл.). Отже, позивач, зазначивши у складі валових витрат нараховані роялті, порушив норми п.138.1, 138.2 ст.138, пп.140.1.2 п.140.1 ст.140 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток у перевіряємому періоді в розмірі 824312грн.

На підставі висновків акту перевірки та в результаті встановлених порушень відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму податку на прибуток підприємств на суму 824312грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 412156грн. ( а. с. 19).

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та Компанією «Н.К.ІНВЕСТМЕНТ ГРУП ЛІМІТЕД» резидентом республіки Кіпр 26.01.2013р. був укладений ліцензійний договір №1 про надання ліцензіаром дозволу позивачу на використання торговельної марки (знаку для товарів і послуг) «Наш Край». Ліцензіар володіє всіма майновими правами інтелектуальної власності на зареєстровану Торговельну марку (знак для товарів і послуг) «НАШ КРАЙ», що засвідчується Свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 44417 (дата реєстрації 15.10,2004р.

Сума нарахованого роялті у 2013р. - 4338484грн. віднесена позивачем до валових витрат у вказаному періоді. Вказана сума нарахованого роялті не заперечується сторонами в судовому засіданні та підтверджується бухгалтерською довідкою позивача, актами надання послуг за 2013р.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

В силу норм п. 138.1. ст.138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 ст.138 ПКУ встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Відповідно до пп. 140.1.2. п.140.1 ст.140 ПКУ, при визначенні об'єкта оподаткування враховуються такі витрати подвійного призначення: витрати (крім тих, що підлягають амортизації), пов'язані з науково-технічним забезпеченням господарської діяльності, на винахідництво і раціоналізацію господарських процесів, проведення дослідно-експериментальних та конструкторських робіт, виготовлення та дослідження моделей і зразків, пов'язаних з основною діяльністю платника податку, витрати з нарахування роялті та придбання нематеріальних активів (крім тих, що підлягають амортизації) для їх використання в господарській діяльності платника податку.

До складу витрат не включаються нарахування роялті у звітному періоді на користь: 1) нерезидента (крім нарахувань на користь постійного представництва нерезидента, яке підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 160.8, нарахувань, що здійснюються суб'єктами господарювання у сфері телебачення і радіомовлення відповідно до Закону України "Про телебачення і радіомовлення" , та нарахувань за надання права на користування авторським, суміжним правом на кінематографічні фільми іноземного виробництва, музичні та літературні твори) в обсязі, що перевищує 4 відсотки доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (за вирахуванням податку на додану вартість та акцизного податку) за рік, що передує звітному, а для банків - в обсязі, що перевищує 4 відсотки доходу від операційної діяльності (за вирахуванням податку на додану вартість) за рік, що передує звітному, а також у випадках, якщо виконується будь-яка з умов: а) особа, на користь якої нараховуються роялті, є нерезидентом, що має офшорний статус з урахуванням пункту 161.3 статті 161 цього Кодексу; б) особа, на користь якої нараховується плата за такі послуги, не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) такої плати за послуги за виключенням випадків, коли бенефіціар (фактичний власник) надав право отримувати таку винагороду іншим особам; в) роялті виплачуються щодо об'єктів, права інтелектуальної власності щодо яких вперше виникли у резидента України.

У разі виникнення розбіжностей між контролюючим органом та платником податку стосовно визначення особи, у якої вперше виникли (були набуті) права інтелектуальної власності на об'єкт інтелектуальної власності, такі контролюючі органи зобов'язані звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, для отримання відповідного висновку; г) особа, на користь якої нараховуються роялті, не підлягає оподаткуванню у відношенні роялті в державі, резидентом якої вона є.

Як вбачається із досліджених матеріалів справи, та згідно даних, що містяться у базі даних «Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг» Державної служби інтелектуальної власності України, свідоцтво №44417 зареєстровано 15.10.2004р. знак для товарів і послуг «Наш Край» (чинним власником якого є Н.К. ІНВЕСТМЕНТ ГРУП ЛІМІТЕД (Анаксартісіас і Киріакоу Матсі, 3 РОУСОС ЛІМАСОЛ ТАУЕР, 10с флор 3040, Лімасол, Кіпр (CY)).

У відповідності до офіційного бюлетеня Державної служби інтелектуальної власності України «Промислова власність. Офіційний бюлетень № 2, 2013» попереднім власником знаку для товарів і послуг «Наш Край» (свідоцтво №44417) було Товариство з обмеженою відповідальністю «НАШ КРАЙ-ЛЦ» (вул. Березова, буд. 22. с. Зміїнець, Луцький район, 45362). З 2013р. новим власником є Н.К. ІНВЕСТМЕНТ ГРУП ЛІМІТЕД.

Згідно з листом №1-10/3434 від 12.05.2014р. Державної служби інтелектуальної власності України, за даними Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг свідоцтво України №44417 на знак для товарів і послуг «Наш Край» було видано на ім'я ТзОВ «НАШ КРАЙ» (вул. Конякіна, 18 В, м. Луцьк, Волинська обл., 43023), відомості про що опубліковано в офіційному бюлетені «Промислова власність» №10 за 2004рік.

Тобто, в судовому засіданні встановлений той факт та який підтверджений належними доказами, наявними в матеріалах справи, що вперше право власності щодо об'єкта інтелектуальної власності знак для товарів і послуг «Наш Край» (свідоцтво України №44417), який в даний час використовує позивач, виникло у резидента України ще у 2004 році.

Оскільки, в даному випадку виконується одна з умов, яка передбачена пп. «в» пп.140.1.2. п.140.1 ст.140 ПКУ, а саме: роялті виплачуються щодо об'єктів, права інтелектуальної власності щодо яких вперше виникли у резидента України, то суд приходить до висновку про те, що позивач, який є платником податку на прибуток підприємства, не мав правових підстав включати до складу витрат роялті, нараховані на користь нерезидента Н.К. ІНВЕСТМЕНТ ГРУП ЛІМІТЕД.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на вище викладене, суд прийшов до висновку про те, що відповідачем правомірно збільшено суму податку на прибуток підприємств в розмірі 824312грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 412156грн., а відтак податкове повідомлення-рішення скасуванню не належить.

Відповідно до ст.94 КАС України судовій збір позивачу не присуджується.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю "Арго-Р" у задоволенні позову до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комшелюк Т.О.