Справа № 161/17414/14-а
Суддя: Філюк Т. М.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року Справа № 161/17414/14-а

Провадження № 2-а/161/667/14

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Філюк Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Луцької міської ради про визнання відмови про продовження строку договору оренди земельної ділянки неправомірною та зобов'язати вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом до Луцької міської ради про визнання відмови про продовження строку договору оренди земельної ділянки неправомірною та зобов'язати вчинити дії.

Свої вимоги мотивують тим, що на підставі рішення Луцької міської ради № 33/62 від 26 грудня 2008 року між позивачами та Луцькою міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки №17 від 09 лютого 2009 року та додаткова угода № 00495 від 19 квітня 2012 року, відповідно до яких їм було надано в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 0,0079 га під реконструкцію з розширенням квартир АДРЕСА_1

Вказують, що так вимоги до підготовки технічної документації були значні, виготовлення даної технічної документації зайняло майже 4 роки, у зв'язку з чим позивачі лише в серпні 2013 року розпочали будівельні роботи.

Зазначають, що оскільки строк договору оренди закінчувався 02 березня 2014 року позивачі звернулись 06 лютого 2014 року з заявою про продовження терміну договору оренди земельної ділянки. Однак в продовжені строку оренди їм було відмовлено.

Вважають, що прийняте рішення відповідача є неправомірним, оскільки договором оренди передбачено продовження дії строку договору оренди, а його розірвання в односторонньому порядку можливе лише з порушенням його умов, однак позивачами умови договору порушені не були.

На підставі викладеного, з врахуванням уточнених позовних вимог просять суд визнати відмову Луцької міської ради у продовжені договору оренди земельної ділянки неправомірною та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про поновлення договору оренди вказаної земельної ділянки.

В судове засідання позивачі та представник відповідача не з'явилися, подали клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

В поданих суду запереченнях, представник відповідача вказував, що позов не визнає та заперечує в його задоволенні.

Дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Частинами 1,3 статті 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

Як вбачається з копії Рішення Луцької міської ради від 26 грудня 2008 року № 33/62, вирішено надати гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на умовах оренди терміном на 5 років земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0,0079 га для будівництва та обслуговування добудови до 3-х поверхового житлового будинку (а.с. 5).

Судом встановлено, що 26 грудня 2008 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 та Луцькою міською радою був укладений договір оренди земельної ділянки №17 від 09 лютого 2009 року та додаткова угода № 00495 від 19 квітня 2012 року, відповідно до яких їм було надано в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування добудови до трьох поверхового житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 6-9).

Судом також встановлено, що по закінченню строку договору оренди земельною ділянкою позивачі звернулись до Луцької міської ради з листом про поновлення договору оренди вказаної земельної ділянки, однак в поновлені договору їм було відмовлено.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно із ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Судом встановлено, що у відповідності до вищезазначеної норми закону позивачі 06 лютого 2014 року звернулись з заявою до Луцької міської ради про поновлення договору оренди.

Як вбачається зі змісту листа № КО-297-020 від 03 березня 2014 року, позивачам було відмовлено в поновлені договору оренди для будівництва та обслуговування добудови до трьох поверхового житлового будинку по АДРЕСА_1. Свою відмову виконавчий комітет Луцької міської ради мотивує тим, що чинним законодавством України не передбачена можливість оформлення окремими громадянами, власниками квартир в багатоквартирному житловому будинку права оренди на частину прибудинкової території.

Однак, суд вважає таку відмову неправомірною та такою, що порушує права позивачів на переважне право на укладення договору оренди на новий строк, представником відповідача не доведено тієї обставини, що надання в користування даної земельної ділянки суперечить вимогам чинного законодавства України, не встановлено цього і судом.

Крім того, відповідачем лише листом було повідомлено позивачів про відмову у поновлені договору оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування добудови до трьох поверхового житлового будинку по АДРЕСА_1, що суперечить вимогам ст.ст. 123, 124 ЗК України, згідно яких дане питання повинно вирішуватись на засіданні органу місцевого самоврядування, на підставі чого приймається відповідне рішення.

З врахуванням викладеного, проаналізувавши зібрані досліджені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову та визнання відмови Луцької міської ради у продовжені договору оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування добудови до трьох поверхового житлового будинку по АДРЕСА_1 неправомірною та зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про поновлення договору оренди вказаної земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 10,11, 86, 159, 162, 163, 167 КАС України, на підставі ст.19 Конституції України, ст.ст. 12, 17, 123, 124 Земельного кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Луцької міської ради у продовжені договору оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування добудови до трьох поверхового житлового будинку по АДРЕСА_1.

Зобов'язати Луцьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення договору оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування добудови до трьох поверхового житлового будинку по АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Філюк Т.М.