Справа № 804/19068/14
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
при секретаріВербному Д.С.
представника позивача представника відповідача Зарвій І.Л. Фадєєв Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод спеціальних труб" до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
19.11.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод спеціальних труб» (далі - ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб», позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Дніпропетровська ОДПІ або відповідач), в якому просить:
Відповідач подав письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що висновки перевірки відповідають фактичним обставинам справи, акт перевірки складений правомірно, згідно із діючим законодавством, висновки акта перевірки про заниження податку на прибуток у 2013 році та заниження податку на додану вартість внаслідок встановлених порушень по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «Ніколейд», ТОВ «Білтекс-ТД», ТОВ «Юмас», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Комсервіс Плюс», ТОВ «Форта-Ком», ТОВ «Компанія Металозбут», ТОВ «Авега» є цілком обґрунтованими та доведеними, у зв'язку із чим позивачу збільшено суми грошових зобов'язань із відповідних податків, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріали справи свідчать, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод спеціальних труб» зареєстроване як юридична особа 06.01.2005р. Дніпропетровським районним управлінням юстиції та з 19.01.2005р. взято на податковий облік в органах державної податкової служби.
Судом встановлено, що у період з 26.09.2014р. по 16.10.2014р. на підставі направлень від 26.09.2014 року №№ 596, 597, 598, 599, 600, 601, 602, 603 посадовими особами Дніпропетровської ОДПІ згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, відповідно до наказу від 04.09.2014р. №652 та відповідно до плану-графіка перевірки проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» з питань своєчасності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених податків і зборів, дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також єдиного внеску за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., за результатами якої складено акт №659/22-01/33338597 від 23.10.2014 р.
Перевіркою встановлено порушення:
1.п. 138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України - занижено податок на прибуток з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. всього в сумі 4056228,00 грн., в результаті допущених порушень описаних у підрозділі 3.1.1 та 3.1.2 розділу 3 акту перевірки;
3.п.46.1 ст.46 та п.103.9 ст.103 Податкового кодексу України не надано розрахунок (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, яким отримано доходи із джерелом їх походження з України за 2013 рік;
4.абз. «г» п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п.168.1.1 п.169.1 ст.169, «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України - донараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 798,73 грн.;
5.абз. «а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України - не відображені нараховані та виплачені суми за формою 1-ДФ у І, ІV кварталі 2013 році.
На підставі Акта перевірки №659/22-01/33338597 від 13.11.2014р. Дніпропетровською ОДПІ 01.09.2014р. прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:
Досліджуючи правовідносини ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями, суд встановив наступне.
01.02.2013р. між ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» (покупець) та ТОВ «Ніколейд» (продавець) укладено договір купівлі-продажу №0102, предметом якого є продаж товару за номенклатурою, кількістю та ціною, визначеною в специфікаціях. Продавець поставляє товар покупцю по домовленості сторін. Умови поставки EXW (склад постачальника) згідно Інкотермс 2010. Моментом поставки товару є дата підписання видаткової накладної на товар.
Специфікаціями №1 та №2 визначено товар - труба різного розміру (32*1; 16*1,5; 57*3; 8*0,8; 89*4,0; 8*0,25; 80*4,5; 56*1; 56*3; 18*2; 22*1,2; 38*7,5; 48*7; 22,1*1,45; 38*3,5; 43*1,5; 95*6; 89*6; ф110; 219*10).
Взаємовідносини за укладеним договором оформлені відповідними видатковими накладними.
Транспортування товару здійснено ПП «Гранд», водій - ОСОБА_5, про що свідчать товарно-транспорті накладні, які були складені до кожної партії товару, копії яких наявні в матеріалах справи.
За фактом виконання умов договору ТОВ «Ніколейд» виписано на адресу позивача податкові накладні, що містяться в матеріалах справи.
Розрахунок за фактом виконання умов договору здійснено у безготівковій формі, на підтвердження чого позивачем були надані платіжні доручення.
01.04.2013р. між ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» (покупець) та ТОВ «Елтекс» (продавець) укладено договір купівлі-продажу №5142/16, предметом якого є продаж товару за номенклатурою, кількістю та ціною визначеною в специфікаціях. Продавець поставляє товар покупцю по домовленості сторін. Умови поставки EXW (склад постачальника) згідно Інкотермс 2010. Моментом поставки товару є дата підписання видаткової накладної на товар.
Специфікаціями №1 та №2 визначено товар - труба різного розміру (44*5; 16*1,5; 57*3,5 63*5,5), шихтова заготівка вольфрам та шихтова заготівка нікель.
Взаємовідносини за укладеним договором оформлені відповідними рахунками-фактури та видатковими накладними.
Транспортування товару здійснено ПП «Гранд», водій - ОСОБА_5, про що свідчать товарно-транспорті накладні, які були складені до кожної партії товару, копії яких наявні в матеріалах справи.
За фактом виконання умов договору ТОВ «Елтекс» виписано на адресу позивача податкові накладні, що містяться в матеріалах справи.
Розрахунок за фактом виконання умов договору здійснено у безготівковій формі, на підтвердження чого позивачем були надані платіжні доручення.
Так, з матеріалів справи слідує, що ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» (замовник) укладено з ПП «Гранд» (перевізник) договір на надання послуг по перевезенню вантажу №ДГ-5142/14 від 01.02.2013р., згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити наданий вантаж у відповідності до накладної та видати вантаж отримувачу. Перевізник зобов'язується подати замовнику для навантаження справний транспортний засіб.
Судом встановлено відповідно до копій тимчасових реєстраційних талонів №ДАР №139157 та ДАР №139158, що за ПП «Гранд» зареєстровані напівпричіп-фургон-Е марки МАЗ та сідловий тягач-Е марки КАМАЗ.
Розрахунок за фактом виконання умов договору здійснено у безготівковій формі, на підтвердження чого позивачем були надані платіжні доручення.
Також з матеріалів справи слідує, що 13.08.2013р. між ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» (покупець) та ТОВ «Юмас» (продавець) укладено договір №728, предметом якого є продаж металопродукції згідно наданих рахунків, якими визначено асортимент, кількість та ціна. Умови поставки СРТ - м.Дніпропетровськ (згідно Інкотермс 2010).
Взаємовідносини за укладеним договором оформлені відповідними накладними на товар (труба).
Транспортування товару оформлено подорожними листами та товарно-транспортними накладними, які були складені до кожної партії товару, копії яких наявні в матеріалах справи.
За фактом виконання умов договору ТОВ «Юмас» виписано на адресу позивача податкові накладні, що містяться в матеріалах справи.
З матеріалів справи слідує, що у період листопад 2013 року між ТОВ «Комсервіс Плюс» як постачальником та ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» як одержувачем відбувались взаємовідносини з приводу придбання люнету нерухомого 16К20 д.160 мм.
Зазначені взаємовідносини оформлені рахунком-фактурою №СФ-1411-77 від 14.11.2013р., видатковою накладною від 14.11.2013р.
За фактом придбання ТОВ «Комсервіс Плюс» виписано на адресу позивача податкову накладну, що міститься в матеріалах справи.
Розрахунок за фактом виконання умов договору здійснено у безготівковій формі, на підтвердження чого позивачем були надані платіжні доручення.
Судом встановлено, що 12.11.2013р. між ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» (замовник) та ТОВ «Форта-Ком» (підрядник) укладено договір №1211 будівельного підряду, за умовами якого підрядник виконує роботи по збудуванню та здачі об'єкту визначеному у Додатку №1 до договору, відповідно до проектно-кошторисної документації, замовник надає підряднику будівельний майданчик, затверджену проекту документацію.
Сторонами складено перелік об'єктів (Додаток №1), а саме: будівля складу - Ангара; прибудова до виробничого корпусу №1; реконструкція будівлі технологічного контролю та ремонту труб.
За умовами договору сторонами укладено Акт приймання-передачі матеріалів, довідка вартості виконаних будівельних робіт, договірна ціна
Факт виконання умов договору підтверджено укладеними Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №42, №307, Актами приймання виконаних будівельних робіт за березень 2013 року.
За фактом виконання ремонтних робіт ТОВ «Форта-Ком» виписано на адресу позивача податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.
Розрахунок за фактом виконання умов договору здійснено у безготівковій формі, на підтвердження чого позивачем були надані платіжні доручення.
01.03.2013р. між ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» (покупець) та ТОВ «Компанія Металозбут» (продавець) укладено договір купівлі-продажу №0103, предметом якого є продаж товару за номенклатурою, кількістю та ціною визначеною в специфікаціях. Продавець поставляє товар покупцю по домовленості сторін. Умови поставки EXW (склад постачальника) згідно Інкотермс 2010. Моментом поставки товару є дата підписання видаткової накладної на товар.
Специфікаціями №№ 1-13 визначено товар - круг та труби різного розміру, оправка конічна, волоки, бойки, ролики, оправка циліндрична, технологічне оснащення для вигнутих відводів.
Взаємовідносини за укладеним договором оформлені відповідними рахунками-фактури та видатковими накладними.
Транспортування товару здійснено ТОВ «Транс-Компані», водій - ОСОБА_5, про що свідчать товарно-транспорті накладні, які були складені до кожної партії товару, копії яких наявні в матеріалах справи.
За фактом виконання умов договору ТОВ «Компанія Металозбут» виписано на адресу позивача податкові накладні, що містяться в матеріалах справи.
Розрахунок за фактом виконання умов договору здійснено у безготівковій формі, на підтвердження чого позивачем були надані платіжні доручення.
Судом встановлено, що ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» укладено з ТОВ «Транс-Компані» (перевізник) договір №ДГ-2702 АП на надання послуг з перевезення вантажу. Предметом даного договору є зобов'язання перевізника доставити наданий вантаж у відповідності до накладної та видати вантаж отримувачу. Виконання договору підтверджується видачею товарно-транспортної накладної та актами приймання-передачі. Перевізник зобов'язується подати замовнику для навантаження справний транспортний засіб.
Взаємовідносини за договором №ДГ-2702 АП на надання послуг з перевезення вантажу оформлені рахунками-фактури.
За фактом виконання умов договору сторонами складено та підписано товарно-транспорті накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).
Після фактичного надання послуг ТОВ «Транс-Компані» виписано на адресу позивача податкові накладні, копії яких наявні в матеріалах справи.
Розрахунок за фактом виконання умов договору здійснено у безготівковій формі, на підтвердження чого позивачем були надані платіжні доручення.
Слід зазначити, що ТОВ «Транс-Компані» в свою чергу як орендарем було укладено Договір №18/01/13 оренди транспортних засобів від 18.01.2013р. із гр. ОСОБА_6 (орендодавець), за умовами якого орендодавець передає в строкове платне користування орендарю автомобілі марки DAF-95XF380 та напівпричіп-рефрижератор-Е CHEREAU EUROGAM.
Також відповідно до копій тимчасових реєстраційних талонів №ДАР №425884 та ДАР №425885, що за ТОВ «Транс-Компані» зареєстровані напівпричіп рефрижератор-Е марки CHEREAU та сідловий тягач-Е марки DAF.
Слід зазначити, що в ході судового розгляду в якості свідка був допитаний гр. ОСОБА_5, що був попереджений про кримінальну відповідальність, якій підтвердив, що у 2013 році працював на посаді водія за сумісництвом на підприємствах ТОВ «Транс-Компані» та ПП «Гранд», здійснював перевезення вантажу від ТОВ «Елтекс», ТОВ «Ніколейд» та ТОВ «Компанія Металозбут» до ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб», перевезення здійснював КАМАЗом з причепом, що був наданий ПП «Гранд», та DAF з причепом, що був наданий ТОВ «Транс-Компані», товарно-транспортні накладні на перевезення, що маються в матеріалах справи, підписував особисто.
Також з матеріалів справи слідує, що 11.01.2013р. між ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» (продавець) та ТОВ «Авега» (покупець) укладено договір №0111/1-УП поставки, предметом якого є продаж товару (труби нержавіючі), асортимент, кількість та вартість товару, порядок та строк сплати, поставки якого визначені договором та специфікаціями. Умови поставки FCA - м.Дніпропетровськ (згідно Інкотермс 2010). Моментом поставки товару є дата підписання видаткової накладної.
Взаємовідносини за укладеним договором оформлені відповідними рахунками-фактури та видатковими накладними на товар
За фактом виконання умов договору позивачем виписано на адресу ТОВ «Авега» податкові накладні, копії яких наявні в матеріалах справи.
Крім того судом встановлено, що ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» (замовник) укладено з ФОП ОСОБА_7 (перевізник) договір на перевезення вантажу автомобільним транспортом №7/05-1 від 03.05.2013р., згідно умов якого перевізник зобов'язується доставити автомобільним транспортом довірений йому вантаж і видати вантаж.
Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) засвідчено факт надання послуг з перевезення вантажу за договором №7/05-1 від 03.05.2013р.
Також 29.04.2011р. між ПП «Дніпро-ГЛ Плюс» (що в подальшому реорганізовано в ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб») як наймачем та наймодавцями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено договір найму (оренди) автомобілів строком на три роки з метою найму: перевезення вантажів та пасажирів. Об'єктами договору є: автомобіль марки TOYOTA Corolla; Dacia Logan, Volkswagen LT35, Mercedes-Benz Sprinter 311.
Факт виконання умов контракту підтверджено вантажно-митними деклараціями від 03.07.2013р. на товар - труби безшовні, від 02.08.2013р. на труби з нержавіючої сталі, від 27.05.2013р. на товар - труби безшовні, товарно-транспортними накладними, рахунками-фактури, актами виконаних робіт.
Також судом досліджено акти виконаних робіт, з яких встановлено, що ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» отримано послуги від ТОВ ПКК «АГ-Альянс» по переробці (термообробці) давальницької сировини та отриманню металевого виробу - круг в кількості 500 кг.
Отриманий товар в подальшому був оприбуткований ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб», що підтверджено матеріалами справи.
Також в ході судового розгляду в якості свідка була допитана гр. ОСОБА_10, що була попереджена про кримінальну відповідальність, яка підтвердила, що на час вчинення господарських операцій з переліченими контрагентами була директором ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб», договори були укладені з метою ведення господарської діяльності, також підтвердила виконання умов укладених договорів з купівлі металевих виробів та обладнання - труб, обладнання для токарних станків, трубної заготовки, вагів та подальшої реалізації труб. Пояснила, що перевезення товару здійснювалось ТОВ «Транс-Компані», ПП «Гранд», ФОП ОСОБА_7 та найманим транспортним засобом.
Стосовно висновку Дніпропетровської ОДПІ про порушення норм податкового законодавства, у зв'язку з тим, що під час проведення перевірки ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» не надано сертифікати якості, що на думку контролюючого органу свідчить про відсутність факту придбання товару - суд зазначає наступне.
Чинним законодавством не передбачено вимог стосовно обов'язкової сертифікації (оформлення сертифікатів відповідності) щодо товару (металовиробів - труб, кругів та обладнання і матеріалу для подальшого виготовлення труб), який постачався позивачу згідно з наведеними договорами. Документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб», оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.
Крім того, судом досліджено надані представником позивача копії сертифікатів якості на продукцію ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб», що була реалізована останнім, з яких вбачається відповідність товару - труб - встановленим стандартам якості та визначення виробника товару.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Розділом ІІІ Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на прибуток підприємств.
Відповідно до ст. 149 Податкового кодексу України податковою базою для цілей оподаткування податком на прибуток визнається грошове вираження прибутку як об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 135 - 137 та 138 - 143 цього Кодексу.
Витрати у розумінні Податкового кодексу України - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілом власником) (пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).
До складу валових витрат що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, входять: витрати від операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті: інші витрати, визначені згідно з пунктами 138.5, 138.10 -138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статті 141 цього Кодексу; крім витрат визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
Пунктом 138.4. статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.
Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
За приписами пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.
Згідно із п.198.1, п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
У відповідності до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
При цьому в п. 187.1 ст. 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
На підставі викладеного, суд робить висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації.
Із наведеного випливає, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та як підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.
Відповідно до змісту п.п. 201.4 та 201.8 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у встановленому порядку. Згідно з п. 184.1 ст. 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.
На момент вчинення господарських операцій та складання податкових накладних контрагенти ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» були зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, отже мали право нарахувати податок на додану вартість та складати податкові накладні, в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких ТОВ «Дніпропетровський завод спеціальних труб» сформовано податковий кредит, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Вчинені позивачем господарські операції повністю підтверджені обов'язковими та необхідними документами, які мають статус первинних, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та, відповідно, утверджують понесені позивачем валові витрати на купівлю металопродукції, обладнання та отримання послуг з будівельних робіт та послуг перевезення вантажу.
Крім того, слід зазначити, що у разі підтвердження дійсного виконання відповідних господарських операцій певні недоліки первинних документів, зокрема, їх підписання невстановленою особою, є свідченням недобросовісності постачальника та не можуть слугувати підставою для притягнення платника податку-покупця до відповідальності.
Посилання відповідача на встановлення актами інших ДПІ про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача: ТОВ «Ніколейд», ТОВ «Білтекс-ТД», ТОВ «Юмас», ТОВ «Центровес Плюс», ТОВ «Комсервіс Плюс», ТОВ «Форта-Ком», ТОВ «Компанія Металозбут», ТОВ «Авега», нереальності здійснення з їх боку господарських операцій, судом не приймаються з огляду на наступне.
Позивач як покупець, не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови необізнаності щодо неї.
Крім того, порушення контрагентом-постачальником податкової дисципліни, зафіксовані в акті, не можуть бути підставою для обмеження права покупця на податковий кредит за умови реальності господарської операції.
Цей висновок також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Укладаючи угоду зі своїм контрагентом, позивач мав всі документальні підтвердження господарської правосуб'єктності контрагентів: здійснювати господарську діяльність, реалізовувати господарську компетенцію, мати зобов'язання, нести за ними відповідальність тощо.
Суд приходить до однозначного висновку, що позивачем були вчинені всі необхідні дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції. Крім того, позивач не зобов'язаний перевіряти наявність у свого контрагента наміру здійснення господарської діяльності, а також фіктивність створення останнього, оскільки дані питання входять до компетенції інших державних органів. Правочини укладалися з юридичною особою, при наявності всіх необхідних документів, а тому позивач жодним чином не міг і не повинен був передбачити дотримання чи недотримання своїм контрагентом вимог податкового законодавства.
Таким чином, з огляду на характер викладеного висновку щодо сумнівності факту здійснення контрагентом позивача визначеної діяльності, що містить ознаки припущень, відсутності відповідних доказів з боку відповідача щодо неможливості виконання умов договорів та у відповідності до ст. 62 Конституції України, якою визначено, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, з огляду на підтвердження позивачем первинними документами реальності здійснення, описаних в акті перевірки, операцій, дані твердження відповідача судом не приймаються.
На підставі викладеного, з огляду на підтвердження реальності здійснення позивачем операцій з купівлі металопродукції, використання придбаного обладнання в господарській діяльності позивача та подальшої реалізації металевих виробів, зокрема, труб, а також реальності виконання контрагентом позивача ремонтно-будівельних робіт та послуг з перевезення товару, позивачем було правомірно сформовано податковий кредит за рахунок сплаченого ПДВ в сумі вартості придбаних товарів/послуг, а витрати, згідно податкових накладних по реалізованим товарам не можуть бути визначено як отримання інших не задекларованих доходів із застосуванням нарахованого податковим органом податку.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги за заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд задовольняє адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод спеціальних труб» повністю.
Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський завод спеціальних труб» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2014 року

Суддя Р.З. Голобутовський