Справа № 548/2011/14-а
Суддя: Старокожко В. П.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/2011/14-а
Провадження №2-а/548/3/15
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"14" січня 2015 р. Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря - Листопад В.Л.,

позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - Торяника О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо призначення пенсії за віком та виплати разової грошової допомоги при виході на пенсію, -

ВСТАНОВИВ :

25.11.2014 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про скасування відмови в нарахуванні пенсії за віком відповідно до вимог чинного законодавства та відмови у виплаті разової грошової допомоги при виході на пенсію, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо переведення пенсії позивачки за вислугою років на пенсію за віком і проведення перерахунку пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугою років із застосуванням показника заробітної плати (доходу) по Україні за 2006 рік, та скасувати розпорядження УПФУ в Хорольському районі Полтавської області в частині перерахунку пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугою років із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2006 рік; зобов'язати УПФУ в Хорольському районі Полтавської області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 15.09.2014 р. згідно вимог ст. 26, 27, 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходячи з показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення пенсії та здійснити відповідні виплати; зобов'язати УПФУ в Хорольському районі Полтавської області виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення згідно п. 7-1 прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 1975 р. вона прийшла працювати до Хорольського технікуму механізації с/г, в 1979 р. звільнена з посади лаборанта за власним бажанням. В тому ж році прийнята на посаду вчителя історії Вишняківської 8-літньої школи Хорольського району, а у 1980 році звільнена з посади за власним бажанням. 1980 року прийнята на посаду викладача історії до технікуму механізації с/г, а в 1985 році переведена до Хорольського сільськогосподарського технікума. 1991 року переведена до Хорольського агропромислового коледжу, у 1999 році переведена до Хорольського державного агропромислового коледжу на посаду викладача. 2004 року переведена на посаду викладача до Хорольського агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії. 2006 року звільнена з роботи за власним бажанням. У серпні 2006 р. маючи 30 рік 10 місяці 28 днів страхового стажу позивач звернулася до УПФУ в Хорольському районі для призначення пенсії за вислугою років як працівника освіти відповідно до ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Згідно наказу № 266-к від 01.08.2006 р. позивачку з 01.08.2006 р. прийнято на посаду лаборанта до Хорольського агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії, при цьому виплата пенсії за вислугою років за заявою позивачки та подальшим розпорядженням УПФУ в Хорольському районі була припинена і більше не поновлювалася у зв'язку із прийняттям на роботу та відповідно до ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

15.09.2014 р. у позивачки після досягнення пенсійного віку виникло право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Трудовий стаж на час звернення за призначенням пенсії за віком склав 38 років 11 місяців 9 днів. Проте, відповідач не призначив пенсію за віком, а провів переведення із пенсії за вислугою років на пенсію за віком і провів перерахунок пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугою років із застосуванням показника заробітної плати по Україні за 2006 рік. 25.09.2014 року позивач звернулася із заявою до УПФУ у Хорольському районі із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначення пенсії з 15.09.2014 року проте відповідач у листі № 3453/04-03 від 09.10.2014 року у задоволенні вимог відмовив.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила, просила крім вищезазначених позовних вимог зобов'язати відповідача здійснити їй виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи із 15.09.2014 року. Позовні вимоги підтримала повністю просила їх задовольнити, з підстав зазначених в позові та доданих до нього письмових пояснень.

Представник відповідача Торяник О.О. та Прокопенко В.С. адміністративний позов не визнали та просили відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Крім того, направили заперечення на позов № 4768/06-03 від 24.12.2014 року, в якому зазначено, що позивачу правомірно призначена пенсія за віком, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов язкове державне пенсійне страхування».

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно трудової книжки, позивачка починаючи з 1975 року працювала на різних посадах в сфері освіти.

У серпні 2006 року маючи 30 років 10 місяці 28 днів страхового стажу позивачка звернулася до УПФУ в Хорольському районі для призначення пенсії за вислугою років як працівника освіти відповідно до ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та з 28.07.2006 по 01.10.2006 року отримувала пенсію за вислугою років як працівник освіти.

Згідно наказу № 266-к від 01.08.2006 р. позивачку з 01.08.2006 р. прийнято на посаду лаборанта до Хорольського агропромислового коледжу Полтавської державної аграрної академії, при цьому виплата пенсії за вислугою років була припинена, у зв'язку із зарахуванням на посаду.

В зв'язку з досягненням віку, який згідно положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» дає право на отримання пенсії за віком, позивачка 15.09.2014 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області із відповідною заявою про призначення пенсії.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивачу було здійснено переведення з пенсії на вислугу років на пенсію за віком відповідно до положень ч. 3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", і заробітна плата для визначення розміру пенсії була розрахована із застосуванням показника середньої зарплати в України за 2006 рік.

25.09.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Листом № 3453/04-03 від 09.10.2014 року відповідач відмовив позивачці в проведенні такого перерахунку, у зв'язку з тим, що проведений перехід з одного виду пенсії на інший, а саме: з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Позивач не погодившись із вказаними діями відповідача, звернулася до суду з даним позовом.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладено керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Таким чином, відповідач у справі - орган владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладені владні управлінські функції у сфері пенсійного забезпечення.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення.

Як передбачено ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", право вибору пенсійних виплат і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника, призначається одна із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини 2 цієї статті, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 вищезгаданого Закону. Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як було встановлено під час розгляду справи, звертаючись із заявою про призначення пенсії, позивач не просив призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, що вбачається із її письмової заяви відповідачу.

Оскільки позивачка не надавала згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому у відповідача не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати за 2006 рік.

Більш того, статтею 45 Закону встановлено, що перед переведенням пенсіонера з одно виду пенсії на іншій, пенсіонер повинен отримувати один із видів пенсії, проте позивачу виплата пенсії була припинена ще у 2006 році, а рішення територіального органу пенсійного фонду протягом 10 днів, після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати, яке передбачене ст. 49 ч.2 Закону відсутнє, що унеможливлює застосування статті 45 зазначеного Закону.

Крім того, суд виходить з того, що в частині 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин взагалі не підлягають застосуванню.

В даному випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Суд зазначає, що вказана правова позиція узгоджується також із правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною за наслідком перегляду в касаційному порядку справ вказаної категорії (ухвали від 01.12.2013 р. у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014 р. у справі № К/800/45035/13, від 16.01.2014 р. у справі № К/800/1384/13).

Таким чином, відповідач зобов'язаний провести нарахування позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятого рішення.

Натомість позивачем доведені всі обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог в частині необхідності зобов'язати УПФУ в Хорольському районі Полтавської області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 15.09.2014 р. згідно вимог ст. 26, 27, 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходячи з показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення пенсії та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченогостаттею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Аналізуючи наведену норму закону, суд відмічає, що грошова допомога при призначенні пенсії за віком виплачується за наявності таких підстав:

- досягнення пенсійного віку;

- перебування особи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж"статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- наявність необхідного страхового стажу на таких посадах;

- відсутність факту отримання особою будь-якої пенсії раніше.

Лише за умови, якщо всі перелічені підстави наявні, громадянин отримує право на виплату грошової допомоги.

З огляду на норму статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та приписи Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909, позивач працювала на посадах в закладах освіти та має необхідний страховий стаж на цих посадах, передбачений 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Проте, у період з 28.07.2006 по 01.10.2006 року позивач вже отримувала пенсію по вислузі років. Що не заперечується самою позивачкою. Зважаючи на те, що однією з обов'язкових умов для отримання спірної грошової допомоги є факт не отримання позивачкою будь-якої пенсії раніше призначеної пенсії за віком, та з огляду на зазначене, суд вважає, що підстави для проведення виплати позивачу такої грошової допомоги у відповідності до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV відсутні.

Керуючись ч.3 ст.2, ст.ст. 11,17,71, 86, ст. 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду у Хорольському районі Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії щодо призначення пенсії за віком - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного Фонду України в Хорольському районі Полтавської області щодо переведення пенсії ОСОБА_1 за вислугою років на пенсію за віком і проведення перерахунку пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугою років із застосуванням показника заробітної плати (доходу) по Україні за 2006 рік, та скасувати розпорядження управління Пенсійного Фонду України в Хорольському районі Полтавської області Полтавської області в частині перерахунку пенсії за віком з урахуванням пенсії за вислугою років із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2006 рік.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Хорольському районі Полтавської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 15.09.2014 року згідно вимог ст. 26, 27, 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходячи з показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення пенсії та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд протягом десяти днів з дня ї проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуюючий