Справа № 810/4689/14
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року 810/4689/14

м. Київ

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Відділу містобудування, архітектури, капітального будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та туризму Іванківської районної державної адміністрації Київської області про: визнання протиправним і скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі-позивач) з позовом до Відділу містобудування, архітектури, капітального будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та туризму Іванківської районної державної адміністрації Київської області (далі-відповідач) про: визнання протиправним і скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняте відповідачем за наслідками звернення позивачів рішення у формі висновку є протиправним, оскільки ним порушено право позивачів на набуття права власності на землю. Стверджує, що посилання відповідача у висновку про непогодження ним відведення земельної ділянки на генеральний план с. Леонівка є неправомірним у зв'язку з тим, що такої містобудівної документації не існує взагалі, відсутні відомості про її розроблення, затвердження та фізичну наявність, а відсутність генерального плану населеного пункту як підстава для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки законодавством України не передбачено. У зв'язку з цим просить спірний висновок скасувати та зобов'язати відповідача повторно розглянути питання щодо надання погодження на відведення земельної ділянки.

Представник позивачів подав до суду письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач 29.10.2014 та 03.11.2014 подав заяви про розгляд справи без його участі, в яких позов визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд встановив наступні обставини справи та правовідносини, що склалися між сторонами.

Позивачі на підставі рішення Іванківського районного суду Київської області від 19.03.2007 у цивільній справі № 2-239 набули право власності (в рівних частинах кожній) на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Цей будинок розташований на вказаній земельній ділянці. У подальшому позивачі вчиняли дії щодо належного оформлення права власності на цю земельну ділянку.

Рішенням Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області від 23 серпня 2013 року № 218 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачам у спільну часткову власність в рівних частинах кожній земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га, яка розташована по АДРЕСА_1, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,25 га, яка розташована в с. Леонівка Іванківського району Київської області, за рахунок земель комунальної власності.

Позивачі уклали договір № 15/1 від 26.11.2013 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок. Після проведення геодезичних робіт та виконання відповідних розрахунків фактична площа сформованих земельних ділянок, які передбачаються для передачі у власність позивача склала: земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по АДРЕСА_1, - 0,2500 га; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Леонівка Іванківського району Київської області, - 0,2575 га.

ОСОБА_3 22.01.2014 подав на розгляд відповідачу проект землеустрою щодо відведення у спільну часткову власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по АДРЕСА_1. У матеріалах проекту землеустрою було і вказане вище рішення суду.

17 лютого 2014 року відповідачем прийнято рішення, викладене у формі висновку №01-19-30, про непогодження ним проекту землеустрою щодо відведення у спільну часткову власність ОСОБА_1 і ОСОБА_2 земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з невідповідністю земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд містобудівній документації у вигляді розробленого і затвердженого у 1974 році генерального плану с. Леонівка в частині знаходження за межами населеного пункту.

Як вбачається з матеріалів справи межі села Леонівка Іванківського району Київської області встановлено за проектом формування території і встановлення меж Блідчанської сільської Ради народних депутатів та меж сіл Блідча, Леонівка, Коленці, Коленцівське Іванківського району Київської області, який виконано Київським відділенням Інституту землеустрою Української академії аграрних наук та затверджено рішенням Іванківської районної ради народних депутатів Київської області № 120 від 30.03.1994. Крім того, складено Акт польового обстеження і погодження меж сільських населених пунктів в межах території Блідчанської сільської Ради народних депутатів Іванківського району Київської області від 07 червня 1993 року, який є складовою частиною проекту формування території і встановлення меж.

Не погодившись з висновком позивачі звернулись до суду. Відповідач позовні вимоги визнав повністю.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 81 Земельного кодексу України визначено, що однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна передача таких ділянок із земель державної і комунальної власності.

Частиною другою ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтею 173 Земельного кодексу України передбачено, що межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць. Відповідно до частини другої цієї статті урахування генеральних планів населених пунктів передбачено лише при розробці проектів землеустрою щодо зміни меж населених пунктів. При первинному встановленні меж населених пунктів урахування їх генеральних планів земельним законодавством не передбачено.

Це означає, що підставою для визначення відповідності розташування окремо сформованої земельної ділянки межам населеного пункту є проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць, а не генеральний план населеного пункту, про що зазначено у висновку відповідача.

Повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначено в ст. 186-1 Земельного кодексу України. Згідно з частиною другою цієї статті в разі відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, передбачено необхідність погодження такого проекту землеустрою структурними підрозділами районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - виконавчим органом міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурним підрозділом обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до частини шостої ст. 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Судом встановлено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення позивачам у спільну часткову власність зазначених земельних ділянок включає в себе всі передбачені ст. 50 Закону України «Про землеустрій» матеріали і документи, тому підлягає розгляду у порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Положення Земельного кодексу України стосовно встановлення і зміни меж населених пунктів не передбачають необхідності і підстав для визнання недійсною раніше розробленої документації щодо встановлення меж населених пунктів. Отже, встановлена за проектом формування території і встановлення меж Блідчанської сільської ради народних депутатів та меж сіл Блідча, Леонівка, Коленні, Коленцівське Іванківського району Київської області межа села Леонівка відповідає чинному законодавству України і є дійсною в цей час.

Суд зазначає, що винесення відповідачем такого висновку передбачено Земельним кодексом України як процедурна форма прийняття управлінського рішення. При цьому таке рішення безпосередньо впливає на права та обов'язки позивачів, тому може бути предметом оскарження до суду.

Відповідно до статті 51 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково. Згідно з ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України визнання адміністративного позову має бути викладено в адресованій суду письмовій заяві, яка приєднується до справи. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову. Суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову чи визнання адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Відповідач визнав позовні вимоги повністю. Судом не встановлено, що такі дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

З урахуванням того, що відповідачем визнано повністю адміністративний позов, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, приймає визнання адміністративного позову відповідачем, вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір, доказів понесення позивачами інших судових витрат суду не надано. Таким чином, витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з державного бюджету на користь позивача ОСОБА_1

Керуючись статтями 11, 14, 69-71, 72, 79, 86, 94, 122, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення, викладене у формі висновку, Відділу містобудування, архітектури, капітального будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури га туризму Іванківської районної державної адміністрації Київської області від 17 лютого 2014 року №01-19-30 про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення у спільну часткову власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Відділ містобудування, архітектури, капітального будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та туризму Іванківської районної державної адміністрації Київської області повторно розглянути питання погодження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 73 (сімдесят три) грн 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Журавель В.О.