Справа № 744/7/15-а
Суддя: Гнип О. І.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 744/7/15-а
Провадження № 2-а/744/1/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Гнипа О. І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача Орешка М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов'язки начальника ВДАІ з обслуговування Семенівського району Чернігівської області Орешка Миколи Миколайовича про оскарження постанови посадової особи органів Державтоінспекції про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, пред'явила адміністративний позов до відповідача, тимчасово виконуючого обов'язки начальника ВДАІ з обслуговування Семенівського району Чернігівської області Орешка Миколи Миколайовича, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, винесену відповідачем 23 грудня 2014 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення стосовно позивача закрити. В обґрунтування своїх вимог позивач у адміністративному позові зазначила про те, що вона фактично проживає однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_4. 08 грудня 2014 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 попросив її відвезти його на належному йому автомобілі марки «ВАЗ-21013» до Семенівської центральної районної лікарні, оскільки через пошкодження руки він сам не міг керувати автомобілем. Коли вони удвох їхали до лікарні, то керувала автомобілем вона. Приблизно о 15 годині 35 хвилин на вулиці Прямій в місті Семенівка Чернігівської області біля кладовища їх зупинив працівник ДАІ ОСОБА_5, який, не назвавши причини зупинки, став запитувати документи на автомобіль та посвідчення водія. Вона запитала у інспектора ДАІ, яка все ж таки причина їх зупинки, на що останній нічого не відповідав і продовжував просити документи. Її співмешканець ОСОБА_4 надав інспектору ДАІ документи на автомобіль, після чого інспектор ДАІ запитав про те, чи має вона посвідчення водія. Вона відповіла йому, що посвідчення водія вона не отримувала взагалі, і що вимушена була везти чоловіка до лікарні, оскільки він не може керувати автомобілем. Після цього інспектор ДАІ запросив її до свого службового автомобіля, де просто став розповідати їй, яке тяжке вона вчинила правопорушення і при цьому не складав протоколу. На умовляння відпустити її чи скоріш скласти протокол, оскільки вона залишила на сусідку хвору півторарічну дитину, інспектор не реагував, та нікуди її не відпускав. Тільки о 18 годині 40 хвилин, тобто через 3 години 05 хвилин інспектор ДАІ склав щодо неї протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 23 грудня 2014 року відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо неї, яку розглядав відповідач Орешко М. М.. Під час розгляду справи вона запитувала у відповідача, яка ж була причина зупинки автомобіля, на що останній їй відповів, щоб вона запитала у інспектора ОСОБА_5. Також відповідач не міг їй пояснити, чому його підлеглий так довго (більше 3-х годин) тримав її на місці зупинки автомобіля і не складав протокол. За результатами розгляду справи відповідач виніс постанову від 23 грудня 2014 року, відповідно до якої до неї було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень 00 копійок у доход держави. Позивач переконана, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2014 року є протиправною та має бути скасована, бо протокол по справі про адміністративне правопорушення складений з порушенням законів України, оскільки інспектор ДАІ ОСОБА_5 тримав її в своєму службовому автомобілі більше трьох години. Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що доставлення особи для складання протоколу до органу внутрішніх справ не повинно перевищувати одну годину, а адміністративне затримання не повинно перевищувати трьох годин. Натомість інспектор ДАІ ОСОБА_5 просто тримав її в службовому автомобілі з незрозумілих причин більше 3-х годин, після чого склав протокол і надав його для ознайомлення, незаконно її утримуючи. Це підтверджується самим протоколом, де в графі «дата та час складання протоколу» зазначено час 18 година 40 хвилин. Також під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та накладення на неї адміністративного стягнення відповідачем не було враховано те, що вона вимушена була везти чоловіка до лікарні, оскільки він, хоча і мав посвідчення водія, але через травму руки не міг керувати автомобілем. Також не враховано її матеріальний стан, і те, що її малолітня дитина хворіє на тяжку хворобу серця, і на її лікування необхідно багато грошей. Відповідачем під час вирішення справи не було вирішене питання про можливість застосування щодо неї ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Вона вважає, що вчинене нею правопорушення не завдало і не могло завдати значної шкоди іншим особам або державі, і тому, враховуючи всі обставини справи, відповідач міг звільнити її від відповідальності через малозначність.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримала повністю та пояснила по суті про такі ж самі обставини, які були викладені нею у позові. Додала, що свою вину у керуванні автомобілем без посвідчення водія відповідної категорії вона визнає повністю та щиро у цьому розкаюється.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив про те, що очевидцем поставленого до вини позивачеві діяння він не був.

Відповідач, тимчасово виконуючий обов'язки начальника ВДАІ з обслуговування Семенівського району Чернігівської області Орешко Микола Миколайович, у судовому засіданні адміністративний позов не визнав повністю та пояснив про те, що свої дії він вважає правомірними. При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо позивача у нього спочатку були наміри застосувати до позивача ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення за якою можливе звільнення від адміністративної відповідальності через малозначність, але позивач вела себе неадекватно, безпідставно його звинувачувала у тому, чого насправді не було, і тому він вирішив притягнути її до адміністративної відповідальності за оскаржуваною постановою із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні дав показання про те, що він працює інспектором ВДАІ з обслуговування Семенівського району Чернігівської області. За обставин, поставлених позивачеві до вини, він документував виявлені діяння позивача щодо порушення Правил дорожнього руху. Причиною зупинки ним автомобіля під керуванням позивача стало те, що внаслідок його візуального спостереження було виявлено, що манера керування автомобілем викликала суттєві сумніви у спроможності водія упевнено та безпечно керувати транспортним засобом. Протокол про адміністративне правопорушення щодо позивача він склав на місці у службовому автомобілі невідкладно приблизно протягом не більше 30 хвилин. Позивача, як вона стверджує, три години, він не тримав.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні дав показання про те, що він є співмешканцем позивача. Коли позивач керувала автомобілем, то він перебував в салоні автомобіля як пасажир. Керувати автомобілем не міг через наявний перелом руки, з-за якого лікувався амбулаторно. З позивачем їхав в лікарню по суті не через нагальну потребу, а на чергову перев'язку. Протокол про адміністративне правопорушення складали близько 2 годин, але він у цьому не упевнений.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні дав показання про те, що 08 грудня 2014 року увечері йому зателефонував ОСОБА_4 і попросив його доставити автомобіль ОСОБА_4 з місця зупинки працівниками Державтоінспекції до місця постійної стоянки, що він згаданої дати і зробив, написавши працівникам ДАІ розписку. Прибув на місце зупинки автомобіля після дзвінка ОСОБА_4 десь через годину, адже у той час займався терміновими власними справами.

Суд, вислухавши позивача та відповідача, допитавши свідків, вивчивши матеріали адміністративної справи та справи про адміністративне правопорушення щодо позивача, убачає за необхідне вирішити адміністративний позов за наступних установлених судом обставин.

У справі з'ясовано, що за змістом протоколу про адміністративне правопорушення та у відповідності до постанови по справі про адміністративне правопорушення тимчасово виконуючого обов'язки начальника ВДАІ з обслуговування Семенівського району Чернігівської області Орешка Миколи Миколайовича від 23 грудня 2014 року серії ПС1 № 904227 позивач була визнана відповідачем винною у тому, що 08 грудня 2014 року о 15 годині 35 хвилин по вулиці Прямій в місті Семенівка Чернігівської області позивач керувала автомобілем марки «ВАЗ-21013», номерний знак НОМЕР_1, не маючи права керувати цим видом транспортного засобу без посвідчення видія відповідної категорії, чим порушила п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху. За вказане діяння згідно оскаржуваної постанови на позивача за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок.

Указане діяння позивач вчинила через деяку необхідність доставлення володільця згаданого транспортного засобу, ОСОБА_4, до лікарні з метою проведення чергової перев'язки зламаної ним руки, що доводиться відомостями приведених вище показань свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Поряд з цим, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження аргументи позивача, викладені у позові, із приводу відсутності причин зупинки її транспортного засобу та тривалого, понад 3 години, складання працівником Державтоінспекції документів щодо адміністративного правопорушення, позаяк такі твердження спростовуються як даними підписаного позивачем особисто протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначений без застережень час складання протоколу, а саме 15 година 40 хвилин, так і даними показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_5, який сповістив суду справжні причини зупинки автомобіля під керуванням позивача, і одними тільки не підкріпленими іншими доказами відомостями показань у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_4, котрі вказують здебільшого на їх оціночні судження із приводу плину часу, не доводяться.

З огляду на таку з'ясовану судом ситуацію, наведені у адміністративному позові доводи позивача щодо підстав зупинки автомобіля та часу складання інспектором ДАІ документів не дають достатніх засад стверджувати про цілковиту законність діянь позивача, через що при прийнятті даної постанови разом із відомостями показань у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 із цього приводу відхиляються.

Таким чином, у діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою обумовлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, котра не має права керування таким транспортним засобом.

Втім, оскільки позивач у судовому засіданні повністю визнала свою вину, щиро розкаялася у вчиненому, що свідчить про усвідомлення нею протизаконності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного в майбутньому, її поїздка у деякій мірі була обумовлена необхідністю піклування про близьку їй людину, якій хоч і не невідкладно, але все ж таки необхідно було з'явитися у лікарні з об'єктивних причин, від керування позивачем автомобілем не настало ніяких шкідливих наслідків, у діянні позивача суд убачає малозначність.

За таких обставин, суд вважає за потрібне адміністративний позов задовольнити частково, оскаржувану постанову скасувати, визнати винною позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити її від адміністративної відповідальності в силу малозначності вчиненого, обмежившись усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 11, 17, 18, 19, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до тимчасово виконуючого обов'язки начальника ВДАІ з обслуговування Семенівського району Чернігівської області Орешка Миколи Миколайовича про оскарження постанови посадової особи органів Державтоінспекції про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову тимчасово виконуючого обов'язки начальника ВДАІ з обслуговування Семенівського району Чернігівської області Орешка Миколи Миколайовича від 23 грудня 2014 року серії ПС1 № 904227 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень 00 копійок на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити від адміністративної відповідальності в силу малозначності вчиненого, обмежившись усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В решті адміністративного позову - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

Покласти на органи Державної казначейської служби України обов'язок стягнути вказані судові витрати з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання з рахунків, спрямованих на фінансування Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. І. Гнип