Справа № 607/3101/14-а
Суддя: Дуда О. О.
Дата ухвалення: 2014-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2014 Справа №607/3101/14-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого-судді: Дуди О.О.

з участю секретаря: Добрянської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій неправомірним та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Тернополі щодо призначення йому соціальної пенсії незаконними, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту подання ним заяви та документів про призначення пенсії по інвалідності, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі в подальшому проводити виплату пенсії згідно з чинним законодавством, визнати неправомірні дії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі щодо стягнення (утримання) з мене мені переплаченої пенсії в сумі 27 756,40 грн.

В обґрунтування вимог посилається на те, що працював 10.07.2003 р. по 29.07.2003р. у ВАТ «Галичина», на станції переливання крові з 16.10.2003 року по 07.10.2004 рік про що свідчать записи у його трудовій книжці. У 2004 році, під час перебування в трудових відносинах з організацією, отримав захворювання, в результаті якого був визнаний інвалідом 2 групи. У жовтні 2004 року , звернувся до Управління Пенсійного Фонду за призначенням пенсії по інвалідності, і йому була призначена пенсія як інваліду другої групи. Через 2 роки ОСОБА_1, було визнано інвалідом третьої групи. Враховуючи те, що дана інвалідність дозволяла працювати, позивач намагався найти собі роботу, яку б зміг виконувати враховуючи свій фізичний стан. В зв'язку з цим пропрацював у 2006 році лише пів місяця, 2 роки з грудня 2007року по 2009 рік, 2 місяці з вересня 2009 року по 1 грудня 2011 року, 4 місяці у 2012 році. Більше працювати стан здоров'я позивача не дозволив.

Однак, з відповіді Управління Пенсійного Фонду України в м. Тернополі від 4 грудня 2013 року, йому стало відомо, що у 2004 році було призначено соціальну пенсію як непрацюючому громадянину. Також, відповідач у свої довідці вказав, що у зв'язку з тим, що позивач не повідомляв органи пенсійного фонду про своє працевлаштування, йому було переплачену пенсію в сумі 27 756,40 гри., яку відповідач почав утримувати. Так, при призначені пенсії працівники пенсійного фонду прийняли до уваги не документи, передбачені вищезазначеними нормами закону, а довідку ЖЕКУ. Крім того, дана довідка була видана тоді, коли позивач вже дійсно не працював, оскільки отримав інвалідність, був паралізований. ОСОБА_1, знаючи що має право на пенсію по інвалідності, особисто не маючи фізичної можливості відвідати пенсійний фонд, написати самостійно заяву, навіть не припускав можливості зловживання працівниками своїх обов'язків і призначення йому пенсії соціальної, а не пенсії по інвалідності. Крім цього, позивач постійно відвідував пенсійний відділ, відповідально ставився до надання пенсійному відділу довідок про пересвідчення МСЕК, зміни інвалідності, ніколи не укривав факту своїх періодичних влаштувань на роботу, тим більше, що знав, що як інвалід 3 групи, має право працювати, та окрім того, під час його роботи йшли перерахування у пенсійний фонд.

Вважає, що дії пенсійного фонду по призначенню соціальної пенсії та проведенні утримань, є незаконними та просить задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та вказав, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог. Крім цього, позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини.

07.10.2004 року позивачем була подана заява та документи для призначення пенсії по інвалідності, до якої додано довідку №16 від 22.06.2004, видану Комунальним підприємством ЖЕК №7, в якій зазначено, що позивач не працює. Трудова книжка позивачем не надавалась.

Подання вказаної довідки ЖЕКу від 22.06.2014 року, де вказано, що позивач не працює, ним самим не заперечується.

З 07.10.2004 року позивачу призначено соціальну пенсію по інвалідності другої групи внаслідок загального захворювання.

14 листопада 2012 року позивач звернувся в Управління Пенсійного фонду і країни в м. Тернополі з заявою про перехід з одного виду пенсії на інший, до якої була додана копія трудової книжки, з якої вбачається, що ОСОБА_1 працював з 18.10.2006 року по 03.11.2006 року, з 04.12.2007 року по 31.12.2009 року, з 27.09.2010 року по 01.12.2011 року, з 02.04.2012 року по 27.08.2012 року.

25 листопада 2013 року рішенням міжвідомчої комісії з інвентаризації пенсійних справ та особових рахунків і списання сум переплат пенсій та грошової допомоги прийнято рішення про стягнення переплати в сумі 27756,40 грн. з пенсії позивача в розмірі 20%.

Згідно ст.93 Закону України "Про пенсійне забезпечення", соціальні пенсії призначаються і виплачуються непрацюючим громадянам, крім інвалідів з дитинства, при відсутності права на трудову пенсію: інвалідам I і II груп, у тому числі інвалідам з дитинства, а також інвалідам III групи; особам, які досягли віку: чоловіки - 60 років, жінки - 55 років; дітям - у разі втрати годувальника (пункт "а" статті 37); дітям-інвалідам віком до 16 років. Перелік медичних показань, що дають право на одержання соціальної пенсії на дітей-інвалідів віком до 16 років, визначається в порядку, встановлюваному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України у зв'язку з прийняттям Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам", 2. Установити, що за бажанням особи виплата соціальної пенсії та надбавки до пенсії на догляд, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ), здійснюється до закінчення строку, на який вони призначені.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України, 2. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що позивач дізнався про призначення у жовтні 2004 року йому соціальної пенсії, а не пенсії по інвалідності у грудні 2013 року, звернувся до суду із даним позовом 04.03.2014 року, ним не пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Аналізуючи докази по справі, з огляду на подання позивачем до заяви від 07.10.2004 року про призначення пенсії по інвалідності довідки №16 від 22.06.2004, виданої комунальним підприємством ЖЕК №7, в якій зазначено, що позивач не працює, суд приходить до висновку про те, що відповідачем правомірно призначено позивачу з 07.10.2004 року саме соціальну пенсію по інвалідності другої групи внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відтак, підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача щодо призначення позивачу соціальної пенсії незаконними, зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з моменту подання ним заяви та документів про призначення пенсії по інвалідності, зобов'язання відповідача в подальшому проводити виплату пенсії згідно з чинним законодавством, немає, - у задоволенні цих вимог слід відмовити.

Разом із тим, суд приймає до уваги доводи позивача про те, що йому не було відомо про призначення соціальної пенсії, оскільки ним до відповідача подавалися документи та заява про призначення пенсії по інвалідності та до грудня 2013 року він вважав, що йому у 2004 році була призначена пенсія по інвалідності.

Згідно ст.103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

За таких обставин, враховуючи наведені обставини, стан здоров'я позивача, судом не встановлено зловживань з боку ОСОБА_1, передбачених ст.103 цього Закону, а тому слід визнати неправомірними дій відповідача щодо стягнення (утримання) з позивача переплаченої пенсії в сумі 27 756,40 грн., задовольнити позов у цій частині.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 18, 71, 72, 86, 94, 159-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам", суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій неправомірним та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі щодо стягнення (утримання) з ОСОБА_1 переплаченої йому пенсії в сумі 27 756,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 73,08грн. - відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Дуда О.О.