Справа № 810/171/14-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/171/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Волощук Л.В. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2014 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного Фонду України в місті Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Управління Пенсійного Фонду України в місті Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі звернувся до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області, в якому просив зобов'язати відповідача включити суму витрат, пов'язаних з виплатою пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві в Акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, для подальшого відшкодування понесених витрат у сумі 2032, 26 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольняти його позов в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з жовтня 2012 року по вересень 2013 року Управлінням Пенсійного Фонду в м. Переяславі-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області було здійснено виплату пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

З метою відшкодування зазначених витрат позивач звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області з відповідною для цього заявою.

Проте листом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області від 23.09.2013 № 01-05-149 позивачу було відмовлено у відшкодуванні витрат на виплату пенсії ОСОБА_2 з підстав, викладених в листі.

Позивач не погоджуючись з підставами для відмови у відшкодуванні витрат на виплату пенсії звернувся до суду з вказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №1105-XIV від 23.09.1999 р. (далі по тексту - Закон №1105-XIV) передбачено, що законодавство про страхування від нещасного випадку складається із Основ законодавста України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Кодексу законів про працю, а також Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно-правових актів.

Пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону №1105-XIV визначено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, передбачений статтею 21 Закону №1105-XIV.

Відповідно до цієї статті Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України зобов'язаний у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у разі настання страхового випадку.

Механізм відшкодування понесених страховиком витрат, в свою чергу, визначений Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань № 5-4/4 від 04.03.2003р. (далі по тексту - Порядок відшкодування).

Пунктом 4 Порядку відшкодування передбачено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалась пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

З наявних в справі доказів вбачається, що ОСОБА_2 з 06.12.2000 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м. Переяславі-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області.

На підставі розпорядження Управління Пенсійного Фонду в м. Переяславі-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області від 21.08.2012р., ОСОБА_2 було призначено пенсію по втраті годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону № 1105-XIV, у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Частиною другою вказаної Статті визначено перелік осіб, які належать до непрацездатних, а саме:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Згідно із частинами 3-4 статті 33 Закону № 1105-XIV, право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством.

Як було зазначено вище, в період із жовтня 2012 року по вересень 2013 року позивачем ОСОБА_2 було виплачено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві у сумі 2032,26 грн. Вказану особу позивачем було включено до списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який щомісячно надсилається органу фонду соціального страхування для проведення звірки і подальшого відшкодування сум пенсій.

За твердженням позивача, відповідачем у визначеному законом порядку не було відшкодовано витрати, пов'язані з виплатою пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у зв'язку з чим вищевказана сума витрат підлягає стягненню на користь Управління в судовому порядку.

Дані твердження колегія суддів знаходить безпідставними, оскільки на момент смерті годувальника ОСОБА_2 не була непрацездатною особою, яка б мала право на одержання страхових виплат і пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, оскільки, як свідчать матеріали даної справи та підтверджується протоколом про призначення пенсії ОСОБА_2 від 10.01.2001 № 124604, остання має загальний стаж роботи 20 років, 8 місяців і 27 днів, який було нараховано за період з 01.12.1972 по 21.07.1973, з 19.03.1976 по 07.07.1977, з 20.08.1979 по 18.08.1980, з 22.08.1980 по 01.01.1981, з 03.02.1981 по 19.01.1982, з 03.02.1982 по 30.06.1983, з 04.08.1983 по 16.08.1993, з 19.08.1993 по 01.02.1994, з 15.02.1994 по 22.04.1994, з 22.05.1995 по 18.03.1997, з 15.05.1998 по 06.12.2000.

У зв'язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для включення суми витрат, пов'язаних з виплатою пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, в Акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, для подальшого відшкодування понесених витрат, в розмірі 2032, 26 грн., оскільки на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 була працездатною особою та не перебувала на утриманні померлого.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Переяслав -Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.