Справа № 2а-4255/12/2070
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ К/9991/58524/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Лиски Т.О., Олендера І.Я.

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про скасування наказів,

в с т а н о в и в :

У квітні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2012 року, позов задоволено.

Скасовано п. 2 наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області № 319 від 16 березня 2012 року. Скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області № 47о/с від 27 березня 2012 року в частині звільнення прапорщика міліції ОСОБА_4, інспектора ДПС РДПС ВДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, з органів внутрішніх справ. Поновлено позивача на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора ДПС взводу № 5 РДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Зобов'язано Харківське міське управління Головного управління МВС України в Харківській області виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу.Рішення в частині поновлення позивача на службі допущено до негайного виконання.

В касаційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ці рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 був прийнятий на службу до органів внутрішніх справ України у грудні 1994 року, а з вересня 2011 року займав посаду інспектора Державної патрульної служби (далі - ДПС) взводу № 5 РДПС Державної автомобільної інспекції Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ (далі - ДАІ ХМУ ГУМВС) України в Харківській області.

Наказом ГУМВС України в Харківській області № 319 від 16 березня 2012 року до прапорщика міліції ОСОБА_4 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ. Наказом ГУМВС України в Харківській області від 27 березня 2012 року № 47 о/с його звільнено з органів внутрішніх справ за п. «є» ст. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття зазначеного наказу став висновок службового розслідування від 16 березня 2012 року за фактом порушення службової дисципліни працівниками РДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Під час проведення службового розслідування встановлено, що суть вчиненого позивачем порушення дисципліни полягала у безпідставному залишенні маршруту несення служби в добовому наряді 2-3 лютого 2012 року, що потягло за собою відсутність позивача на маршрутах № 18 і № 19.

Порядок та підстави проходження служби особовим складом міліції регламентується Законом України "Про міліцію", Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення).

Зокрема, пункт 63 "є" вказаного Положення передбачає таку підставу звільнення зі служби осіб рядового і молодшого начальницького складу як порушення дисципліни.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону Україну "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22 лютого 2006 року № 3460 (далі - Закон) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів i підрозділів, та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 5 Закону передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового i начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до статті 12 Закону на ocіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні

на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ, згідно з цим Статутом.

Звільнення зi служби осіб рядового i начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, як вид дисциплінарного стягнення, передбачено пунктом 6 частини першої статті 12 Закону та відповідно до статті 14 цього Закону є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Закону, який визначає, що з метою з'ясування вcix обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні витребувати від порушника надання письмового пояснення.

Статтею 7 Закону передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового i начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів i наказів начальників.

Власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Судами встановлено, що 2 лютого 2012 року об 22:00 год. позивач приступив до несення служби в добовому наряді. Згідно з витягом з журналу патрулювання та витягу з постової відомості на нього було покладено обов'язок одночасно нести службу на маршрутах № 18 та № 19.

Після виходу на службу патрульний екіпаж ДАІ у складі прапорщиків міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримав розпорядження прибути на місце ДТП в районі вул. Клочківської в м. Харкові для оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди. Місце ДТП перебуває поза межами як маршруту №18, так і маршруту №19.

Факт прийняття позивачем участі в оформленні матеріалів ДТП під час несення служби у наряді підтверджується довідкою за підписом командира роти ДПС ДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_6 від 23 квітня 2012 року; копією рапорту прапорщика міліції ОСОБА_5; документами звіту по службовому автомобілю екіпажу ДАІ, до складу якого входив позивач; протоколом про адміністративне правопорушення серії АХ1 № 329403, складеного прапорщиком міліції ОСОБА_5 2 лютого 2012 року.

Аналізуючи приведене законодавство, нормативні акти, які врегульовують спірні правовідносини та враховуючи ту обставину, що службовим розслідуванням факт участі позивача в оформленні матеріалів ДТП до уваги не взято та не надано цьому відповідної оцінки, а докази незаконності участі позивача в оформленні матеріалів ДТП відсутні, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що застосування до позивача такого дисциплінарного стягнення як звільнення є необґрунтованим.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер