Справа № 804/20756/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріНовченко Є.Ю.
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 Цибульської Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -
ОСОБА_5 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач на підставі Конституції України та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» звернувся до Начальника квартирно-експлуатаційного відділу міністерства оборони України м.Дніпропетровська із заявою про приватизацію квартири, в якій вона проживає, проте відповідач безпідставно відмовив у приватизації квартири. При цьому заява у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» відповідачем не розглядалась.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, надав до суду заперечення, які залучені до матеріалів справи. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на правомірність дій Начальника квартирно-експлуатаційного відділу міністерства оборони України м.Дніпропетровська при відмові приватизації квартири позивача.
Заслухавши пояснення, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_5 проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Вселення позивача у дану квартиру відбулось на підставі ордеру №56 від 17.07.1998 року, виданого Гвардійською КЕЧ району.
На виконання Директиви Міністерства оборони України від 01.07.2013 року №Д322/1/02 Гвардійська КЕЧ району розформована 30.12.2013 року. Наказом Начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 09.08.2013 року №93 правонаступником Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району визначено квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпропетровська.
04 грудня 2014 року позивач звернулась з заявою №3048 до Начальника квартирно-експлуатаційного відділу міністерства оборони України м.Дніпропетровська щодо приватизації квартири АДРЕСА_1, в якій вона прописана та мешкає.
11.12.2014 року відповідачем надано відповідь №3783, в якій зазначено, що військове містечко, в якому мешкає позивач, включено до числа закритих, які не підпадають під приватизацію житлового фонду, у зв'язку з чим питання про передачу в приватну власність указаної позивачем квартири не розглядається.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року №2482-XXII (надалі - Закон України від 19.06.1992 року №2482-XXII) до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Згідно пункту 2 статті 2 Закону України від 19.06.1992 року №2482-XXII не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Статтею 3 Закону України від 19.06.1992 року №2482-XXII передбачено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.
В силу положень пункту 5 статті 5 Закону України від 19.06.1992 року №2482-XXII кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.
З листа-відповіді Начальника квартирно-експлуатаційного відділу міністерства оборони України м.Дніпропетровська від 11.12.2014 року №3783 вбачається, що відповідач зазначає про закритість військового містечка, в якому мешкає позивач, що не підпадає під приватизацію житлового фонду.
При цьому у вказаних нормативно-правових актів відсутнє поняття закрите військове містечко та коло осіб, які мають право затверджувати перелік закритих військових містечок.
Наказом Міністра оборони України №569 від 15.09.2011 року «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» затверджено Перелік військового майна, що безоплатно передається в комунальну власність територіальної громади с. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області.
Водночас начальником Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України генерал-полковником Замана В.М. 19.08.2013 року був затверджений перелік закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд. В даний перелік ввійшло, зокрема, смт. Черкаське. Також, у примітках до цього переліку вказано, що житловий фонд зазначених військових містечок не підлягає передачі органам місцевого самоврядування та приватизації.
Згідно листа квартирно-експлуатаційного управління Збройних сил України №303/22/1/850 від 05.09.2013 року військове містечко смт. Черкаське залишено в Переліку закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд.
Суд зазначає, що викладені положення суперечать Наказу Міністра оборони України №569 від 15.09.2011 року «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад», а тому Наказ Міністра оборони України №569 від 15.09.2011 року, як нормативний акт, що має вищу юридичну силу, є належним доказом відкритості військового містечка.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, а тому житловий фонд у військовому містечку підпадає під дію Закону України від 19.06.1992 року №2482-XXII.
Згідно приписів статті 8 Закону України від 19.06.1992 року №2482-XXII приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.
Наказом Міністра оборони України №569 від 15.09.2011 року «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» зобов'язано Головне КЕУ Збройних сил України організувати безоплатне вилучення з балансу Гвардійської КЕЧ району військового майна та його безоплатну передачу в комунальну власність територіальних громад згідно з Переліком військового майна, що безоплатно передається в комунальну власність територіальної громади селища Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області (додаток 1 до наказу), Переліком військового майна, що безоплатно передається в комунальну власність територіальної громади селища Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області (додаток 1 до наказу), Переліком військового майна, що безоплатно передається в спільну власність Новомосковської районної ради Дніпропетровської області (додаток 3 до наказу).
Так, згідно Додатку до Наказу Міністра оборони України №569 від 15.09.2011 року затверджено Перелік військового майна (військове містечко №4, №1), що безоплатно передається в комунальну власність територіальної громади с.Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області.
Суд звертає увагу, що Накази Міністерства оборони України, прийняті в межах його повноважень, обов'язкові для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами та місцевими державними адміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності і громадянами.
З огляду на викладене, Наказ Міністра оборони України №569 від 15.09.2011 року є обов'язковим для виконання КЕВ м.Дніпропетровська.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем на звернення позивача було надано лист від 11.12.2014 року №3783, який не містить рішення у розумінні статті 8 Закону України від 19.06.1992 року №2482-XXII, а саме: у ньому не зазначено ні про прийняття рішення про приватизацію квартири, ні про відмову у приватизації квартири, у зв'язку з чим суд приходить про допущення бездіяльності Квартирно-експлуатаційним відділом міністерства оборони України м.Дніпропетровська щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_5 від 04 грудня 2014 року №3048 про передачу у приватну власність квартири.
Оскільки такою бездіяльністю було порушено права та інтереси позивача, то відновити їх можливо лише шляхом зобов'язання відповідача розглянути та прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_5 про передачу в приватну власність квартири.
При цьому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача вжити необхідних заходів щодо приватизації квартири, з огляду на те, що вказане питання має розглядати орган приватизації при прийнятті рішення за заявою позивача, яким у спірних правовідносинах є Квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпропетровська, а не суд. Оскільки позовні вимоги передбачають втручання в діяльність суб'єкта владних повноважень, який уповноважений приймати відповідні рішення, то у їх задоволенні слід відмовити.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_5 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м.Дніпропетровська, яка виразилась в не розгляді по суті заяви ОСОБА_5 вх.№3048 від 04.12.2014 року про передачу у приватну власність квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Зобов'язати Квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпропетровська розглянути та прийняти рішення по суті заяви ОСОБА_5 про передачу у приватну власність квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Присудити з Державного бюджету на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 48,72 грн. (сорок вісім гривень сімдесят дві копійки).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 31 грудня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко