Справа № 813/8495/14
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/8495/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року Справа № 813/8495/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в особі виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду про стягнення коштів з Державного комунального підприємства «Фармація», -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в особі виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду (далі – позивач, ЛОВ ФСС ТВП в особі ВД ЛОВФ) з адміністративним позовом до Державного комунального підприємства «Фармація» (далі – відповідач, ДКП «Фармація»), в якому просить стягнути з відповідача на користь Львівського обласного відділення Фонду заборгованість в сумі 503,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначена заборгованість виникла до 01.01.2011 року, проте строк її сплати не настав через наявність заборгованості по виплаті заробітної плати у відповідача. У зв’язку з цим виконавча дирекція Фонду не зверталась до суду про стягнення цих страхових внесків. Як стало відомо з листа УПФ України у Шевченківському районі м. Львова № 7887/04-29 від 16.10.2013 року відповідач погасив заборгованість по заробітній платі, проте страхових внесків, виплата яких відповідно до вимог законодавства, що діяло до 01.01.2011 року, здійснюється одночасно з виплатою заробітної плати, не сплатив. З покликанням на норми абзацу 5 п. 7 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування» позивач зазначив, що оскільки заборгованість ДКП «Фармація» по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, виникла до 1 січня 2011 року, стягнення такої заборгованості здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій, тому звернувся із позовом до суду.

Ухвалою суду від 16.12.2014 року відкрито скорочене провадження у даній справі та надано відповідачу строк для подання заперечення проти позову або заяви про визнання позову та роз’яснено наслідки такого неподання.

Позивач відповідно до ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС України) вважається належним чином повідомленим про розгляд справи у порядку скороченого провадження, оскільки на його зареєстроване місцезнаходження надіслано кореспонденцію, що повернулася на адресу суду із відміткою відділення поштового зв’язку: «за закінченням терміну зберігання» /а.с.18/.

З врахуванням того, що на адресу суду від відповідача не надходило заперечень проти позову, суд вважає за можливе, відповідно до вимог п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС України, розглядати справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 6 КАС України суб’єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах, зокрема, щодо: стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб’єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим кодексом строк оскарження.

З 1 січня 2011 року вступив в дію Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі – Закон № 2464) від 08.07.2010 року, у ст. 2 якого зазначено, що він поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

В абз. 4-6 п. 7 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зазначено, що суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року.

Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (у редакції, чинній до набрання законної сили Законом № 2464), платниками страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, є страхувальники – юридичні та фізичні особи, взяті на облік в робочих органах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до вимог ст. ст. 23, 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-ІІІ від 18.01.2001 року (з наступними змінами та доповненнями), страхувальники-роботодавці зобов’язані у встановленому законом порядку своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Згідно з ч. 1 ст. 23 згаданого Закону страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону. Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

Згідно зі Звітом відповідача форми Ф4-ФССзТВП за 2010 рік, непогашена заборгованість ДКП «Фармація» по сплаті страхових внесків до Фонду, яка виникла до 01.01.2011 року (рядок 17 Звіту), становить 3502,75 грн. /а.с.10/

Поява цієї заборгованості зумовлена тим, що в підприємства виникла заборгованість по виплаті заробітної плати, у зв’язку з чим строк сплати страхових внесків станом на дату подання звітності не настав. З 1 січня 2011 року ДКП «Фармація» є платником єдиного внеску, сплату якого в рахунок погашення заборгованості, яка виникла до 01.01.2011 року за окремими видами страхування, заборонено законом.

У відповідь на звернення Фонду з тимчасової втрати працездатності до УПФ України у Шевченківському районі м. Львова, такий повідомив, що ДКП «Фармація» немає заборгованості по виплаті заробітної плати /а.с.13/.

З врахуванням викладеного заборгованість в сумі 3502,75 грн. вважається протермінованою.

Таким чином, ДКП «Фармація», погасивши заборгованість по виплаті заробітної плати, яка виникла до 01.01.2011 року, не сплатило внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням у сумі 503,95 грн., сплата яких має відбуватися при виплаті заробітної плати, і станом на дату судового розгляду справа така заборгованість залишається непогашеною.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 30 Закону України № 2240-ІІІ (в ред. до 01.01.2011 року) не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства суд вважає, що позовні вимоги Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду є обґрунтованими та підтвердженими долученими до матеріалів справи доказами, а тому слід задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно з абз.2 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7-14, 69-71, 86, 94, 158-163, 183-2 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного комунального підприємства «Фармація» (м. Львів, вул. Городоцька, 2; ЄДРПОУ 22376071) на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (м. Львів, вул. Героїв УПА, 73/8; ідентифікаційний код 25249982) заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, в сумі 503 (п’ятсот три) грн. 95 коп.

3. Судові витрати зі сторін не стягувати.

4. Постанова підлягає до негайного виконання.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків оскарження її в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Кравців О.Р.