Справа № 803/2566/14
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року Справа № 803/2566/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів Пахолюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 жовтня 2014 року позивач з метою оформлення та видачі паспорта громадянина для виїзду за кордон звернулась до Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області.

Для оформлення документів відповідачу було подано наступні документи: заяву - анкету встановленого зразка, паспорт громадянина України, копію виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см та оригінал квитанції про сплату державного мита в розмірі 170 грн.

Однак, відповідач при подачі позивачем документів наполягав на обов'язковій оплаті добровільної платної адміністративної послуги вартістю 87, 15 грн. за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон та оплаті 120 грн. за бланк паспорта.

Позивач з такими вимогами не погодилась, їх не виконала, оскільки такі вимоги постановою КМУ від 31.03.1995 року №231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", не передбачені. Відповідачем було відмовлено позивачу у прийнятті документів на оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

ОСОБА_1 23.10.2014 року подала заяву на ім'я начальника УДМС України у Волинській області, якою оскаржила дії працівників Луцького міського відділу УДМС України у Волинській області щодо відмови у прийнятті документів на оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон. У письмовій відповіді від 21.11.2014 року за №А-107 відповідачем запропоновано позивачу оплатити вартість послуг за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87, 15 грн. та вартість бланка паспорта в розмірі 120, 00 грн., а також повторно звернутися до відповідного підрозділу ДМС України з переліком документів, визначених пунктом 9 Додатку №4 до Наказу ДМС України від 11.03.2013 року №48 (у редакції наказу ДМС України від 15.10.2013 року №232).

Позивач вважає такі дії УДМС України у Волинській області щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих нею документів неправомірними, вони суперечать вимогам Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Правилам оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, якими не передбачено подання будь-яких додаткових документів та сплати додаткових платежів.

З наведених вище підстав просила визнати дії УДМС України у Волинській області неправомірними: щодо вимоги надання квитанції по сплаті платних послуг, які позивач не замовляв, не отримував та не мав намірів щодо отримання таких послуг з переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби затвердженого ПКМУ №795 від 04.06.2007 року та 120 грн. за бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон; щодо повернення позивачу поданих ним документів, які відповідають вимогам Правил затверджених ПКМУ №231 від 31.03.1995 року; щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон в разі тимчасових поїздок на підставі поданих позивачем документів зазначених Правилами затверджених ПКМУ №231 від 31.03.1995 року та зобов'язати відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон, відповідно до вимог Правил затверджених ПКМУ №231 від 31.03.1995 року на підставі поданих позивачем документів без оплати платних послуг.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні та в письмових запереченнях адміністративний позов не визнав. Пояснив, що позивачу для отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон необхідно було оплатити вартість послуг, наданих Управлінням ДМС у Волинській області, та вартість бланка паспорта відповідно до Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1098 від 26 жовтня 2011 року, Переліку платних послуг, які можуть надаватися органами та підрозділами Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2007 року №795.

Відповідач вказав, що процедура оформлення та видачі паспорта передбачає вчинення дій не тільки щодо прийняття від заявника документів, а й цілого комплексу дій, пов'язаних з оформленням анкети отримувача паспорта, перевіркою достовірності документів, обробкою та збереженням заявлених особою даних. Відтак, вимога щодо сплати вартості послуг з оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та вартості бланка паспорта, як передумова для надання позивачу відповідної адміністративної послуги, є обґрунтованою.

Зважаючи на те, що позивач не надала документи про сплату 87, 15 грн. та 120 грн., а тому їй підставно було відмовлено в прийняті документів щодо оформлення паспорту для виїзду за кордон.

Враховуючи вищенаведене, представник відповідачів просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2014 року ОСОБА_1 з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон звернулась до Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, подавши при цьому заяву-анкету та інші документи, перелік яких визначено пунктом 10 Правил, а саме: паспорт громадянина України; копію виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; дві фотокартки розміром 3,5х4,5 сантиметрів та оригінал квитанції про сплату державного мита у розмірі 170 грн.

Працівник Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області документи не прийняв з тих підстав, що ОСОБА_1 не надала докази оплати послуги вартістю 87, 15 грн. за оформлення та видачу паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон та оплати вартості за бланк паспорта в розмірі 120 грн.

23 жовтня 2014 року позивач оскаржила дії працівників Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області до начальника Управління Державної міграційної служби України у Волинській області.

Управління Державної міграційної служби України у Волинській області у відповіді від 21 листопада 2014 року за №А-107 запропонувало ОСОБА_1 оплатити вартість послуг за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в розмірі 87, 15 грн. та вартість бланка паспорта в розмірі 120 грн. і повторно звернутися до відповідного підрозділу ДМС України з переліком документів визначених п.9 Додатку №4 до Наказу ДМС України від 11.03.2013 року №48 (у редакції наказу ДМС України від 15.10.2013 року №232).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2014 року до участі у справі залучено другого відповідача - Луцький міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Волинській області.

Суд вважає дії Луцького міського відділу Управління ДМС України у Волинській області щодо відмови у прийнятті документів ОСОБА_1 для оформлення та видачі паспорта громадянина для виїзду за кордон з підстав несплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87, 15 грн. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн. протиправними, а позов в цій частині підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюються Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-XII (далі - Закон № 3857-XII).

Статтею 1 даного Закону передбачає право громадян України виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну. Документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (стаття 2 Закону №3857-ХІІ).

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 4 Закону №3857-ХІІ оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Крім того, статтею 7 даного Закону закріплено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

З метою реалізації наведеної норми Кабінетом Міністрів України 31 березня 1995 року було прийнято постанову №231, якою затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення (далі - Правила №231).

Пунктом 10 Правил №231 встановлено, що для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається: заява-анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років) (після прийняття документів повертається); копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Аналізуючи зазначені норми, суд зазначає, що вищевказаними нормативними актами визначено вичерпний перелік документів необхідних для оформлення паспорту у разі тимчасового виїзду за кордон.

Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №7-93 "Про державне мито" (далі - Декрет №7-93), платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Декрету №7-93 державне мито справляється за видачу нового зразка паспорта громадянина України (крім обміну нині діючого паспорта на паспорт нового зразка); за оформлення нового зразка паспорта громадянина України для поїздки за кордон; за видачу громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон або продовження строку його дії. Підпунктом "б" пункту 6 статті 3 Декрету №7-93 встановлено, що ставка державного мита за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон встановлюються в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 170 грн.

Разом з цим, у пункті 27 розділу І Переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, розмір плати за їх надання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2007 року №795 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1098), визначено розмір плати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що становить 87, 15 грн.

Тобто, сплата встановленого Декретом №7-93 державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із вчиненням відповідачем дій щодо видачі громадянам України паспорта на право виїзду за кордон, у тому числі й вартість бланка такого паспорта, вартість персоналізації.

Отже, вимога повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта є протиправною.

Норми Закону №3857-XII, Правил, Декрету №7-93 у вказаних правовідносинах є спеціальними та підлягають обов'язковому застосуванню.

При цьому, неправомірною є й вимога Луцького міського відділу УДМС України у Волинській області стосовно сплати вартості бланка у розмірі 120 грн. у зв'язку з тим, що Порядок надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1098 (далі - Порядок №1098), не встановлює розмір такого відшкодування. Не передбачено такого відшкодування Законом №3857-XII, Правилами.

З аналізу наведеного вбачається, що умови, які є обов'язковими для виконання при оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон встановлюються виключно положеннями Закону №3857-XII та Правилами.

Така ж позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2013 року №21-416а13, яка в силу частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Що стосується заперечень УДМС України у Волинській області з посиланням на положення Закону України "Про адміністративні послуги" від 06 вересня 2012 року №5203-VІ (далі - Закон №5203-VІ) та норми Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1098, то суд зазначає наступне.

Статтею 9 Закону №5203-VІ визначено, що адміністративні послуги надаються суб'єктами надання адміністративних послуг безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг; фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, має право на отримання адміністративної послуги незалежно від реєстрації її місця проживання чи місця перебування, крім випадків, установлених законом, заява на отримання адміністративної послуги подається в письмовій чи усній формі.

Відповідно до статті 11 Закону №5203-VІ при наданні адміністративних послуг у випадках, передбачених законом, справляється плата (адміністративний збір). Розмір плати за надання адміністративної послуги (адміністративного збору) і порядок її справляння визначаються законом з урахуванням її соціального та економічного значення. Плата за надання адміністративної послуги (адміністративний збір) зараховується до державного або відповідного місцевого бюджету. Плата за надання адміністративної послуги (адміністративний збір) вноситься суб'єктом звернення одноразово за весь комплекс дій та рішень суб'єкта надання адміністративних послуг, необхідних для отримання адміністративної послуги (включаючи вартість бланків, експертиз, здійснюваних суб'єктом надання адміністративної послуги, отримання витягів з реєстрів тощо). Стягнення за надання адміністративних послуг будь-яких додаткових не передбачених законом платежів або вимагання сплати будь-яких додаткових коштів забороняється.

Частина друга статті 20 цього ж Закону визначає, що до набрання чинності законом, що визначає перелік адміністративних послуг та розміри плати за їх надання (адміністративні збори), плата за надання адміністративних послуг (адміністративний збір) при зверненні за отриманням платних адміністративних послуг сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Таким чином, положення Закону №5203-VІ передбачають сплату адміністративної послуги одноразово за весь комплекс дій та рішень суб'єкта надання адміністративних послуг, необхідних для отримання адміністративної послуги (включаючи вартість бланків). Проте на даний час відповідний закон, що визначає перелік адміністративних послуг та розміри плати за їх надання (адміністративні збори) не прийнятий, а тому відповідна плата сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством, а саме Декретом №7-93, оскільки інші платежі спеціальними правовими актами, що регулюють правовідносини з оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, - Законом №3857-ХІІ та Правилами не передбачені.

Також суд зазначає, що згідно з пунктами 2, 3 Порядку №1098 послуги надаються за письмовою заявою фізичних або юридичних осіб із зазначенням їх прізвища, імені, по батькові (найменування), місця реєстрації/проживання (місцезнаходження) та виду послуги, а також за постановою (ухвалою) суду в цивільних та господарських справах; оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування замовником коштів через банки, відділення поштового зв'язку або програмно-технічні комплекси самообслуговування.

З аналізу наведених положень Порядку №1098 можна зробити висновок про те, що послуги, які надаються органами Державної міграційної служби не мають обов'язкового характеру та надаються лише за бажанням особи, на підставі поданої нею письмової заяви, тобто відповідач з огляду на положення Порядку №1098 не може вимагати плати за адміністративні послуги.

З матеріалів адміністративної справи не вбачається подання позивачем такої письмової заяви до територіального органу ДМС України, а відтак, вимоги відповідача сплатити платежі за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон, які не передбачені Законом №3857-XII та Правилами №231, є безпідставними.

Позивач просив визнати протиправними дії щодо повернення їй поданих нею документів та відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме поданої ОСОБА_1 скарги від 21.10.2014 року на дії працівників Луцького міського відділу УДМС України у Волинській області щодо відмови в оформленні документів для виїзду за кордон, остання зверталась для оформлення та видачі паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон, саме до Луцького міського відділу УДМС України у Волинській області.

А тому, в частині позовних вимог до Управління ДМС України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо відмови в оформленні документів для тимчасового виїзду за кордон суд відмовляє, оскільки позивач з приводу оформлення документів для виїзду за кордон до Управління ДМС України у Волинській області не звертався.

Частиною 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи те, що позивач звертався із поданою заявою про оформлення документів для виїзду за кордон до Луцького міського відділу УДМС України у Волинській області, тому суд вважає за доцільне визнати протиправними дії Луцького міського відділу УДМС України у Волинській області щодо повернення позивачу поданих нею документів та відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон з підстав несплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87, 15 грн. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120, 00 грн.

Також, суд відмовляє позивачу у задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання відповідачів оформити та видати позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон, відповідно до вимог Правил затверджених ПКМУ №231 від 31.03.1995 року на підставі поданих позивачем документів без оплати платних послуг, оскільки тим самим суд фактично перекладає на себе повноваження Управління ДМС України у Волинській області.

А тому, суд з врахуванням вимог статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України обирає спосіб захисту, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів ОСОБА_1, а саме визнає протиправними дії Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови у прийнятті документів ОСОБА_1 для оформлення та видачі паспорта громадянина для виїзду за кордон з підстав несплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87, 15 грн. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн. та зобов'язує Луцький міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Волинській області прийняти документи ОСОБА_1 для розгляду питання щодо оформлення та видачі для виїзду за кордон (без оплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87,15 грн. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн.).

Зважаючи на це, суд визнає дії протиправними та зобов'язує вчинити дії саме Луцький міський відділ УДМС України у Волинській області як територіальний підрозділ Управління ДМС України у Волинській області, яким фактично було відмовлено в прийняті документів позивачу, і який наділений такими повноваженнями згідно з нормами чинного законодавства.

Крім того, суд вважає, що зобов'язання здійснити повторний розгляд заяви, з врахуванням вищевикладених обставин повинен бути здійснений тим органом дії якого визнано протиправними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у прийнятті документів для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з підстав несплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87, 15 грн. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120, 00 грн. та зобов'язання Луцький міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Волинській області прийняти документи ОСОБА_1, за її особистим зверненням, для розгляду питання щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без сплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87, 15 грн. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн.

Згідно із частиною третьою статті 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги немайнового характеру задоволено частково, тому на користь позивача слід присудити з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 36, 54 грн., сплачений позивачем згідно квитанції №1 від 12 грудня 2014 року в сумі 73, 08 грн.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Луцького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у прийнятті документів для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з підстав несплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87, 15 грн. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120, 00 грн.

Зобов'язати Луцький міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Волинській області прийняти документи ОСОБА_1, за її особистим зверненням, для розгляду питання щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон без сплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87, 15 грн. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 04 січня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ю.Ю. Сорока