Справа № 295/18862/14-а
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М., розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного Фонду України в Житомирській області про визнання відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирської області, в якому зазначив, що він є членом сім"ї загиблого (померлого) ветерана війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1.

Відповідно до розділу IV Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 2001 року позивачу нараховувалась пенсія в зв"язку з втратою годувальника. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він 29 жовтня 2014 року звернувся до ГУПФ України в Житомирській області із заявою про підвищення пенсії, але всупереч діючому законодавству відповідач відмовив йому, оскільки посвідчення серії НОМЕР_2 видано з порушенням п.4 Постанови Кабунету Міністрів України за № 302 від 12.05.1994 р. Позивач просить визнати дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирської області незаконними та зобов"язати відповідача провести перерахунок пенсії та виплатити належну суму у відповідності з вимогами ч.4 ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з 03 жовтня 2014 року в розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, як члену сім"ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Ухвалою судді від 02.12.2014 року було відкрито скорочене провадження по справі.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності із ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач надіслав заперечення, та посилається на те, що позивачу було відмовлено в підвищені пенсії в зв"язку з втратою годувальника в порядку передбаченому ст.39 Закону №2262, оскільки посвідчення серії НОМЕР_2 видано з порушенням п.4 Постанови Кабунету Міністрів України за № 302 від 12.05.1994 р. Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є членом сім"ї загиблого (померлого) ветерана війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 виданого19.10.2004 року з безтерміновим строком дії.

Відповідно до розділу IV Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 2001 року позивачу нараховувалась пенсія в зв"язку з втратою годувальника.

29 жовтня 2014 року позивач звернувся до ГУПФ України в Житомирській області із заявою про підвищення пенсії, але всупереч діючому законодавству відповідач відмовив йому, оскільки підстав для проведення перерахунку пенсії немає, в зв'язку з тим, що посвідчення серії НОМЕР_2 видано з порушенням п.4 Постанови Кабунету Міністрів України за № 302 від 12.05.1994 р., а саме в посвідчені відсутній вклеєний новий бланк, який продовжує дію посвідчення на наступний рік.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 49 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист; що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" чинність цього Закону поширюється на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, визначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів. До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв'язку з цим виплачується пенсія;батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім'ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти. Згідно з п.4 ст. 15 вказаного Закону членам сімей, зазначеним у пункті 1 статті 10 цього Закону, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 1994 р. № 94 "Про порядок надання пільг, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"" передбачено, що громадянам, які набули статусу ветерана війни або особи, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною, та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", після прийняття цього Закону, пільги надаються з дня звернення. Пунктом 1 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою КМ України № 302 від 12.05.1994 р., передбачено, що документом, який підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є посвідчення, на підставі якого надаються відповідні пільги і компенсації. Відповідно до п. 4 вказаного вище Положення, особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім'ї загиблого". Дітям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 статті 10 цього Закону до досягнення ними 16-річного віку передбачені законодавством пільги надаються на підставі довідки, що видається матері (або іншому повнолітньому члену сімї загиблої особи, або опікуну) за місцем реєстрації дитини. Після досягнення такими особами 16-річного віку в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, який продовжує дію посвідчення на наступний рік за умови їх належності до категорій осіб, зазначених у пункті 1 статті 10 цього Закону.

Крім того, чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" поширюється на дітей померлих учасників бойових дій, які навчаються за денною формою навчання у вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації та професійно-технічних навчальних закладах, до закінчення цих навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.

Пунктом 13-1 вищевказаного Положення передбачено право уповноваженого органу на вилучення посвідчення, у разі виникнення підстав, за якими особа втрачає право на статус, визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Таким чином, статус члена сім'ї загиблого особа може втратити лише у разі виникнення підстав, за якими особа втрачає право на такий статус згідно законодавства.

Судом встановлено, що рішення про припинення дій посвідчення члена сім'ї загиблого та про вилучення цього посвідчення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не приймалось, посвідчення видано безтерміново, позивач є студентом Бердичівського коледжу промисловості, економіки та права ІV курсу, денного відділення І рівня акридитації, період навчання становить з 01.09.2011 р. по 30.06.2015 року.

За таких обставин суд, приходить до висновку про протиправність дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирської області та вважає за необхідне зобов"язати відповідача провести перерахунок пенсії та виплатити належну суму у відповідності з вимогами ч.4 ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з 03 жовтня 2014 року в розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, як члену сім"ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Відповідно до ч. 2 ст.19, ч. 2 ст. 46 Конституції України, Закону України "Про статус ветерана війни, гарантії їх соціального захисту", керуючись ст.ст. 6, 17-19, 94, 104, 183-2 КАС України,-

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 як члену сім"ї загиблого (померлого) ветерана війни.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії та виплатити належну суму у відповідності з вимогами ч.4 ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з 03 жовтня 2014 року з підвищенням на 25 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постанова підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського адміністративного апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: