Справа № 804/19021/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши в порядку скороченого провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапрод» про тимчасову заборону (зупинення) діяльності, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року справу прийнято до провадження.
Ухвалою суду від 20 листопада 2014 року справу прийнято до провадження.
Відповідач на пропозицію суду заперечень на позовну заяву не надав.
12 грудня 2014 року на адресу суду надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапрод» за довіреністю Олешко Ю.Г., у якому вказані відомості щодо зміни адреси місцезнаходження цеху відповідача через закінчення строку оренди приміщень.
При цьому, докази на підтвердження вказаних у клопотанні обставин щодо закінчення строку оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_1, до клопотання не надані, крім того, не надано довіреності представника, яким підписане таке клопотання.
Витребувані ухвалами суду від 20 листопада 2014 року та 15 грудня 2014 року документи Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапрод» не надані.
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області на виконання ухвали суду надала пояснення, у яких зазначила, що повторна перевірка вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Мегапрод» не проводилась, інформація щодо отримання підприємством дозвільних документів у сфері поводження з відходами на адресу інспекції не надходила.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року №1264-XII (надалі - Закон №1264) відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
Згідно статті 34 Закону №1264 завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.
Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України, відповідно до якого Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Пунктом 4.2 Положення до завдань Державної екологічної інспекції віднесено, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про здійснення заходів із запобігання забрудненню (засміченню) земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами; наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин; забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; законодавства про поводження з відходами щодо: дотримання вимог виданих дозволів на здійснення операцій у сфері поводження з відходами; дотримання вимог виданих лімітів на утворення та розміщення відходів.
З матеріалів справи вбачається, що у період з 01.10.2013 року по 14.10.2013 року згідно вимоги Новомосковської міжрайонної прокуратури від 22.08.2013 року №75-2855вих.13, на підставі наказу від 20.09.2013 року №1397-П, направлення на перевірку від 05.07.2013 року №4-6274-12-3 було проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України ТОВ «Мегапрод», що розташоване за адресою АДРЕСА_1, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.
Актом перевірки встановлено наступне.
Користування будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, здійснюється відповідно до договору найму приміщення від 01.01.2013 року з гр. ОСОБА_2
В 2013 році ТОВ «Промонал ЛТД» розроблено інвентаризацію відходів, згідно якої на підприємстві утворюються 4 види відходів 4 класу небезпечності, а саме: відходи очищення вод стічних, відходи пакувальних полімерних матеріалів, макулатура, тверді побутові відходи.
Дозвіл на розміщення відходів на 2013 рік, технічні паспорти відходів відсутні, статистична звітність у сфері поводження з відходами, журнал за формою 1-ВТ не ведуться, що є порушенням статей 17, 26, 27, 32, 33 Закону України «Про відходи», статті 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Утилізація відходів здійснюється на підставі наступних договорів:
- договір про надання послуг з перевезення рідких побутових відходів з ФОП ОСОБА_3 від 01.01.2013 року №10;
- договір про надання послуг з перевезення ТПВ з РКП «Об'єднане» від 10.12.2012 року №76.
Згідно висновків акту, під час заходу державного нагляду (контролю) встановлені наступні порушення вимог законодавства:
- підприємством не надано повну інформацію відповідно до переліку питань, які розглядаються в ході інспекційної перевірки, чим порушено вимоги статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;
- при здійсненні перевірки керівництвом підприємства не забезпечено доступу до усіх приміщень для проведення огляду, а саме: підвальне приміщення, чим порушено вимоги статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;
- висновок Державної екологічної експертизи відсутній, чим порушено вимоги статей 26-29, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 7, 14,32, 39 Закону України «Про екологічну експертизу»;
- дозвіл на розміщення відходів та ліміти на утворення та розміщення відходів на 2013 рік, технічні паспорти відходів відсутні, статистична звітність у сфері поводження з відходами, журнал за формою 1-ВТ не ведуться, чим порушено вимоги статей 17, 26, 27, 32, 33 Закону України «Про відходи», статей 24, 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Акт перевірки направлений на адресу ТОВ «Мегапрод» супровідним листом від 14.10.2013 року за вих. 4-9966-12-3.
- дотримуватись вимог природоохоронного законодавства України - постійно;
- проектну документацію погодити згідно вимог чинного законодавства - до 21.02.2014 року;
- організувати ведення первинного поточного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються на об'єкті - терміново, постійно;
- розробити технічні паспорти відходів - до 21.02.2014 року;
- діяльність, пов'язану із утворенням та розміщенням відходів виробництва здійснювати за наявності ліміту та дозволу - постійно;
- статистичну звітність у сфері поводження з відходами по формі 1-відходи складати в повному обсязі.
Станом на час розгляду справи документи на підтвердження виконання припису відповідач суду не надав, проти заявлених позовних вимог не заперечив, пояснень на позовну заяву не надав.
Вирішуючи питання про необхідність вжиття заявлених заходів реагування у розглянутому випадку, суд виходить із наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877) державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до частини 5 статті 4 Закону №877 повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.
Частиною 7 статті 7 Закону №877 встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в результаті якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Правові основи прийняття рішень про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів (надалі - підприємств) незалежно від форм власності у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища визначає Порядок, затверджений Постановою Верховної Ради України від 29.10.1992 року №2751-XII (надалі - Порядок).
Підпунктом «в» пункту 4 Порядку встановлено, що діяльність підприємств обмежується або тимчасово забороняється (зупиняється) у разі перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки, зокрема: використання природних ресурсів, викидів і скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, складування, захоронення, зберігання або розміщення виробничих, побутових та інших відходів без відповідних дозволів.
За нормами пункту 3 Порядку рішення про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) та припинення діяльності підприємств у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища приймають у межах своєї компетенції Кабінет Міністрів України, Верховна Рада Республіки Крим, місцеві органи державної виконавчої влади, Міністерство охорони навколишнього природного середовища України та його органи на місцях, органи державного санітарно-епідеміологічного нагляду, інші спеціально уповноважені державні органи та органи місцевого самоврядування.
Правові, організаційні та економічні засади діяльності, пов'язаної із запобіганням або зменшенням обсягів утворення відходів, їх збиранням, перевезенням, зберіганням, сортуванням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням та захороненням, а також з відверненням негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини на території України визначені положеннями Закону України «Про відходи».
У статті 1 цього Закону наведено визначення терміну відходи, за яким це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.
Суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані, зокрема, мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.
Статтею 26 Закону України «Про відходи» визначено, що державному обліку та паспортизації підлягають в обов'язковому порядку всі відходи, що утворюються на території України і на які поширюється дія цього Закону.
З метою забезпечення збирання, оброблення, збереження та аналізу інформації про об'єкти утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться їх реєстр, в якому визначаються номенклатура, обсяги утворення, кількісні та якісні характеристики відходів, інформація про поводження з ними та заходи щодо зменшення обсягів утворення відходів і рівня їх небезпеки (стаття 27 Закону України «Про відходи»).
Згідно пункту а частини першої статті 32 Закону України «Про відходи» з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється провадити будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від місцевих органів виконавчої влади дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами відповідно до вимог цього Закону.
Відповідно до статті 33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).
На кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів.
Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов'язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.
Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об'єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.
Як вбачається з матеріалів справи, актом перевірки відповідача встановлено здійснення діяльності ТОВ «Мегапрод» без дозволу на розміщення відходів та лімітів на утворення та розміщення відходів на 2013 рік, відсутність технічних паспортів відходів, відсутність ведення статистичної звітності у сфері поводження з відходами та журналу за формою 1-ВТ, що також ним не заперечується в зазначеному акті.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги встановлені в акті перевірки порушення відповідачем природоохоронного законодавства, а саме статей 17, 26, 27, 32, 33 Закону України «Про відходи», статей 24, 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», суд дійшов висновку, що здійснюється господарська діяльність, пов'язана з порушенням вимог та умов до діяльності пов'язаної з утворенням відходів, яка може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задоволення позову.
Керуючись статтями 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапрод» про тимчасову заборону (зупинення) діяльності - задовольнити повністю.
Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, та підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя І.О. Верба