Справа № 426/2039/14-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пчолкін С.А.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року справа №426/2039/14-а

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Гімона М.М., суддів Василенко Л.А., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 18 листопада 2014 року по адміністративній справі № 426/2039/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 18 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Зобов'язано відповідача зарахувати позивачу періоди участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 20.10.1986 року по 18.11.1986 року до стажу роботи, який дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 16 липня 2014 року.

Відповідач не погодився з вказаною постановою суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, необґрунтовано прийняв до уваги надану позивачем копію довідки про виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в той час коли Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 для підтвердження стажу, віку та заробітку особи передбачено подання оригіналів документів.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням (арк. справи 4).

Після досягнення 50-річного віку, позивач в квітні 2014 року звернувся до відповідача з заявою про дострокове призначення пенсії на підставі п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням відповідача, оформленим Протоколом № 3 від 16.07.2014 року, позивачу відмовлено в призначені пенсії, у зв'язку з тим, що надана позивачем довідка Лисичанського МВС від 15.11.1986 року про виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС подана не в оригіналі, що суперечить п. 30 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1. Інша довідка № 6/4-і225 від 03.08.2009 року, видана Головним управлінням МВС в Луганській області, видана без підтверджуючих первинних документів.

З копії довідки Лисичанського ГВВС від 15.11.1986 року вбачається, що позивач у період з 20.10.1986 року по 18.11.1986 року виконував службові обов'язки у складі оперативної групи МВС УРСР по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с. 9).

Зазначені обставини також підтверджені в довідці № 6/4-і225 від 03.08.2009 року, виданій Головним управлінням МВС в Луганській області (а.с. 11).

З матеріалів справи також вбачається, що на запит відповідача від 18.07.2014 року № 3222/02-01-19, Лисичанським МВ ГУМВС України у Луганській області відповідачу надано довідку, згідно якої підтверджено, що позивач з 20.10.1986 року по 18.11.1986 року виконував службові обов'язки у по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ( а.с. 16, 17).

На підставі радіологічної карти підтверджується, що позивач в зазначений період перебував у 30-км зоні ЧАЕС та отримав опромінення (а.с. 10).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи підтверджують факт участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження в період з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, а тому позивач має право на призначення пенсії на підставі п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до приписів 1 п. ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на 10 років.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Враховуючи те, що позивач 19.01.1964 року досяг 50-річного віку та період його перебування з 20.10.1986 року по 18.11.1986 року у зоні відчуження підтверджується довідкою Лисичанського МВС від 15.11.1986 року, що відповідає вимогам п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії зі скороченням пенсійного віку.

Посилання апелянта на те, що позивач не має права на пенсію, у зв'язку з ненаданням останнім оригіналу довідки від 15.11.1986 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки період перебування позивача в зоні відчуження підтверджується іншими доказами, зокрема, відповіддю Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області на запит відповідача від 18.07.2014 року № 3222/02-01-19 (арк. справи 16).

Крім того, колегія суддів приймає до уваги посилання позивача по неможливість надати оригінал довідки від 15.11.1986 року, оскільки остання знаходиться в Головному управлінні МВС України в Луганській області, яке знаходиться в зоні проведення Антитерористичної операції, зокрема в місті Луганську.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та задовольнив позов з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу, є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області - залишити без задоволення.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області 18 листопада 2014 року по адміністративній справі № 426/2039/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів М.М. Гімон

Л.А. Василенко

І.В. Геращенко