Справа № 816/4909/14
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4909/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Христич О.С.,

представника позивача - Кондри Л.С.,

представника відповідача - Сухорукової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2014 року Приватне акціонерне товариство "МТС Україна" (далі за тексом - ПрАТ "МТС Україна", позивач, платник податків) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (далі за тексом - контролюючий орган, відповідач, ДПІ у м. Полтаві) про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо неприйняття неврахування відомостей, зазначених у спеціально відведеному місці Розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток та неврахування Доповнення до Податкового розрахунку з податку на прибуток підприємства,

- визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 25 листопада 2014 року № 4351-25 про сплату податкового боргу ,

- зобов'язання відповідача зменшити суму авансових внесків з податку на прибуток на суму 1552723,00 грн. на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів,

- зобов'язання відповідача здійснити коригування даних у картці особового рахунку Полтавської філії - відокремленого підрозділу ПрАТ "МТС Україна" шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу за авансовим внеском з податку на прибуток в розмірі 1552723,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ПрАТ "МТС Україна" () є платником консолідованого податку на прибуток підприємств. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 09 вересня 2013 року № FD-13-19157/4 про зменшення щомісячних авансових внесків з податку на прибуток за рахунок авансових внесків, що сплачені при виплаті дивідендів. Станом на 31 грудня 2013 року переплата ПрАТ "МТС Україна" авансових внесків з податку на прибуток підприємств при виплаті дивідендів, сплачених відповідно до пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, в тому числі за наслідками попередніх звітних періодів, становить 882307680,00 грн. При цьому позивач вказує, що переплата авансових внесків при виплаті дивідендів на кінець 2013 року Полтавської філії позивача становить 14679175 грн., у тому числі за 2013 рік - 5000053,00 грн. Як стверджує позивач, на підставі пункту 46.4 статті 46, пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України ним подано декларацію з податку на прибуток підприємств за 2013 рік, доповнення до Розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за 2013 рік, що є невід'ємною частиною розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за 2013 рік. У рядку 23 Декларації позивач зазначив суму авансового внеску 15044986,00 грн., а у рядках 18 та 19 Розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за 2013 рік вказав суми 5000053,00 грн. (загальна сума нарахованого податку на прибуток) та 416671,00 грн. (авансовий внесок) відповідно. Разом із тим, позивачем у спеціальному місці податкової декларації за 2013 рік ПрАТ "МТС Україна" зазначено, що "Розрахунок щомісячних авансових внесків (р. 23 декларації за 2013 рік)" з урахуванням суми авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, не врахованих у зменшення податку відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та листа Міндоходів від 12 вересня 2013 року № 17802/7/99-9919-03-02-17. Щомісячний авансовий внесок дорівнює нулю. Крім того, у спеціальному місці Розрахунку за 2013 рік позивач зазначив, що "Розрахунок щомісячних авансових внесків (р.19 Розрахунка податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку за 2013 рік)" з урахуванням суми авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, не врахованих у зменшення податку відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та листа Міндоходів від 12 вересня 2013 року № 17802/7/99-9919-03-02-17. Щомісячний авансовий внесок дорівнює нулю. Таким чином, позивач вважає, що відповідач, знехтувавши вимогами податкового законодавства щодо обов'язкового врахування вказаних платником податків відомостей у розділі податкової звітності "зміст доповнень", протиправно констатував наявність у позивача податкового боргу. Оскільки, жодних порушень податкового законодавства позивачем не допускалось, то сума податкового боргу в розмірі 1552723,00 грн., вказана у податковій вимозі від 25 листопада 2014 року № 4351-25 не є сумою узгодженого грошового зобов'язання, внаслідок чого вважає, що дії відповідача стосовно визначення податкового боргу необґрунтовані та суперечать вимогам Податкового кодексу України. Зважаючи на те, що податкова вимога винесена контролюючим органом безпідставно, вважає дії ДПІ у м. Полтаві щодо коригування відомостей облікової картки платника податків такими, що суперечать діючому законодавству.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, вказуючи на те, що оскільки у розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за 2013 рік ПрАТ "МТС Україна" було самостійно задекларовано авансовий внесок з податку на прибуток, що підлягатиме сплаті у березні 2014 року - лютому 2015 року (рядок 19) в сумі 416,7 тис. грн. (рядок розрахунку 04/12), то в інтегрованій картці Полтавської філії ПрАТ "МТС Україна" в автоматичному режимі щомісячно нараховується сума авансового внеску. У зв'язку із виникненням податкового боргу з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1552723 грн. сформована податкова вимога від 24 листопада 2014 року №4351-25. А тому, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлений адміністративний позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні, вважаючи оскаржувані дії та рішення законними та обґрунтованими, винесеними на підставі та на виконання норм податкового законодавства.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них обставини.

ПрАТ "МТС Україна" є юридичною особою, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серії А01 № 649614 та довідкою з ЄДР серії АА № 639369 (а.с. 57, 59). Позивач перебуває на обліку в органах державної податкової служби з 21 листопада 1992 року та є платником консолідованого податку на прибуток підприємств (а.с. 58). Одним із основних видів діяльності позивача за КВЕД є діяльність у сфері безпроводового електрозв'язку (код 61.20). Полтавська філія ПрАТ "МТС Україна" є відокремленим підрозділом позивача без статусу юридичної особи (а.с. 60).

Судом встановлено, що ПрАТ "МТС Україна" звернувся до ДПІ у м. Полтаві із заявою від 09 вересня 2013 року № FD -13-19157/4 про зменшення щомісячних авансових внесків з податку на прибуток за рахунок авансових внесків, що сплачені при виплаті дивідендів (а.с.26).

Відповідачем на вищевказану заяву надано відповідь від 25 вересня 2013 року № 3097/10/16-01-15-03-25 якою контролюючий орган повідомив, що сплачені протягом 2013 року авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів, а також не враховані у зменшення податку суми авансових внесків при виплаті дивідендів за попередній рік зменшують суму податкових зобов'язань платника, що підлягають сплаті, у декларації за 2013 рік. Відповідно, суми авансових внесків з податку на прибуток, що сплачуватимуться щомісяця починаючи з березня 2014 року по лютий 2015 року включно, розраховуються у декларації за 2013 рік у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за 2013 рік, зменшеної на суми сплачених у такому році авансових внесків при виплаті дивідендів, а також не врахованих у зменшення податку сум авансових внесків при виплаті дивідендів за попередній рік (а.с.27-28).

28 лютого 2014 року позивачем до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2013 рік (а.с.13-16).

03 березня 2014 року позивачем до ДПІ у м. Полтаві подано Розрахунок податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку за 2013 рік (а.с. 21).

Листом від 28 лютого 2014 року № FD-14-4442 позивач надав Доповнення до податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік, де зазначив, що аналіз формули розрахунку авансових платежів, що затверджена наказом Міндоходів від 30 грудня 2013 року № 872 (рядок 23) дає підстави для висновку, що суми авансів авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, що сплачені протягом 2012-2013 років і не враховані у зменшення податкових зобов'язань за 2013 рік на розрахунок щомісячних авансових внесків ніяк не впливають. У зв'язку із тим, що застосування у цих рядках формул розрахунку авансових платежів за період з березня 2014 року по лютий 2015 року призведе до збільшення податкових зобов'язань на суми сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів всупереч положенням Податкового кодексу України, позивач надав розрахунок щомісячних авансових внесків, що підлягають сплаті у період з березня 2014 року по лютий 2015 року (а.с.19-20).

Листом від 28 лютого 2014 року № FD-14-4442/9 в порядку пункту 46.4 статті 46, абзаців 5-6 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України позивач надав Доповнення до Розрахунка податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за 2013 рік, де зазначено розрахунок щомісячних авансових внесків, що підлягають сплаті Полтавською філією ПрАТ "МТС Україна" у період з березня 2014 року по лютий 2015 року у довільній формі (а.с.22-23).

Відповідно до копій платіжних доручень, наявних в матеріалах справи, Полтавською філією ПрАТ "МТС Україна" сплачено авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 21678091,00 грн. (а.с. 32-51).

Разом із тим, відповідачем виставлено Полтавській філії ПрАТ "МТС Україна" податкову вимогу від 25 листопада 2014 року № 4351-25 про сплату податкового боргу Полтавської філії ПрАТ "МТС Україна" з авансових внесків з податку на прибуток підприємств на суму 1552723,00 грн., відомості про наявність у платника податків податкового боргу зі сплати авансових внесків з податку на прибуток внесено до облікової картки позивача (а.с. 12, 73-74).

Позивач не погодився із винесеною вимогою та з діями позивача звернувся до суду для їх оскарження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини регулюються пунктом 57.1 статті 57, пунктом 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, якими забезпечено право платників податку на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України (у тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшувати суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Позиція відповідача викладена в листі Міндоходів від 12 вересня 2013 року № 17802/7/99-99-19-03-02-17 (а.с.24-25), відповідно до якого сплачені протягом 2013 року авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів, а також не враховані у зменшення податку суми авансових внесків при виплаті дивідендів за попередній рік зменшують суму податкових зобов'язань платника, що підлягають сплаті, у декларації за 2013 рік. Відповідно, суми авансових внесків з податку на прибуток, що сплачуватимуться щомісяця починаючи з березня 2014 року по лютий 2015 року включно, розраховуються у декларації за 2013 рік у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за 2013 рік, зменшеної на суми сплачених у такому році авансових внесків при виплаті дивідендів, а також не врахованих у зменшення податку сум авансових внесків при виплаті дивідендів за попередній рік.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Податкового Кодексу України, цей кодекс визначає вичерпний перелік податків та зборів.

Згідно зі статтею 6 Податкового Кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно вимог пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України нарахування та сплата податкового зобов'язання здійснюється на підставі документа, що подається контролюючому органу у випадках, передбаченим Кодексом. Таким документом є декларація, розрахунок.

Відповідно до пункту 46.4 статті 46 Податкового Кодексу України, якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, збільшує або зменшує його податкові зобов'язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації. У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід'ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач листами від 28 лютого 2014 року № FD-13-4442 та № FD-14-4442/25 надав Доповнення до податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік та Доповнення до Розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за 2013 рік відповідно, де навів Розрахунок щомісячних авансових внесків, що підлягають сплаті ПрАТ "МТС Україна", а також Полтавською філією ПрАТ "МТС Україна" у період з березня 2014 року по лютий 2015 року у довільній формі (а.с.19-20, 22-23).

Відповідачем у порушення положень пункту 46.4 статті 46 Податкового Кодексу України не враховано вищевказаних Доповнень до Розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за 2013 рік, наданих позивачем у якості невід'ємної частини податкової декларації з податку на прибуток за 2013 рік. Вищевказані обставини призвели до винесення ДПІ у м. Полтаві податкової вимоги від 25 листопада 2014 року № 4351-25.

Стосовно вимог позивача щодо визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 25 листопада 2014 року № 4351-25 про сплату податкового боргу в розмірі 1552723,00 грн., а також про зобов'язання відповідача здійснити коригування даних у картці особового рахунку шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового богу з податку на прибуток, суд зазначає наступне.

Статтею 57 Податкового Кодексу України передбачено, що у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо об'єктів нерухомості" від 04 липня 2013 року № 403-VII (далі - Закон № 403), що набрав чинності 04 серпня 2013 року, до Податкового кодексу України внесено зміни.

Так, абзацами 5 та 6 пункту 57.1 встановлено, що на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом. Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

Таким чином, внесені до Податкового кодексу України зміни дають платнику податку на прибуток право зменшити щомісячні авансові внески з податку на прибуток на суму сплачених авансових внесків при виплаті дивідендів як в поточному, так і в попередніх періодах.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач, декларуючи власні податкові зобов'язання зі сплати авансових внесків з податку на прибуток, діяв у межах передбачених чинним податковим законодавством прав, визначених пунктом 46.4 статті 46, пункту 57.1 статті 57, пункту 153.3 статті 153 Податкового кодексу України.

Таким чином, сума зобов'язань, визначена платником податків у поданій декларації з урахуванням наданих позивачем Доповнень до Розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за 2013 рік, є самостійно узгодженими податковими зобов'язаннями.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Судом встановлено, що позивачем самостійно узгоджено суму авансових внесків з податку на прибуток (з урахуванням сум авансових внесків з податку на прибуток, сплачених при виплаті дивідендів, та наявної переплати цих внесків) у розмірі 0,00 грн.

За правилами пункту 59.1 статті 59 Податкового Кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем своєчасно та в повному обсязі сплачено грошове зобов'язання зі сплати авансових внесків з податку на прибуток у результаті чого у контролюючого органа були відсутні підстави для винесення податкової вимоги від 25 листопада 2014 року № 4351-25.

З урахуванням того, що спірна податкова вимога порушує передбачене пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України право платника податків на зменшення сум щомісячних авансових внесків з податку на прибуток на суму авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, то така податкова вимога підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

У зв'язку із визнанням протиправною та скасуванням податкової вимоги від 25 листопада 2014 року № 4351-25, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача зменшити суму авансових внесків з податку на прибуток на суму 1552723 грн. на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів та здійснити коригування даних картки особового рахунку Полтавської філії ПрАТ "МТС Україна" в частині виключення з неї інформації про наявність у позивача податкового боргу зі сплати авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 1552723,00 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У даному випадку позивач довів наявність порушень відповідачем його прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин. У свою чергу, контролюючим органом не надано доказів того, що він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України та не спростовано доводів, наведених платником податків.

Приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Як свідчить наявний у матеріалах справи меморіальний ордер №1 від 09 грудня 2014 року, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом Приватним аціонерним товариством "МТС Україна" сплачено 10 відсотків розміру ставки судового збору, що становить 487,20 грн. та 73,08 грн. за немайнові вимоги.

Отже, стягненню з Державного бюджету України на користь позивача підлягає сума фактично сплаченого судового збору в розмірі 560,30 грн.

В силу пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі, що становить 90 відсотків розміру ставки судового збору, з відповідача до державного бюджету не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області щодо неприйняття неврахування відомостей, зазначених у спеціально відведеному місці Розрахунку податкових зобов'язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток та неврахування Доповнення до Податкового розрахунку з податку на прибуток підприємств.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 25 листопада 2014 року №4351-25.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області зменшити суму авансових внесків з податку на прибуток на 1522723 грн на суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області здійснити коригування даних в картці особового рахунку Полтавської філії - відокремленого підрозділу ПрАТ "МТС Україна" шляхом виключення з неї відомостей про наявність податкового боргу за авансовим внеском з податку на прибуток в розмірі 1552723 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 560 (п'ятсот шістдесят) гривень 30 (тридцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 15 січня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко