Справа № 369/5493/14-а
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/5493/14-а
Провадження № 2-а/369/354/14
ПОСТАНОВА

іменем України

30.12.2014 року суддя Києво-Святошинський районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання вчинити дії, посилаючись на те, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 1.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ вона має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат та одноразову компенсацію в розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

Вона зверталася до Управлінні праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області з відповідною заявою, на яку отримала відповідь, в якій зазначено, що одноразова компенсація виплачувалась їй як інваліду третьої групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка стала інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи та щорічна допомога на оздоровлення призначена у відповідності до положень чинного законодавства України, тому підстави для перерахунку та виплату позивачу щорічної допомоги в іншому розмірі відсутні.

Вказані дії відповідача вважає протиправними, оскільки щорічна допомога на оздоровлення має виплачуватись у порядку та розмірах встановлених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону № 230-96/ВР від 06 червня 1996 року, № 563 від 25 березня 1999 року та № 2638 від 11 липня 2001 року.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати його здійснити перерахунок, нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат в порядку та на умовах, визначених положеннями ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 1996 року по 2013 рік, що дорівнює 68 розмірам мінімальних заробітних плат; визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області здійснити перерахунок, нарахування та виплати одноразової компенсації як інваліду третьої групи, з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 30 мінімальних заробітних плат.

Ухвалою судді Києво-Святошинського району Київської області від 11 червня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року в частині позовних вимог за період з 01 січня 1996 року по 04 грудня 2013 року - залишено без розгляду.

Згідно вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, виданого Київською облдержадміністрацією від 02 лютого 2005 року.

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_1 зверталася до Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області з письмовою заявою, в якій просила надати розгорнуту довідку про розміри нарахованих і виплачених сум компенсацій, починаючи з 1996 року по 2013 рік, у відповідності до вимог Закону № 796, а у разі нарахування та виплати сум компенсацій у меншому розмірі для відповідної категорії громадян, ніж передбачено ст. 48 Закону, провести нарахування (перерахунок) належних йому компенсаційних виплат відповідно до вимог Закону № 796 (у редакції чинних Законів України) та виплатити недотриману різницю.

На заяву ОСОБА_1 Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області надало відповідь за № 980 від квітня 2014 року, згідно якої було повідомлено, що щорічна допомога на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується позивачу, як інваліду 3 групи, щорічно в сумі 90 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Щорічну допомогу на оздоровлення виплачується у відповідності до вимог чинного законодавства.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп2012 дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення-справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року № 562, установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, такий розмір щорічної допомоги на оздоровлення: інвалідам I і II групи - 120 гривень; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - 100 гривень; інвалідам III групи та дітям-інвалідам - 90 гривень; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків, та евакуйованим із зони відчуження у1986 році, включаючи дітей, - 75 гривень.

Враховуючи особливість дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених у державному бюджеті.

Згідно ст. 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади,всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Статтею 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, а тому відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. 117 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», ст.ст. 9, 11, 159, 161-163, 183-2 КАС України, суд,-

П О СТ А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ковальчук Л.М.