Справа № 337/7565/14-а
Суддя: Бредун Д. С.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24.12.2014 Провадження №2-а/337/213/2014
Справа №337/7565/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Д.С., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату йому щорічної разової допомоги на оздоровлення відповідно до вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі п'яти заробітних плат за 2013-2014 рік з урахуванням раніше сплачених сум.

Представник УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району надав заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки відповідач, нараховуючи позивачу передбачену Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" допомогу на оздоровлення у розмірі 100,00 грн., діяв в межах своїх повноважень і керувався постановами Кабінету Міністрів України: від 26.06.1996 № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", від 12.07.2005 № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та від 20.09.2005 № 936 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії (а.с.5) перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району та отримує щорічну допомогу на оздоровлення як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 7,18).

29 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести йому виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат згідно ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 6).

Листом № 12-01/с-68 від 07.11.2014 управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району повідомило позивачу про те, що передбачена законом щорічна допомога на оздоровлення виплачується йому в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - 100,00 грн. (а.с.7).

Проте, на думку суду, нарахування позивачу щорічної допомоги на оздоровлення лише у відповідності з вказаними постановами Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідач, суперечить вимогам діючого законодавства.

Так, статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 (в редакції Закону від 09.07.2007 року) передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується щорічна допомога на оздоровлення в таких розмірах: інвалідам II групи - в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат (при цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається моментом її виплати).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Пленум Вищого Адміністративного суду України у постанові від 16.03.2012 № 4 Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" також наголошував на тому, що, враховуючи особливість дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року.

При цьому, хоча статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Кабінету Міністрів України у 2014 році й було надано право встановлювати розмір соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними програмами, однак у 2014 році нормативні акти з приводу встановлення розмірів виплат одноразової допомоги на оздоровлення особам, визначеним ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ним не приймалися.

Крім того, відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Враховуючи викладене, а також виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку про те, що при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення застосуванню підлягають саме норми ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", та передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі кратному мінімальній заробітній платі.

Отже, застосування відповідачем при нарахуванні одноразової допомоги на оздоровлення положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562, яка звужує обсяг встановлених законом прав визначеної категорії осіб, суперечить положенням Закону та не може бути віднесено до реалізації права, визначеного ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік".

Крім того, доводи відповідача про відсутність кошторисних призначень для реалізації ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону, оскільки, як вбачається з практики Європейського суду, держава не може посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання нею взятих на себе зобов'язань.

Таким чином, позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат із розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, встановленому Законом України про Державний бюджет на 2014 рік, отже позов підлягає задоволенню, але частковому - за період 2014 року, оскільки позовні вимоги за 2013 рік пред'явлені позивачем з пропуском встановленого ст. 99 КАС України строку, й питання про його поновлення ним не ставиться.

Керуючись ст.ст. 2, 18, 71, 87, 94, 99, 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району щодо нарахування ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в 2014 році в розмірі ста гривень протиправними.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2014 рік у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, виходячи із встановленого Законом України "Про державний бюджет на 2014 рік" розміру мінімальної заробітної плати на день такої виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Д.С. Бредун