Справа № 809/3860/14
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2015-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" січня 2015 р. Справа № 809/3860/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.,

при секретарі Візінському М.В.,

за участю:

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної служби геології та надр України,

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №3592 від 29.12.2004 року,-

ВСТАНОВИВ:

Державна служба геології та надр України (надалі також - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі також - відповідач) про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №3592 від 29.12.2004 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами перевірки підтверджено факт не виконання відповідачем мети спеціального дозволу - видобування корисної копалини практично 4 роки. У відповідності до статті 26 Кодексу України про надра, право на користування надрами припиняється, зокрема, якщо користувач без поважних причин протягом двох років не приступив до користування надрами. Таким чином, наявні підстави для анулювання спеціального дозволу на користування надрами №3592 від 29.12.2004 року в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте в матеріалах справи міститься клопотання уповноваженого представника про розгляд справи за відсутності представника Державної служби геології та надр України (а.с.55). Додатково вказав, що позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав наведених в письмовому запереченні (а.с.73-77). Додатково вказав, що не міг здійснювати видобуток корисної копалини так як дію спеціального дозволу з 2010 року по 2014 рік було зупинено. Просив в задоволення позову відмовити.

Розглянувши адміністративний позов, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

29 грудня 2004 року відповідач отримав спеціальний дозвіл на користування надрами №3592 на видобування суглинки в Печеніжинському родовищі в Івано-Франківській області, Коломийському районі, південно-східній околиці села Печеніжин, терміном на 10 (десять) років (а.с.10), та уклав з Державним комітетом природних ресурсів України угоду про умови користування надрами №3592 від 29 грудня 2004 року (а.с.11-13).

Статтею 5 вищевказаної угоди передбачені умови продовження, зупинення або анулювання спеціального дозволу. Так пунктом 5.1 угоди передбачено, що продовження, зупинення та анулювання дії спеціального дозволу здійснюється відповідно до законодавства України, пунктом 5.2 передбачено, що якщо підприємство належним чином виконувало вимоги та умови передбачені Спеціальним дозволом та цією угодою, і в установленому порядку надало обґрунтовану заяву на необхідність продовження строку дії Спеціального дозволу, строк дії цього Спеціального дозволу може бути продовжений відповідно до чинного законодавства (а.с.11-13).

18 лютого 2010 року державною організацією «Західна територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр» Міністерства охорони навколишнього природного середовища України (надалі також - ДО «Західна ТІДГК") проведено перевірку правил користування надрами і дотримання вимог спеціального дозволу при проведенні розробки і вивчення родовищ корисних копалин, результати якої висвітлені в акті від 18 лютого 2010 року (а.с.17-18). В акті перевірки встановлені наступні порушення і недоліки: Відсутній план розвитку гірничих робіт на 2008-2009 роки; частково не виконано умови Держуправління екоресурсів у Івано-Франківській області (екологічна картка від 12.05.2003 р. №202), а саме: до початку робіт не погоджено проект розробки родовища в держуправлінні навколишнього природного середовища та не отримано дозвіл на спецводокористування та дозвіл на викиди в атмосферне повітря, чим порушено п.1 Особливих умов спецдозволу; також до перевірки не представлено паспорта радіаційної якості сировини за 2008-2009 роки.

На підставі виявлених порушень ДО «Західна ТІДГК» 30.03.2010 року направило в Управління державного геологічного контролю подання №6 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 29.12.2004 року за №3592 (а.с.19).

Пунктом 2 наказу №370 Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 03 вересня 2010 року, зокрема, зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №3592 від 29.12.2004 року, згідно з Додатком 2 до наказу (а.с.20,21).

Відповідачу доведено до відома наказ від 3 вересня 2010 року №370 із супровідним листом від 22.09.2010 року за №27/09-1581 (а.с.22), отримано останнім 05.10.2010 року відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення (зворотна сторона а.с.22).

Відповідно до Указу Президента України від 9 грудня 2010 року за №1085/2011 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», реорганізовано Міністерство охорони навколишнього природного середовища України та створено, в тому числі, Державну службу геології та надр України, що стала правонаступником Мінприроди в частині геологічного вивчення та збереження раціонального використання надр.

30.06.2011 року Державна організація «Західна територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр» Міністерства охорони навколишнього природного середовища України в складі Державної служби геології та надр України направила лист начальнику Управління державного геологічного контролю Гончаренку В.В. з інформацією, що відповідач виконав всі приписи перевірок (а.с.23).

Проте 23.11.2011 року позивач повідомив відповідача, що питання поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами, в тому числі, №3592 від 29.12.2014 року буде розглянуто за умови надання позитивного висновку спеціального державного геологічного підприємства, установи, організації, відповідно до пункту 27 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року за №615. Водночас повідомив, що відповідно до наказу Держгеонадра від 29.11.2011 року №8, рішенням Комісії з акредитації підприємств, установ та організацій геологічної галузі для здійснення геологічної експертизи геологічних матеріалів акредитовані підприємства та установи: Національна акціонерна компанія "Надра України"; ДГП "Державна комісія з експертизи геологічних проектів та кошторисів"; Державна комісія України по запасах корисних копалин (а.с.24). Даний лист отриманий відповідачем 03.12.2011 року відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення (зворотна сторона а.с.24).

Судом встановлено, що в подальшому - 19.06.2014 року Західним міжрегіональним територіальним відділом департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин за результатами якої складено акт №02-01/09/2014-24/п-117 (а.с.25-30). Актом перевірки порушень вимог законодавства, під час державного геологічного контролю не виявлено (а.с.30).

20.06.2014 року Державне науково-виробниче підприємство "Державний інформаційний геологічний фонд України" листом №03/303-2149 надало перелік суб'єктів господарювання, власників спеціальних дозволів на користування надрами, які з 2011 року не видобувають користі копалини (а.с.31). В пункті 183 переліку вказано спецдозвіл №3592 від 29.12.2004 року ОСОБА_1 (а.с.32).

У зв'язку з наданими відомостями позивачем винесено Наказ №221 від 10 липня 2014 року яким встановлено термін для усунення порушень законодавства про надра, за яким відповідачу надано 10 календарних днів з моменту відправлення повідомлення для усунення порушень законодавства про надра (а.с.33,34).

Листом від 25.07.2014 року за №10678/02/14-14 повідомлено відповідача, що він не вжив заходів щодо поновлення дії, в тому числі, дозволу №3592 від 29.12.2014 року на видобування суглинків Печеніжинського родовища в частині проведення геологічної експертизи та надано 10 календарних днів для усунення недоліків (а.с.35).

06 липня 2014 року відповідачем надано відповідь щодо причин не видобутку корисної копалини, зокрема вказав, що з 2011 року по 2013 рік не міг здійснювати видобуток бо дія спецдозволу була зупинена, окрім того вказав, що з 2011 року по даний час проводиться реконструкція (модернізація) печеніжинського цегельного заводу, також вказав, що 26.06.2014 уклав договори про проведення геологічної експертизи з метою виконання умови щодо поновлення дії спецдозволу.

В підтвердження здійснення заходів щодо продовження терміну дії спеціального дозволу на користування надрами відповідачем надано: Договір №33 від 26.06.2014 року з державною комісією України по запасах корисних копалин про складання програми робіт і кошторисно-фінансового розрахунку по проведенню геологічної експертизи матеріалів видобувних робіт на Печеніжинському родовищі суглинків (а.с.82); договір №04-06/14 від 20.06.2014 року з ТзОВ «Надра Буковини» про підготовку та оформлення документів на продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зокрема, №3592 від 29.12.2014 року (а.с.81); лист територіального управління Держгірпромнагляду в Івано-Франківській області з пропозицією підготувати та подати матеріали для отримання акту надання гірничого відводу до Івано-Франківської обласної державної адміністрації у встановленому порядку відповідно до ст.17 Кодексу України «Про надра».

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Згідно з статтею 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 2 Кодексу України про надра передбачено, що завданням Кодексу України про надра є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до абзацу 1 статті 13 Кодексу України про надра, користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Згідно з частиною 2 статті 16 Кодексу України про надра, спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим.

Частиною 8 вищевказаної статті Кодексу встановлено, що переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра, право користування надрами припиняється, якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами.

Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №391/2011 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України (надалі також - Положення).

Пунктом 1 Положення передбачено, що Державна служба геології та надр України (Держгеонадра України) є центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до пункту 4 Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: видає у встановленому порядку спеціальні дозволи, в тому числі, на видобування корисних копалин; зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами, поновлює їх дію; здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України, у тому числі, своєчасністю та відповідністю встановленим вимогам введення в експлуатацію розвіданих родовищ корисних копалин, своєчасністю і правильністю державної реєстрації робіт із геологічного вивчення і використання надр, наявністю спеціальних дозволів на користування надрами і виконання передбачених ними умов; організовує проведення державної експертизи та оцінки запасів і ресурсів корисних копалин, а також інших геологічних матеріалів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 року затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами (надалі також - Порядок).

Відповідно до пункту 22 Порядку, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, дія дозволу може бути зупинена Держгеонадрами безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі, зокрема, порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр. Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов'язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом. Зупинення дії дозволу не є підставою для переривання строку його дії. Дія дозволу поновлюється Держгеонадрами після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії, і сплати сум фінансових санкцій, застосованих у зв'язку із зупиненням дії дозволу.

Згідно з пунктом 23 Порядку, право користування надрами припиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі: відсутності потреби у подальшому користуванні надрами; невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк; припинення без поважних причин робіт, передбачених дозволом, більш як на два роки, а у разі, коли дозвіл надано на користування нафтогазоносними надрами, - більш як на 180 днів. Припинення права користування надрами здійснюється шляхом прийняття Держгеонадрами наказу, а Радою міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження про анулювання дозволу

Відповідно до підпункту 27 Порядку, орган з питань надання дозволу для геологічного вивчення, геологічного вивчення з дослідно-промисловою розробкою та видобування корисних копалин продовжує строк, поновлює дію дозволів за умови надання позитивного висновку спеціалізованим державним геологічним підприємством, установою, організацією, що належать до сфери управління органу з питань надання дозволу, за результатами проведення державної експертизи звітів щодо результатів геологічного вивчення надр, а також інших геологічних матеріалів.

З огляду на вказані правові норми та матеріали справи судом встановлено, що 03 вересня 2010 року дію спеціального дозволу на користування надрами було зупинено, а тому з об'єктивних причини відповідач не мав змоги видобувати корисну копалину, так як за наведених обставин, така діяльність є порушенням законодавства про надра.

Недоліки, що послугували підставою для зупинення спеціального дозволу були усунуті 30.03.2011 року, згідно з наданою інформацією ДО «Західна ТІДГК».

Проте, відповідачем не вжито належних заходів щодо звернення до спеціалізованого державного геологічного підприємства з метою отримання позитивного висновку, для можливості розгляду позивачем питання про поновлення спеціального дозволу №3592 від 29.12.2004 року. Таку бездіяльність відповідач обґрунтовував тим, що Печеніжинський цегельний завод, для потреб якого здійснювався видобуток корисної копалини перебував на реконструкції, а тому потреби у видобутку на той час не було. Окрім того, відповідно до виписки з історії хвороби, відповідач вважає себе хворим більше 3 років, лікувався амбулаторно, нерегулярно, направлявся на стаціонарне лікування в кардіологічний відділ (а.с.49), внаслідок хвороби отримав 07.11.2014 року третю групу інвалідності, відповідно до довідки Коломийської міжрайонної МСЕК №2 (а.с.85). З огляду на вищенаведене, на переконання суду, в сукупності дані обставини слугують поважною причиною невикористання надр Печеніжинського родовища, які не прийняті до уваги позивачем при розгляді пояснень фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 06.07.2014 року.

Що стосується повноважень суду, то враховуючи доводи позивача, на спірні правовідносини поширюються приписи пункту 23 Порядку, які передбачають підстави припинення права користування надрами безпосередньо органом з питань надання дозволу, а не судом. Підстави та можливість судового розгляду даної категорії справ, передбачені статтею 26 Кодексу України про надра, в якій зокрема зазначено, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку.

Відповідно до принципу законності, закріпленого статтею 9 Кодекс адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи те, що позивачем не надано, а відтак не підтверджено факту прийняття наказу про анулювання дозволу на користування надрами, наданого відповідачу та його незгоди з таким рішенням, вирішення такого питання в даних спірних правовідносинах віднесено до виключних дискреційних повноважень позивача. З цього приводу, аналогічна правова позиція, викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 22.01.2014 року у справі К/9991/59962/12.

Крім цього, додатково слід зазначити, що станом на момент розгляду даної адміністративної справи термін дії спецдозволу закінчився (29 грудня 2014 року), а тому й відсутні правові підстави припиняти право користування надрами, шляхом анулювання спеціального дозволу, дія якого закінчилася та не була поновлена.

За наведених підстав та вказаних правових норм, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.

Постанова складена в повному обсязі 12.01.2015 року.