Справа № 265/7679/14-а
Суддя: Копилова Л. В.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/7679/14-а
Провадження № 2-а/265/16/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання нарахувати і виплатити щомісячне підвищення до пенсії згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни",

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя (далі - управління) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання нарахувати і виплатити щомісячне підвищення до пенсії згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

В обґрунтування заявлених вимог вказувала на те, що відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у страрості та інших випадках, передбачених законом. Відповідно до абз.2 ст.1 Закону України № 2195-1У від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" вона має статус дитини війни, оскільки на 02.09.1945 року їй не виповнилося 18 років. Відповідно до ст.6 цього Закону, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак вищевказане підвищення до пенсії управлінням їй нараховувалося та сплачувалася не в повному обсязі. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" з 01.01.2014 року встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в розмірі 949 грн.

Таким чином, розмір підвищення до пенсії дітям війни у період часу з 01.01.2014 року по теперішній час року складає 949 грн.х 30% = 284,70 грн.

Проте відповідачем їй сплачується підвищення до пенсії не відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", яка набрала чинності з 01.01.2012 року.

На час подачі позову сума підвищення до пенсії, що їй фактично сплачується складає 949 грн.х7%=66,43 грн.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, виплата їй підвищення до пенсії не в повному обсязі, передбаченому статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", є протиправною та такою, що суперечить Конституції та законам України. Просить суд визнати бездіяльність відповідача неправомірною та зобов'язати нарахувати і сплатити їй щомісячне підвищення до пенсії відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 01 січня 2014 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком (прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність).

Представник відповідача надав суду свої заперечення проти позову, вказавши, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 01.01.2008 року, як отримувач пенсії за віком та одержує надбавку "Діти війни".

Нарахування та виплата щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком для осіб, які мають статус "Діти війни" з 01.11.2011 року не проводиться, так як Законом України "Про внесення змін в Закон України "Про Державний бюджет України на 20011 рік" № 3491-VІ від 14.06.2011 року встановлено, що в 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний Захист дітей війни" застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів Укроаїни виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

25 січня 2012 року Конституційним Судом України прийнято рішення у справі № З-рп/2012 за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України.

Резолютивною частиною Рішення встановлено, що Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. У мотивувальній частині Рішення, яка є обов'язковою до виконання, зазначено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України.

Тобто, визначення порядку та розмірів виплат вказаній категорії громадян було делеговано Кабінету Міністрів України.

28 грудня 2011 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення». Пунктом 4 цієї постанови встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціалької допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст. 6 Закону № 1295, проводиться у розмірі 7 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. В преамбулі постанови КМУ № 1381 зазначено: «з метою здійснення у 2012 році заходів поетапного до 2015 року підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення», тобто, дія даної постанови була розрахована на певний проміжок часу.

Законом України № 1165 від 27.03.2014 року «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набрав чинності з 03.04.2014 року, розділ «Прикінцеві положення» був доповнений п. 7, що надав Кабінету Міністрів України» право:

за результатами щоквартального виконання Державного бюджету України у 2014 році вносити пропозиції щодо підвищення соціальних стандартів та їх фінансового забезпечення;

за результатами вжитих заходів щодо забезпечення позитивних зрушень у розвитку економіки у першому півріччі 2014 року внести пропозиції щодо відновлення обсягів видатків на виконання першочергових соціальних та економічних програм з урахуванням затверджених Кабінетом Міністрів України державних цільових програм;

привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України з 24.04.2014 року запровадив у дію постанову № 112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету міністрів України з питань пенсійного забезпечення», якою вніс зміни до постанови № 1381.

Цими змінами було уточнено часові межи застосування постанови і визначений розмір доплати до пенсії соціальній категорії «діти війни».

Враховуючи викладене, Кабінет Міністрів України має всі достатні правові підстави врегулювати питання здійснення соціальних виплат та допомоги в межах фінансових ресурсів, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік. Тобто, положення статі 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються в порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України на 2014 рік. Особам, які мають статус «Діти війни», підвищення до пенсії з 01.01.2014 року, виплачується в рамках наявного фінансування. Станом на звітну дату, підстав для виплати підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014 року, не має.

Отже, у зв'язку з тим, що відсутній публічно-правовий спір між управлінням та позивачем з приводу нарахування та виплати підвищення "дітям війни" з 01.01.2014 року, відсутні підстави для розгляду даного питання в судовому порядку відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства. Просить суд відмовити позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши та оцінивши подані докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" до дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Позивачка ОСОБА_1 відноситься до категорії дітей війни та знаходиться на обліку в УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, як така, що отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення позивачки.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

За ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції від 28 грудня 2007 року на підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України") дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Разом з тим Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані неконституційними, серед іншого, і положення підпункту 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", якими було змінено редакцію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Внаслідок цього рішення Конституційного Суду України була відновлена редакція ст.6 Закону "Про соціальний захист дітей війни" в первинній редакції від 1 січня 2006 року, за якою дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % від мінімальної пенсії за віком.

На підставі ст.7 згаданого Закону фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було визначено жодних обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції від 1 січня 2006 року.

Тому посилання представника відповідача на рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року є безпідставними, бо Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було надано повноважень Кабінету Міністрів України визначати розмір та порядок застосування положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

За п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" було встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і ";Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 7 % прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Однак суд відхиляє посилання представника відповідача на необхідність застосування до спірних правовідносин положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", бо вищу юридичну силу над підзаконними актами, яким є зазначена Постанова КМУ № 1381, мають закони, яким є Закон України "Про соціальний захист дітей війни".

На підставі переліченого при визначенні розміру доплати до пенсії дитині війни слід керуватися розміром надбавки, визначеним у ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", внаслідок чого розмір пенсії позивачці з 1 січня 2014 року повинен підвищуватись на 30% від мінімальної пенсії за віком.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює розміру, визначеного законом, прожиткового мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

За ст.2 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум застосовується, крім іншого, для встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" було встановлено на 2014 рік прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на особу, що втратила працездатність: з 1 січня - 949 грн.

Враховуючи, що фактично позивачка отримує підвищення до пенсії у розмірі, визначеному п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", замість розміру, визначеного ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", то суд вважає встановленим, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі викладеного вмотивування шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов'язання УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя провести позивачці нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Суд також зауважує, що пенсія є періодичним щомісячним платежем, доплату до якої позивачка за січень 2014 року правомірно очікує від відповідача у наступному місяці, тому про порушення прав, як дитини війни, у 2014 році, позивачка повинна була дізнатися у лютому 2014 року.

На підставі переліченого, оскільки із вказаним позовом позивачка звернулась до суду 12 грудня 2014 року, то строки на звернення до суду із позовом нею були пропущені за період з 01 січня 2014 року по 11 червня 2014 року включно. Тому заявлені позивачкою позовні вимоги підлягають задоволенню, починаючи з 12 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 159-167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання нарахувати і виплатити щомісячне підвищення до пенсії згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни",, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 12 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з відрахуванням фактично проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами що не були присутні при проголошенні - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя ______________________