Справа № 802/4014/14-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 грудня 2014 р. Справа № 802/4014/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції

до: дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" публічного акціонерного товариства "Укрмедпром"

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Бершадська об`єднана державна податкова інспекція з адміністративним позовом до дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3640556 грн. 35 коп., в зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. При цьому в заяві представник Бершадської ОДПІ зазначає, що повністю підтримує позовну заяву.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що дочірнє підприємство "Ладижинський завод "Екстра" як суб'єкт підприємницької діяльності зареєстровано 30 листопада 2000 року. На податковому обліку перебуває у Бершадській ОДПІ.

За відповідачем рахується заборгованість з податку на прибуток підприємств в розмірі 261345 грн. 05 коп.(основний платіж - 213921 грн. 00 коп., штрафна санкція - 39323 грн. 25 коп., пеня 8100 грн. 80 коп.); авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 95406 грн. 00 коп. (основний платіж - 95406 грн. 00 коп.); частини чистого прибутку (доходу) господарських операцій в розмірі 548824 грн. 80 коп.; податку на додану вартість в розмірі 2552397 грн. 91 коп.; збору за спеціальне використання води в розмірі 52046 грн. 44 коп.; надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забрудненнями в розмірі 12615 грн.52 коп.; надходження від розміщення відходів в розмірі 117920 грн. 49 коп.

В той же час позивач вказує, що за відповідачем рахується заборгованість з податку на прибуток підприємств в розмірі 261345 грн. 10 коп., з податку на додану вартість в розмірі 2552398 грн. 00 коп. Проте, як видно з облікової картки по даному податку борг складає 261345 грн. 05 коп.; заборгованість з податку на додану вартість складає 2552397 грн. 91 коп. Отже, існує розбіжність по вказаних податках в розмірі 0 грн. 14 коп., а податковий борг, який необхідно погасити відповідачу становить 3640556 грн. 21 коп.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходить із наступного.

Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (далі -ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 цього ж Кодексу податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В силу положень п. 113.1 ст. 113 ПК України, строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Пунктом 129.1.1 ст. 129 ПК України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Судом встановлено, що на підставі акту перевірки №72/22/20119003 від 16 липня 2014 року прийнято податкове повідомлення-рішення № від 29 липня 2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 6927 грн. 50 коп. (основний платіж - 5542 грн. 00 коп. штрафна санкція - 1385 грн. 50 коп.), податкове повідомлення-рішення № від 23 жовтня 2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 196616 грн. 25 коп. (основний платіж - 157293 грн. 00 коп., штрафна санкція - 39323 грн. 25 коп.) проте відповідачем у встановлений строк суму податкового зобов`язання не сплачено.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, пунктом 59.5 цієї ж статті передбачено, що у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Відповідачеві направлялась податкова вимога форми "Ю" від 06 серпня 2014 року №1990-02. Однак, вказана вимога залишилась не виконаною.

Борг відповідача з податків та зборів (обов'язкових платежів), штрафних санкцій, підтверджується обліковими картками зі збору за спеціальне використання води, авансових внесків з податку на прибуток, податку на додану вартість, надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забрудненнями, частини чистого прибутку (доходу) господарських операцій, податку на прибуток підприємств, податковими повідомленнями-рішеннями № від 29 липня 2014р., № від 23 жовтня 2014 року. (а.с. 6-14, 15-17).

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Щодо довідки ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 18.12.2014р. Р7-В61/53/289 виданої ДП "Ладижинський завод "Екстра" про накладення арешту на розрахункові рахунки, що відкриті в даному банку, суд зауважує, що вказані обставини не можуть бути підставою для звільнення відповідача від сплати податкових зобов`язань.

В той же час, особа яка подала вказану довідку документів які підтверджують її повноваження не надала.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають частковому задоволенню.

Частиною 4 ст. 94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з рахунків дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" у банках обслуговуючих такого платника податків податковий борг в розмірі 3640556 грн. 21 коп. (три мільйони шістсот сорок тисяч п'ятсот п'ятдесят шість грн. 21 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович