Справа № 817/3958/14
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3958/14

06 січня 2015 року 09год. 25хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Мельничук О.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Радивилівського районного центру зайнятості
доОСОБА_1
про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ :

Радивилівський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) про стягнення виплаченого забезпечення на випадок безробіття в сумі 333,42 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, однак подав суду письмове клопотання, яким просив розгляд справи провести без його участі (а.с.32).

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив. Причини неприбуття суду не повідомив та заперечень на адміністративний позов не подав. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін в судовому засіданні. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.11.2013 року ОСОБА_1 звернувся до Радивилівського районного центру зайнятості в пошуках роботи та подав заяву, в якій зазначив, що не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує (а.с.5). Відповідно до вказаної заяви, позивачем відповідачу було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю, зокрема за березень 2014 року.

Згідно з довідкою Радивилівського районного центру зайнятості відповідачу за період з 04.03.2014 року по 22.03.2014 року виплачено допомогу по безробіттю в сумі в сумі 333,42 грн. (а.с.12).

Судом встановлено, що в березні 2014 року ОСОБА_1 працював в Приватному підприємству «Агро-Експрес-Сервіс» на посаді водія з 04.03.2014 року на підставі наказу №27 від 04.03.2014 року по 22.03.2014 року та наказу №38 від 22.03.2014 року (а.с.7). З матеріалів справи, а саме: копії листа-відповіді ПП «Агро-Експрес-Сервіс» №667 від 05.09.2014 року та довідки про середню заробітну плату (дохід) (а.с.6-7) вбачається, що ОСОБА_1 в березні 2014 року ПП «Агро-Експрес-Сервіс» виплачено заробітну плату оплату (дохід) на загальну суму 487,20 грн. Однак, про вказані обставини Радивилівський районний центр зайнятості відповідач не повідомила.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, як безробітний і отримуючи допомогу по безробіттю в період з 04.03.2014 року по 22.03.2014 року на загальну суму 333,42 грн., одночасно отримував дохід від ПП «Агро-Експрес-Сервіс».

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" №1533 від 02.03.2000 року (далі - Закон №1533), загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно з п.2 ч.1 ст.44 Закону України "Про зайнятість населення" №803 від 01.03.1991 року зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Статтею 1 цього ж Закону встановлено, що зайнятість - це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Оскільки ОСОБА_1 в період з 04.03.2014 року по 22.03.2014 року працював на посаді водія в ПП «Агро-Експрес-Сервіс» та отримував заробітну плату (дохід), то мав статус зайнятої особи.

В силу вимог абз.1 п.5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року за №307 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 року за №915/5136 (далі - Порядок №307), виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Отже, працюваючи в Приватному підприємству «Агро-Експрес-Сервіс» на посаді водія в період з 04.03.2014 року по 22.03.2014 року на підставі наказу №27 від 04.03.2014 року та наказу №38 від 22.03.2014 року, відповідач не мав права на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття за вказаний період.

Згідно з ч.2. ст. 36 Закону №1533 застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не повідомив позивачу відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення, а саме: про перебування на посаді водія та отримання заробітної плати від ПП «Агро-Експрес-Сервіс» в березні 2014 року, а тому допомога по безробіттю за період з 04.03.2014 року по 22.03.2014 року на загальну суму 333,42 грн. виплачена йому безпідставно.

Частиною 3 ст.36 Закону №1533 встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №60/62 від 13.12.2009 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 року за №232/16248 (далі - Порядок №60-62) у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п. 7 Порядку №60-62 рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

З матеріалів справи вбачається, що 22.09.2014 року Радивилівським районним центром зайнятості складено акт №11 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення (а.с.8) та прийнято наказ №72 про повернення ОСОБА_1 матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 333,42 грн., яке було йому безпідставно виплачене внаслідок тимчасового працевлаштування в період отримання допомоги по безробіттю (а.с.13)

Судом також встановлено, що листом №02/776 від 23.10.2014 року позивачем ОСОБА_1 пропонувалося до 07.11.2014 року відшкодувати кошти в сумі 333,42 грн.(а.с.15).

Станом на момент розгляду справи судом відповідач суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 333,42 грн. позивачу не повернув.

Відповідно до п.6.14 Порядку №60-62 якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Згідно зі ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За наведених обставин позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Радивилівського районного центру зайнятості суму виплаченого забезпечення в розмірі 333 (триста тридцять три) грн. 42 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.