Справа № П/811/2944/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
13 січня 2015 рокусправа № П/811/2944/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.
суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю
за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Кіровоградській області
на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року по справі №П/811/2944/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 в постановці на квартирний облік від 19.05.2014 року, яка зазначена в листі УСБУ в Кіровоградській області за №61/М-53/25;
- зобов`язати Управління Служби Безпеки України в Кіровоградській області поставити ОСОБА_1 на квартирний облік Управління Служби Безпеки України в Кіровоградській області зі збереженням попереднього часу на отримання житла, з 10 листопада 2004 року.
Позов обґрунтовувався тим, що позивач, як військовослужбовець Служби Безпеки України запасу, перебував на черзі квартирного обліку Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим з 10 листопада 2004 року. Однак, у зв`язку з анексією Автономної Республіки Крим Російською Федерацією, вимушений був залишити Крим та переїхав на постійне місце проживання до міста Кіровограда. З метою реалізації своїх житлових прав, 07 квітня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування його на квартирний облік Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області. Однак, листом від 19 травня 2014 року №61/М-53/25 відповідач повідомив позивача про те, що не має правових підстав для зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік. Вказану відмову позивач вважає такою, що суперечить вимогам Конституції України, Житлового кодексу України, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території", у зв`язку з чим просив позов задовольнити.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року позов задоволено. Постанова суду фактично мотивована тим, що чинним законодавством України позивачу гарантуються його житлові права у тому обсязі, в якому він набув їх в Автономній Республіці Крим, у тому числі й право на перебування на квартирному обліку органів СБ України, за місцем його теперішнього фактичного проживання.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управління Служби безпеки України у Кіровоградській області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що чинним законодавством не передбачено можливості зарахування на квартирний облік в Управлінні Служби безпеки України в Кіровоградській області осіб, які не проходили службу у відповідному структурному підрозділі Служби безпеки України, та не визначено механізму забезпечення житлових прав військовослужбовців Служби безпеки України у відставці, які залишили тимчасово окуповану територію України. З цих підстав заявник апеляційної скарги вказує на безпідставність посилання судом першої інстанції на Закон України "Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території", оскільки вказаним Законом не врегульовано питання щодо забезпечення житлом осіб, які залишили окуповану територію і потребують поліпшення житловим умов. За позицією відповідача, гарантоване ст..47 Конституції України право на житло ОСОБА_1 може реалізувати шляхом подання, відповідно до ст..36 Житлового кодексу Української РСР та п.8 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, необхідних документів до виконавчого комітету органу місцевого самоврядування за місцем проживання. Вказуючи на визначений законом порядок реалізації громадянами України своїх житлових прав, відповідач зазначає, що не має законних підстав для взяття на квартирний облік позивача, а зобов`язання судом вчинити такі дії є порушенням вимог ст..19 Конституції України.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються відповідачем свідчать про те, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим та 31 липня 2006 року був звільнений з військової служби у відставку за підпунктом "в" пункту 65 та підпунктом "в" пункту 66 Положення про проходження військової служби за контрактом та кадрової військової служби в СБ України - за станом здоров`я (а.с. 15).
При цьому, ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку Управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим з 10 листопада 2004 року та за період перебування на обліку житлом за рахунок держави не забезпечувався (а.с. 14).
З огляду на анексію АР Крим, позивач, який в теперішній час проживає у м.Кіровограді, нарочно отримав власну квартирну облікову справу в УСБУ в АР Крим та 07 квітня 2014 року звернувся до відповідача із заявою про постановку його на квартирний облік Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області (а.с. 51).
Відповідач у листі від 29 квітня 2014 року №61/М-53/25 інформував ОСОБА_1 про те, що з урахуванням ситуації, що склалася в Автономній Республіці Крим, Управління звернулося до Департаменту господарського забезпечення та Управління правового забезпечення Служби безпеки України про надання роз`яснень щодо можливості взяття ОСОБА_1 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, а відтак - його заяву буде розглянуто по суті після отримання відповідних роз`яснень (а.с. 33).
Листом від 19 травня 2014 року №61/М-53/25 Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області повідомило позивача про те, що не має правових підстав для взяття ОСОБА_1 на квартирний облік.
Таку відмову відповідач мотивував, зокрема, тим, що Законом України "Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території" не врегульовано питання щодо забезпечення житлом осіб, які залишили тимчасово окуповану територію і потребують поліпшення житлових умов.
Вказані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 з позовом до суду.
За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом та іншими нормативно-правовими актами.
З метою забезпечення таких гарантій, законодавцем передбачено ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов - квартирного обліку (статті 37-40 Житлового кодексу Української РСР, пункт 22 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 № 1081).
Питання, пов`язані із забезпеченням житлом співробітників Служби безпеки України, вирішуються за місцем перебування їх на обліку як осіб, що потребують поліпшення житлових умов, відповідними житлово-побутовими комісіями Центрального управління, органів, закладів та установ СБ України (пункт 3.1. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Служби безпеки України від 6 листопада 2007 р. № 792).
Пунктом 2.1 вказаної Інструкції визначено, що житлово-побутові комісії утворюються у Центральному управлінні, його підрозділах, а також органах, закладах та установах СБ України з метою дотримання вимог чинного законодавства при веденні обліку співробітників, які потребують поліпшення житлових умов, та членів їх сімей, розподілу та використання житлової площі.
Таким чином, суд першої інстанції правильно вказав на те, що квартирний облік співробітників (у тому числі військовослужбовців) СБ України ведеться окремо у структурних підрозділах, органах Служби безпеки України відповідними житлово-побутовими комісіями.
Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування -у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Отже, вказаною нормою права врегульовано порядок реалізації житлових прав, у тому числі перебування на квартирному обліку, особами, які звільнені з військової служби в запас або у відставку.
З огляду на звільнення позивача з військової служби у відставку за підпунктом "в" пункту 65 та підпунктом "в" пункту 66 Положення про проходження військової служби за контрактом та кадрової військової служби в СБ України - за станом здоров`я, останній мав право перебувати на квартирному обліку, і після свого звільнення, у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду.
Приймаючи до уваги факт реєстрації постійного місця проживання ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 на території Автономної Республіки Крим (а.с. 8) та перебування позивача до 10 березня 2014 року на квартирному обліку Управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, яка наразі є тимчасово окупованою територією України внаслідок збройної агресії Російської Федерації, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на необхідність розгляду вищезазначених законодавчих положень із урахуванням приписів Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року №1207-VII.
Частиною першою статті 18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Згідно з частиною дев`ятою статті 7 зазначеного Закону громадяни України, які переселилися з тимчасово окупованої території, мають право на отримання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до законодавства за фактичним місцем проживання, перебування.
З огляду на вимоги Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачеві гарантуються його житлові права у тому обсязі, в якому він набув їх в Автономній Республіці Крим, у тому числі й право на перебування на квартирному обліку органів СБ України, за місцем його теперішнього фактичного проживання.
При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що посилання відповідача на відсутність правового механізму забезпечення житлових прав військовослужбовців Служби безпеки України, які залишили тимчасово окуповану території України, не є правовою підставою для відмови позивачу у зарахуванні його на квартирний облік Управління Служби безпеки України у Кіровоградській області, оскільки відсутність самого механізму не позбавляє особу права, яке гарантоване Державою Україна, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.2 ст.3 Конституції України).
З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд,-
Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України у Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року по справі №П/811/2944/14 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 14.01.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк