Справа № 2а-10018/10/2670
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року м. Київ К/9991/27097/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2010 року

та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2011 року

у справі № 2а-10018/10/2670

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області,

заступника начальника Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Назвальської Г.Я.

про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3; позивач) звернулась до суду з позовом до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області (далі - Олександрійська ОДПІ Кіровоградської області; відповідач-1) та заступника начальника Олександрійської ОДПІ Кіровоградської області Назвальської Г.Я. (далі - Назвальська Г.Я.; відповідач-2), в якому просила визнати протиправними дії Назвальської Г.Я. щодо застосування до неї штрафних (фінансових) санкцій податковим повідомленням-рішенням № 000672330/0 від 26 квітня 2005 року, а також скасувати названий акт індивідуальної дії.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2010 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено з підстав пропуску строку звернення до суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2011 року апеляційну скаргу задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2010 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями у справі, ФОП ОСОБА_3 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з підстав порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2010 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2011 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи в межах доводів касаційної скарги відповідно до статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що посадовими особами Олександрійської ОДПІ Кіровоградської області проведено перевірку автозаправної станції № 2, що належить позивачу, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, за результатами якої складено акт № 000708 від 20 квітня 2005 року.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем-1 прийнято податкове повідомлення-рішення № 000672330/0 від 26 квітня 2005 року, яким до ФОП ОСОБА_3 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 7 885,00 грн.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пунктів 1, 12 статті 3, статті 8 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 265/95-ВР), пункту 7 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01 грудня 2000 року № 614 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок), у зв'язку з проведенням розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій, незабезпеченням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а також використанням незареєстрованої належним чином книги обліку розрахункових операцій.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову повністю, суд апеляційної інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Порядок обліку паливно-мастильних матеріалів на автозаправній станції на час виникнення спірних правовідносин був визначений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України, затвердженою спільним наказом Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту України, Державного комітету по стандартизації, метрології та сертифікації України, Державного комітету статистики України від 02 квітня 1998 року № 81/38/101/235/122, (далі - Інструкція).

Втім, в розглядуваному випадку доказів на підтвердження ведення на автозаправній станції, що належить ФОП ОСОБА_3, обліку товарних запасів у порядку, встановленому Інструкцією, останньою не представлено, а також не наведено жодних доводів на спростування встановлених під час здійснення контролюючим органом перевірки порушень нею вимог Закону № 265/95-ВР та Порядку.

Твердження позивача про недотримання органом державної податкової служби порядку проведення перевірки колегія суддів відхиляє, оскільки порушення податковим органом вимог законодавства під час здійснення перевірки, у разі допуску його посадових осіб до проведення такої перевірки, не звільняє суб'єкта господарської діяльності від передбаченої чинним законодавством відповідальності за допущені ним порушення вимог податкового та іншого законодавства, що виявлені в ході її проведення.

При цьому в даній ситуації працівників Олександрійської ОДПІ Кіровоградської області до проведення перевірки допущено, що не заперечується позивачем та свідчить про фактичну згоду на проведення такої перевірки.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2011 року такою, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до її зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відхилити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Голубєва Г.К.

Карась О.В.