Справа № 2а-6656/12/1470
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-6656/12/1470

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Миколаївської області ДПС на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2013 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Миколаївської області ДПС про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

24.12.2012 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до Первомайської ОДПІ Миколаївської області ДПС, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.12.2012 року № на загальну суму 53 676,50 грн. (т.б. 40098 грн. + 13578,5 грн.).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він не підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, а тому не повинен нести відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування, в зв'язку із чим, спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2013 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Первомайської ОДПІ Миколаївської області ДПС № від 10.12.2012р.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник Первомайської ОДПІ 05.03.2013р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального і матеріального права та просив скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.02.2013 року, прийняти нову постанову, якою відмовити ФОП ОСОБА_1 у позові.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

В листопаді 2012 року працівниками ОДПІ була проведена документальна планова перевірка ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р., за наслідками якої складено акт від 23.11.2012р. №4444/172/НОМЕР_1, в якому встановлено та зафіксовано порушення позивачем вимог п.181.1. ст.181, п.183.1, п.183.2, п.183.10 ст.183 ПК України щодо неподання у строки реєстраційної заяви як платника ПДВ до органу державної податкової служби та не нарахування і несплату ПДВ на рівні зареєстрованого платника ПДВ без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування за січень-грудень 2011р. Цією документальною перевіркою позивачу також було донараховано податкові зобов'язання з податку на додану вартість за період з 01.01.2011р. по 31.12.2011р. в сумі 40098 грн.; п.120.1 ст.120 ПК України щодо неподання декларації по ПДВ за січень-грудень 2011р.

В подальшому, на підставі вказаного вище акту перевірки уповноваженою особою податкового органу прийнято податкове повідомлення-рішення від 10.12.2012р. №, відповідно до якого, позивачу збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на загальну суму 53 676,50 грн. (т.б. 40098 грн. + 13578,5 грн.).

Не погодившись з вказаним вище рішенням податкового органу позивач оскаржив його до суду.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд 1-ї інстанції, посилаючись в тому числі на ч.1 ст.72 КАС України, виходив з неправомірності спірного рішення ОДПІ та відповідно з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні докази, погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає їх обґрунтованими та відповідаючими діючому на той час законодавству, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається зі спірного Акту перевірки №4444/172/НОМЕР_1 від 23.11.2012р., податковий орган, посилаючись виключно лише на результати своєї попередньої планової документальної перевірки, зробив висновки про порушення позивачем вимог п.181.1. ст.181, п.183.1, п.183.2, п.183.10 ст.183 ПК України.

Так, як встановлено з матеріалів справи, на підставі Акту попередньої перевірки від 02.12.2011р. №1985/17-200/НОМЕР_2, податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № від 13.12.2011р., яке, в свою чергу, позивачем було оскаржено до Миколаївського окружного адміністративного суду.

В подальшому, за результатами апеляційного розгляду Одеським апеляційним адміністративним судом по цій справі №2а-9991/11/1470 було прийнято постанову від 15.11.2012р. про скасування цього податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2011р.

Також, слід зазначити, що згідно зі змісту даної постанови суду 2-ї інстанції, за результатами перевірки позивачем не було порушено норми п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. (із змінами та доповненнями, норми якого діяли на момент спірних правовідносин) щодо обов'язкової реєстрації платником цього виду податку, оскільки гранична сума в 300 000 грн. за період, який перевірявся, не перевищувалась.

При цьому, як встановлено судом 2-ї інстанції, податковим органом зазначена вище постанова ОААС від 15.11.2012р. була оскаржена в касаційному порядку, однак ухвалою судді ВАС України від 03.04.2013р. (справа К/800/7917/13) було відмовлено у відкритті такого касаційного провадження.

Таким чином, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2012р. по справі №2а-9991/11/1470 давно набрала законної сили, є чинною і на цей час та, відповідно, підлягає виконанню і врахуванню.

Як слідує з приписів ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, за таких обставин, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що позивачем, в даному випадку, не було порушено вимог п.181.1 ст.181 ПК України, оскільки сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 грн. (без урахування ПДВ) така особа зобов'язана зареєструватись як платник податку в податковому органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання).

З наведеного також вбачається, що позивачем теж не було порушено і вимог п.183.10 ст.183 ПК України, тому що, будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника податку без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Таким чином, судова колегія, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, вважає, суд 1-ї інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, а тому він не повинен нести відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування, в зв'язку із чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 10.12.2012р. підлягає скасуванню.

До того ж, судова колегія звертає увагу, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що в даному випадку, не було зроблено відповідачем при розгляді справи в судах 1-ї та 2-ї інстанції.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, суд апеляційної інстанції, діючи в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Миколаївської області ДПС - залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко