Справа № 804/20719/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15 грудня 2014 р. Справа № 804/20719/14

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановський Р.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до заступника начальника управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області Грищенко Г., ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до заступника начальника управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області Грищенко Г., ОСОБА_3, у якому просить:

-зобов'язати надати позивачу інформацію по наданим відповідям з обгрунтуванням (мотиви) та на підставі яких законних джерел діяльності УСБУ ними прийнято зазначені рішення;

-накласти штраф на заступника начальника управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області Грищенко Г. у максимальному розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-накласти штраф на ОСОБА_3 у максимальному розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, викладених у позові позивачем, суд приходить до висновку, що зазначений позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 оскаржує відповіді працівників управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області за № 55/15-1163 від 28 квітня 2014 р., за №55/15-4370 від 04.08.2014р. та за №65/15-4451 від 12.08.2014р. на заяви ОСОБА_1 від 23.04.2014р., від 29.07.2014р. та від 07.08.2014р. про злочини.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Справа адміністративної юрисдикції, як визначено пунктом 1 частини 1 статті 3 цього ж Кодексу - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Зважаючи на відсутність у діючому законодавстві поняття публічно-правового спору, його наявність визначається виходячи з критеріїв суб'єктного складу правовідносин, становища суб'єктів у правовідносинах, методу регулювання правовідносин та характеру домінуючого інтересу у правовідносинах. Так, обов'язковими ознаками наявності публічно-правового спору між учасниками певних правовідносин є підпорядкування одного учасника іншому та імперативний метод регулювання цих правовідносин.

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в частині третій статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції (пункти 1, 2, 3, 4).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

В свою чергу, рішенням Конституційного суду України № 19-пр/2011 від 14.12.2011 передбачено в якому судовому провадженні (адміністративному чи кримінальному) повинні вирішуватися справи за скаргами фізичної особи, якщо ця особа просить визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень, який не прийняв жодного з рішень, передбачених нормами КПК України.

В абз. 4, 5 п. 4.3. даного рішення зазначено, що здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ. До того ж імперативний припис п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує до адміністративного суду не дії, рішення чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які пов'язані з управлінськими функціями, а передбачені Кримінально-процесуальним кодексом України надані відповідачами відповіді щодо виконання вимог КПК України стосовно реагування на заяви і повідомлення про злочини. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до працівників управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області Грищенка Г. та ОСОБА_3 не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, розгляд даних вимог ОСОБА_1 має здійснюватися за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із ч.2 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суддя постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 17, 109, 158, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.-

УХВАЛИВ

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до заступника начальника управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області Грищенка Г., ОСОБА_3 - відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А. Барановський