Справа № 2а/2370/4235/12
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м. Київ К/800/18263/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Усенко Є.А.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області (далі - Інспекція) на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінево Україна» (далі - Товариство) до Інспекції,

про скасування припису,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про скасування припису від 15.10.2012 року (далі - Припис) щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та постанови № 1259 від 22.10.2012 року (далі - Постанова № 1259) про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Зазначило, що ним не здійснювалось і не замовлялось жодних будівельних робіт, реконструкція приміщення не здійснювалась, приміщення використовується згідно функціонального призначення на підставі договору найму.

30 листопада 2012 року постановою Черкаського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року, позов задоволено.

Припис та Постанова № 1259 скасовано.

Мотивуючи рішення, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що приміщення Товариством використовувалось на підставі договору найму, власником приміщення є ФОП ОСОБА_2

Товариством не замовлялось та не здійснювалось жодних будівельних робіт, реконструкція орендованого приміщення не проводилась.

Інспекція звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Черкаського окружного адміністративного суду та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 2.04.2012 року між Товариством та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір найму частини нежитлового приміщення, площею 109,7 кв.м., на першому поверсі будинку АДРЕСА_1.

27 серпня 2012 року Інспекцією здійснила позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва та встановила, що на даному об'єкті Товариством здійснено реконструкцію, змінено функціональне призначення приміщення із нежитлового приміщення - магазину в пункт забору біологічного матеріалу без відповідного документу, який дає право виконувати такі роботи, що є порушенням ч. 9 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та експлуатація приміщення без зареєстрованої декларації про готовність об'єкта до експлуатації у порушення ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за наслідками якої 15.10.2012 року було складено акт перевірки та протокол щодо правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

15 жовтня 2012 року Інспекція винесла Припис щодо усунення Товариством порушення вимог законодавства сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

22 жовтня 2012 року Інспекція прийняла Постанову № 1259 відповідно до якої Товариство визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 4 ст. 2 та абз. 3 п. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфер містобудівної діяльності» у зв'язку з чим до нього застосовано штраф, у розмірі 201 240,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України № 2780-ХІІ від 16.11.1992 року «Про основи містобудування» особи, винні у недотриманні державних стандартів, норм і правил при проектуванні і будівництві несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Згідно з абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 та абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» встановлено відповідальність суб'єктів містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або тих, що виконують функції замовника і підрядника одночасно.

Відповідно до ст. 767 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві річ у комплекті і стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню.

Відповідно до акту прийому-передачі нежилого приміщення від 2.04.2012 року, наймодавець - ФОП ОСОБА_2 перепадала, а наймач - Товариство прийняло у строкове платне користування нежитлове приміщення згідно договору найму нежилого приміщення від 2.04.2012 року.

Приміщення передано наймачу в нормальному технічному стані придатному для використання за призначенням згідно п. 2.1 вказаного договору, а саме: для розташування пункту забору біологічного матеріалу.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство не є замовником, підрядником чи суб'єктом містобудування, а є наймачем вказаного приміщення та користується ним на підставі договору найму, відповідно до функціонального призначення, визначеного вказаним договором, та зроблено обґрунтований висновок, що дія Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» не поширюється на Товариство, оскільки Товариство будівельних робіт не проводило та не замовляло, реконструкції орендованого приміщення ним не здійснювало.

Висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову є обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області відхилити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Усенко Є.А.

Юрченко В.П.