Справа № 813/7099/14
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року Справа № 813/7099/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Кузана Р.І.,

з участю секретаря судового засідання Хміль Х.З.,

представників:

позивача Качмара В.М.,

відповідача Боднар Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод нестандартного технологічного обладнання» до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод нестандартного технологічного обладнання» (надалі - позивач, ТзОВ «ЗНТО») звернулось у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі міста Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (надалі - відповідач, ДПІ у Залізничному районі м. Львова), в якому просить визнати протиправними та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення від 24.07.2014 року № /11179, № /11178.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність висновків податкового органу щодо завищення ним витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування податком на прибуток, за рахунок витрат на сплату орендної плати за земельну ділянку. При цьому, позивач зазначає, що за положеннями п.п. 138.10.4 п.138.10 ст. 138 Податкового кодексу України суми нарахованих податків та зборів, установлених цим Кодексом, відносяться до інших витрат операційної діяльності, а тому правомірно враховані позивачем при визначенні об'єкту оподаткування податком на прибуток. Вказує, що ТзОВ «ЗНТО» має укладений з Львівською міською радою договір оренди земельної ділянки за адресою: м.Львів вул. С.Голубовича, 37 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирних житлових будинків. З моменту укладення вказаного договору позивач використовував земельну ділянку виключно в межах її цільового призначення, а саме здійснював підготовчі та проектні роботи, проводив експертизу проектів будівництва та отримав відповідні погодження, на даний час розпочав будівництво житлового будинку. Тому, на думку позивача, висновки податкового органу щодо не використання земельної ділянки у господарській діяльності не відповідають дійсності.

Крім цього, позивач вважає безпідставними висновки податкового органу щодо заниження доходів, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування, на суму поворотної фінансової допомоги, яка отримана від засновника підприємства. Так, позивач зазначає, що вся отримана від засновника підприємства фінансова допомога повернута ним своєчасно, тобто протягом 365 днів з моменту її отримання, а тому положення пп. 135.5.5 п.135.5 ст. 135 Податкового кодексу України на вказані правовідносини не поширюються.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав зазначених в позовній заяві. Просить адміністративний позов задовольнити повністю, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.07.2014 року № /11179, № /11178.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечила. Зазначила, що згідно з представленими до перевірки документами контролюючим органом встановлено, що позивач не здійснював діяльності щодо впорядкування земельної ділянки, що перебуває у його користуванні. Ним не укладено договорів, пов'язаних з будівництвом та обслуговуванням житлово-офісного комплексу, не демонтовано будівлі, які розміщені на вказаній земельній ділянці. Крім цього, до перевірки не надано дозвільних документів на проведення будівельних робіт, а тому відповідач вважає, що позивачем не доведено використання орендованої земельної ділянки у власній господарській діяльності, відтак орендна плата за землю не може відноситись ним до складу валових витрат.

Крім цього, представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що актом перевірки підтверджується несвоєчасність повернення фінансової допомоги, отриманої від засновника, а також невідображення позивачем у складі валових доходів безнадійної кредиторської заборгованості, а тому спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними та не підлягають скасуванню.

З цих підстав просила у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

ДПІ у Залізничному районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на підставі направлення №529 від 02.04.2014 року та відповідно до наказу №411 від 01.04.2014 року проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод нестандартного технологічного обладнання» з питань правильності визначення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, за наслідками якої складено Акт від 17.04.2014 року № 857/22-01/20849217.

Згідно з висновками акта, перевіркою встановлено порушення ТзОВ «Завод нестандартного технологічного обладнання» вимог п.5.1., пп. 5.2.1, пп. 5.2.5 п. 5.2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п. 135.1, пп. 135.5.4, пп. 135.5.5, п. 135, пп. 138.1.1, пп. 138.10.4 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток всього в сумі 396195,12 грн., в тому числі за 2012 рік на суму 51765,08 грн., за 2013 рік на суму 344979,04 грн.

На підставі цього акту ДПІ у Залізничному районі м. Львова винесено податкове повідомлення-рішення від 06.05.2014 року № /6598, яким ТзОВ «ЗНТО» зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 396195,12 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в порядку адміністративного узгодження грошових зобов'язань. Рішенням Головного управління Міндоходів у Львівській області № 17324/10/13-01-10-08-05/1052 від 17.07.2014 року скасовано податкове повідомлення-рішення № /6598 від 06.05.14 року в частині зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2012 рік в сумі 40000 грн., а в іншій частині це рішення залишено без змін. Крім цього, за результатами розгляду скарги позивача Головним управлінням Міндоходів у Львівській області зменшено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2013 рік на 11216,40 грн.

На підставі вказаного рішення ДПІ у Залізничному районі м.Львова винесено наступні податкові повідомлення-рішення: № /11179 від 24.07.2014 року, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 344979,04 грн., та податкове повідомлення-рішення № /11178 від 24.07.2014 року, яким зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток в розмірі 11216,40 грн.

Податкове повідомлення-рішення № /6598 від 06.05.2014 року, відповідно до п.п. 5.1.2 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 28.11.2012 року № 1236, вважається відкликаним.

Судом встановлено, що вказані в акті перевірки порушення позивачем вимог податкового законодавства, що стали підставою для винесення спірних рішень, полягають у наступному. По-перше, позивачем у 2013 році занижено доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 293290 грн., в результаті несвоєчасного повернення фінансової допомоги засновнику підприємства ОСОБА_4 По-друге - заниження у 2013 році валового доходу в сумі 7640,32 грн., в результаті невідображення у податковому обліку безнадійної кредиторської заборгованості перед контрагентом позивача - компанією BETS AG (Bioenergetuic Technologic Comerce AG) (Швейцарія). По-третє - завищення позивачем протягом 2011-2013 років валових витрат, внаслідок включення до складу таких сплаченої орендної плати за землю в сумі 132147,12 грн.

З приводу вказаних порушень судом встановлено наступне:

Щодо повернення фінансової допомоги.

20.06.2011 року між ТзОВ «Завод нестандартного технологічного обладнання» та фізичною особою ОСОБА_4, який є засновником товариства, укладено договір позики. За умовами договору перерахування позики та її повернення проводиться окремими траншами в безготівковому порядку.

На виконання вимог вказаного договору Позикодавцем (ФО ОСОБА_4) перераховано, а Позичальником (ТзОВ «ЗНТО») отримано 571500 грн., з яких, згідно з актом перевірки, не повернено 293290 грн. (в тому числі 73290 грн. - отриманих 22.02.2012 року, 60000 грн. - отриманих 23.02.2012 року, 10000 грн. - отриманих 07.03.2012 року, 50000 грн. - отриманих 19.03.2012 року, 50000 грн. - отриманих 27.03.2012 року та 50000 грн. - отриманих 10.04.2012 року.).

Разом з цим, на спростування вказаних висновків, для підтвердження своєчасного та повного повернення отриманої позики позивачем долучено до матеріалів справи належним чином завірені копії платіжних доручень № 544 від 10.10.2012 року на суму 157535 грн., № 565 від 30.10.2012 року на суму 41000 грн. та № 535 від 20.09.2012 року на суму 94755 грн. (а.с.121-123) та банківські виписки по рахунку (а.с.55-57).

Судом встановлено, що у вказаних платіжних дорученнях позивачем допущено помилку у даті договору, по якому проведено повернення позики. Так, у платіжних дорученнях вказано договір від 20.09.2011 року замість правильного договору від 20.06.2011 року. Сторони договору погодили зміну призначення платежу та підписали відповідні акти (а.с. 58-59).

При цьому, вказані акти, платіжні доручення та банківські виписки були предметом дослідження при проведенні перевірки, однак не враховані відповідачем. З висновків акту перевірки, пояснень представника позивача та долучених до справи документів бухгалтерського обліку судом встановлено, що між позивачем та ФО ОСОБА_4 не було укладено договору від 20.09.2011 року, а тому суд погоджується з доводами позивача щодо допущеної ним помилки при поверненні позики та враховує наявні у справі акти про зміну призначення платежів.

На підтвердження відсутності заборгованості перед ФО ОСОБА_4 по договору позики від 20.06.2011 року позивачем долучено також до матеріалів справи оборотно-сальдову відомість по рахунку 3775 за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року (а.с.124), картки рахунку 3775 з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року (а.с. 125-127) та акт звірки взаєморозрахунків від 04.12.2012 року (а.с. 67).

Відповідно до п.п. 135.5.5 п.135.5 ст. 135 Податкового кодексу України до доходів, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток включається інші доходи, в тому числі суми поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, що залишаються неповерненими на кінець такого звітного періоду, від осіб, які не є платниками цього податку (в тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із цим Кодексом мають пільги з цього податку, в тому числі право застосовувати ставки податку нижчі, ніж установлені пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу.

У разі якщо в майбутніх звітних податкових періодах платник податку повертає таку поворотну фінансову допомогу (її частину) особі, яка її надала, такий платник податку збільшує суму витрат на суму такої поворотної фінансової допомоги (її частини) за наслідками звітного податкового періоду, в якому відбулося таке повернення.

При цьому доходи такого платника податку не збільшуються на суму умовно нарахованих процентів, а податкові зобов'язання особи, яка надала поворотну фінансову допомогу, не змінюються як при її видачі, так і при її зворотному отриманні.

Положення цього пункту не поширюються на суми поворотної фінансової допомоги, отриманої від засновника/учасника (в тому числі нерезидента) такого платника податку, у випадку повернення такої допомоги не пізніше 365 календарних днів з дня її отримання.

З урахуванням положень вказаної норми Податкового кодексу України суд зазначає, що у платника податків відсутній обов'язок відображати у складі доходів, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, суму отриманої позики від засновника, у разі повернення такої протягом 365 календарних днів після її отримання.

Судом встановлено, що всі отримані від ФО ОСОБА_4 кошти в якості позики згідно з договором від 20.06.2011 року повернуті позивачем протягом 365 календарних днів з моменту отримання таких. А тому, суд вважає висновок податкового органу щодо заниження позивачем у 2013 році доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 293290 грн. протиправним, а спірне податкове повідомлення-рішення про зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в цій частині таким, що підлягає скасуванню.

Щодо заниження у 2013 році валового доходу в сумі 7640,32 грн., в результаті невідображення у податковому обліку безнадійної кредиторської заборгованості.

Перевіркою встановлено, що станом на 01.01.2011 року та 31.12.2013 року у ТзОВ «ЗНТО» існувала кредиторська заборгованість в сумі 2872,68 польських злотих перед компанією BETS AG (Bioenergetuic Technologic Comerce AG) (Швейцарія), яка фактично виникла 02.10.2009 року на підставі договору позики від 20.08.2008 року та підлягала поверненню до 20.08.2013 року.

Відповідно до п.п. 135.5.4 п.135.5 ст. 135 Податкового кодексу України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи;

Згідно з п.п. 14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, в тому числі, за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

Судом встановлено, що по вказаній вище заборгованості позивача перед компанією BETS AG (Bioenergetuic Technologic Comerce AG) (Швейцарія) минув строк позовної давності, а тому така вважається безнадійною. Вказана обставина не заперечується позивачем.

У зв'язку з цим, суд погоджується з висновками податкового органу про порушення позивачем вимог п.п. 14.1.11 п.14.1 ст.14, п.135.1, п.п. 135.5.4 п.135.5 ст. 135 Податкового кодексу України щодо заниження доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування в сумі 7640,32 грн., а тому адміністративний позов про скасування податкового повідомлення-рішення у цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо завищення позивачем валових витрат за рахунок сплаченої орендної плати за землю в сумі 132147,12 грн.

Перевіркою встановлено, що ТзОВ «Завод нестандартного технологічного обладнання» в період, що перевірявся, користувалось земельною ділянкою, розташованою за адресою м.Львів, вул. Голубовича, 37, загальною площею 0,3323 га, на підставі договору оренди земельної ділянки від 05.06.2008 року терміном на 10 років, укладеного з Львівською міською радою з цільовим призначенням для будівництва будинку. Сплачену орендну плату за землю включено позивачем до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Для підтвердження використання вказаної земельної ділянки у господарській діяльності за її цільовим призначенням позивачем долучено до матеріалів справи: договір № 919 від 01.06.2007 року на виконання проектних робіт по створенню об'єкта архітектури - багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими магазином та критими автостоянками по вул. Голубовича, 37 у м.Львові, додаткові угоди до нього та акти здачі прийому виконаних робіт (а.с. 81-88); договір № 14-02044-11 від 08.08.2011 року на виконання повторної експертизи проекту багатоквартирного житлового будинку по вул. Голубовича, 37 у м.Львові (а.с.89-92); декларацію про початок виконання будівельних робіт від 31.05.2012 року (а.с. 110-112); договір підряду № 2405/12 від 24.05.2012 року на виконання робіт по будівництву будинку (а.с.113-117); договір від 20.10.2010 року на виконання демонтажних робіт нежитлових приміщень за адресою м.Львів, вул. Голубовича, 37.

З аналізу вказаних документів судом встановлено, що позивачем з моменту укладення договору оренди, використовувалась земельна ділянка виключно в межах її цільового призначення, а саме здійснювались підготовчі та проектні роботи, проводилась експертиза проекту та отримані відповідні погодження, а також вже фактично розпочато будівництво будинку.

Відповідачем в акті перевірки та представником відповідача в судовому засіданні не спростовано доводів позивача щодо використання орендованої земельної ділянку у власній господарській діяльності, а тому суд надає перевагу поясненням представника позивача з цього приводу та долученим до матеріалів справи належним та допустимим доказам.

Відповідно до п.п. 5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з п.п. 5.2.5 п.5.2 ст. 5 вказаного Закону суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), установлених Законом України "Про систему оподаткування" (крім тих, що прямо не визначені у переліку податків, зборів (обов'язкових платежів), визначених зазначеним Законом), включаючи акцизний збір та рентні платежі, а також збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, за винятком податків, зборів (обов'язкових платежів), передбачених підпунктами 5.3.3, 5.3.4, та пені, штрафів, неустойок, передбачених підпунктом 5.3.5 цієї статті включаються до складу валових витрат.

За положеннями Закону України «Про систему оподаткування» та Податкового кодексу України земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності, належать до загальнодержавних податків і зборів.

Відповідно до абз. в) п.п. 138.10.4 п. 138.10 ст.138 Податкового кодексу України інші операційні витрати включають інші витрати операційної діяльності, пов'язані з господарською діяльністю, у тому числі, але не виключно:

суми нарахованих податків та зборів, установлених цим Кодексом (крім тих, що не визначені в переліку податків та зборів, встановлених цим Кодексом), єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відшкодування Пенсійному фонду України сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", різниці між сумою пенсії, призначеної за Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право особа, які згідно із законодавством фінансуються за рахунок коштів підприємств, установ, організацій в обов'язковому порядку, а також інших обов'язкових платежів, встановлених законодавчими актами, за винятком податків та зборів, передбачених підпунктами 139.1.6 і 139.1.10 статті 139 цього Кодексу, та пені, штрафів, неустойки, передбачених підпунктом 139.1.11 статті 139 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин справи та зазначених положень законодавства, суд дійшов висновку що позивачем правомірно віднесено до складу валових витрат сплачену орендну плату за земельну ділянку в сумі 132147,12 грн., в тому числі за 1 квартал 2011 року на суму 11012,26 грн., за 2-4 квартали 2011 року на суму 33036,78 грн., за 2012 рік на суму 44049,04 грн., за 2013 рік на суму 44049,04 грн., а тому спірні податкові повідомлення-рішення в цій частині слід скасувати.

Згідно із ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення.

Відповідно до п.10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

У зв'язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

На підставі ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового задоволення позову, судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним позовним вимогам. З урахуванням сплаченої позивачем суми судового збору та розміру задоволених позовних вимог, на користь позивача з Державного бюджету України слід стягнути 385,89 грн.

Керуючись статтями. 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області № /11178 від 24.07.2014 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області № /11179 від 24.07.2014 року в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 348555 (триста сорок вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 12 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод нестандартного технологічного обладнання» судовий збір в сумі 385 (триста вісімдесят п'ять) гривень 89 коп.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.