Справа № 135/1806/14-а
Суддя: Волошина Т. В.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/1806/14-а
Провадження у справі № 2-а/135/86/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2014 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Когаль А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Кулеши Т.В., Піддубної А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницькій області про визнання неправомірними рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року до Ладижинського міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницькій області про визнання неправомірними рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії.

26 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив визнати розпорядження Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області № 10 від 22.07.2014 року щодо відмови позивачу в зарахуванні до пільгового стажу при призначенні пенсії за віком, період роботи за списком № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» з 22.08.1992 року по 03.04.2000 року слюсарем четвертого розряду по ремонту котельного обладнання котельних цехів і цехів топливопостачання і пилоприготування діючих електростанцій та в призначені пенсії протиправним; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області зарахувати стаж роботи позивача з 22.08.1992 року по 03.04.2000 року слюсарем четвертого розряду по ремонту котельного обладнання котельних цехів і цехів топливопостачання і пилоприготування діючих електростанцій , що віднесено до розділу XIII підрозділу 2140000а-18455 Списку № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах » до пільгового стажу робіт, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення позивачу; зобов'язати Управління пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до розділу XIII, підрозділу 2140000а-18455 списку № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» з 14.08.2014 року, а також судові витрати по справі покласти на відповідача.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.07.2014 він звернувся до УПФУ у місті Ладижині Вінницької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки являється особою постраждалою внаслідок Чорнобильською катастрофи, категорія 4 та відповідно працював на роботах із шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день, що віднесено до списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року. Однак, згідно розпорядження УПФУ у місті Ладижин № 10 від 22.07.2014 йому відмовлено у призначенні пенсії. Вважає відмову УПФУ у місті Ладижин Вінницької області в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, оскільки як у період часу з 02.12.1991 по 21.08.1992 так і у період часу з 22.08.1992 року по 03.04.2000 він працював слюсарем 4 розряду з ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій, умови праці у ці два періоди залишились незмінними, роботи які він виконував також залишились незмінними. Його загальний трудовий стаж складає з 19.07.1978 року по 13.11.1978 рік - три місяці двадцять чотири дні; з 19.11.1978 року по 23.12.1980 рік - два роки один місяць чотири дні; з 11.03.1981 року по 29.04.1982 року - один рік один місяць вісімнадцять днів; з 19.05.1982 року по 01.02.1983 року - вісім місяців одинадцять днів; з 01.03.1983 року по 01.12.1991 рік - вісім років вісім місяців; з 02.12.1991 року по 03.04.2000 року - вісім років чотири місяці один день; з 04.07.2000 року по 30.03.2001 рік - вісім місяців двадцять шість днів; з 23.07.2001 року по 16.04.2003 рік - один рік вісім місяців двадцять три дні; з 29.04.2003 року по 22.04.2004 року - одинадцять місяців двадцять три дні; з 28.05.2004 року по 26.10.2004 року - чотири місяці двадцять вісім днів; з 07.02.2005 року по 08.07.2005 року - п'ять місяців один день; з 04.08.2005 року по 30.09.2005 року - один місяць двадцять шість днів; з 06.12.2006 року по 04.01.2007 рік - двадцять вісім днів; з 05.01.2007 року по 12.07.2007 рік - шість місяців сім днів; з 01.12.2008 року 10.12.2008 рік-дев'ять днів. Враховуючи зазначене його загальний трудовий стаж становить 26 років 3 місяці 19 днів.

Із загального трудового стажу, стаж роботи в шкідливих та важких умовах праці, що віднесено до списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року та Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах » складає сімнадцять років і один день. Тому враховуючи вимоги п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вважає, що має право виходу на пенсію за віком в 54 роки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, заперечували щодо задоволення позову щодо призначення позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», посилаючись на те, що у період з 01.03.1983 по 01.12.1991 (8 років 9 місяців 1 день) позивач працював слюсарем 3-4 розряду з ремонту котельного устаткування котельних цехів і цехів паливоподачі та пилеприготування діючих електростанцій на Ладижинській ГРЕС, що передбачено Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року зараховано до стажу роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Період роботи ОСОБА_1 з 02.12.1991 по 21.08.1992 (8 місяців 20 днів) слюсарем 4 розряду з ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій підтверджений Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства без правонаступника. Період роботи з 22.08.1992 по 03.04.2000 (7 років 7 місяців 12 днів) на посаді слюсаря 4 розряду з ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій неможливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки відсутня інформація про проведення атестації робочих місць. Отже, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку позивачу немає підстав, оскільки у позивача відсутній необхідний для призначення даного виду пенсії стаж за Списком № 2.

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років б місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зазначено, ще основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом третім Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає праве на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005, передбачено, що при визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Судом установлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( а.с.4). Тобто, віку 54 роки він досяг ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно з записами в трудовій книжці, виданій ОСОБА_1 19 липня 1978 року (а.с. 9-14) позивач у період часу з 01.03.1983 по 01.12.1991 працював слюсарем 3-4 розряду з ремонту котельного устаткування котельних цехів і цехів паливоподачі та пилеприготування діючих електростанцій на Ладижинській ГРЕС; з 02.12.1991 року по 21.08.1992 рік працював слюсарем 4 розряду з ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій; з 22.08.1992 року по 03.04.2000 року працював на посаді слюсаря 4 розряду з ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій (а.с.)

Період роботи позивача з 02.12.1991 року по 21.08.1992 рік на посаді слюсаря 4 розряду з ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій, що передбачено Списком №2, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року та період роботи з 02.12.1991 року по 21.08.1992 слюсарем 4 розряду з ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій підтверджений Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства без правонаступника та зарахований відповідачем до пільгової пенсії по віку за Списком № 2.

Період роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 року по 03.04.2000 року на посаді слюсаря 4 розряду з ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій не зарахований до пільгового стажу, оскільки відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.

Згідно сі. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він як потерпілий від Чорнобильської катастрофи має право на зниження пенсійного віку на 5 років. Згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців па зазначених роботах.

Тобто, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які відпрацювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 (чоловіки 12 років 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково па один рік. понад передбачений ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст. 13 п. "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 призначаються за результатами атестації робочих місць. Починаючи з 22.08.1992 є обов'язковою атестація робочих місць.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до змісту наказу Міністерства праці та соціальної політики України „Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 383 від 18 листопада 2005 року, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Якщо атестацію робочих місць проведено до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до пільгового стажу зараховується п'ятирічний період роботи, що передує даті видання наказу про атестацію, а також період впродовж 5 років після вперше проведеної атестації. Якщо атестація вперше проведена після 21.08.1997 в разі підтвердження зазначеного права до пільгового стажу зараховується п'ятирічний період, що передує даті видання наказу про її результати.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилась чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період робіт із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно.

Відповідно до вимог ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 зазначеного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Посилання відповідача, на відсутність даних про атестацію робочих місць, суд вважає безпідставними, оскільки законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому неналежне та несвоєчасне проведення атестації не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсій за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в ухвалі від 22.06.2011 в справі № 6-57227св10.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до пунктів 1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводить на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть сприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхні нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, суд дійшов висновку щодо зарахування позивачу періоду роботи з 22.08.1992 року по 03.04.2000 року на посаді слюсаря 4 розряду з ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій на Ладижинській ГРЕС до стажу, що дає право на пільгову пенсію та визнання неправомірним рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №2, а відтак є всі підстави для задоволення адміністративного позову, оскільки позивач, маючи вік 54 років та загальний стаж роботи не менше 25 років, пропрацював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад більше 12 років б місяців.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач у справі при відмові позивачеві у призначенні пільгової пенсії та у зарахуванні до пільгового стажу, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2 за період роботи з 22.08.1992 року по 03.04.2000 року на посаді слюсаря 4 розряду з ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій на Ладижинській ГРЕС - діяв протиправно, порушуючи права та законні інтереси позивача у справі.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У відповідності до наведених вимог, відповідач як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним рішення, про оскарження якого заявлено позов.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати із Державного бюджету України. Квитанцією від 16 грудня 2014 року документально підтверджено судові витрати здійснені позивачем в розмірі 73,08 грн, а тому вони підлягають стягненню з Державного бюджету країни.

На підстав п. «б» ст. 13, ст 62, 83, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94,158,162,163,167, 255,257 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати розпорядження Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області № 10 від 22.07.2014 року щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу при призначенні пенсії за віком, період роботи за списком № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» з 22.08.1992 року по 03.04.2000 року слюсарем четвертого розряду по ремонту котельного обладнання котельних цехів і цехів топливопостачання і пилоприготування діючих електростанцій та в призначені пенсії протиправним.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 22.08.1992 року по 03.04.2000 року слюсарем четвертого розряду по ремонту котельного обладнання котельних цехів і цехів топливопостачання і пилоприготування діючих електростанцій , що віднесено до розділу XIII підрозділу 2140000а-18455 Списку № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах » до пільгового стажу робіт, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення позивачу.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України у місті Ладижин Вінницької області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до розділу XIII, підрозділу 2140000а-18455 списку № 2 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, професій, робіт, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» з 14.08.2014 року.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73,08 (сімдесят три гривні 08 коп.) судових витрат.

Допустити до негайного виконання постанову в межах стягнення присуджених виплат пенсії за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя Ладижинського міського суду Т.В. Волошина