Справа № 816/4017/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м. ПолтаваСправа № 816/4017/14

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шевченко І.В.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Державного пожежно-рятувального загону №3 (нині - 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, далі - 3 ДПРЗ, відповідач), третя особа: Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання дій щодо відмови в перерахунку заробітної плати (грошового утримання) за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 неправомірними та зобов'язання здійснити такий перерахунок.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.08.2014 відкрито провадження у даній справі, а ухвалою від 03.10.2014 справу передано за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 зазначену справу прийнято до провадження.

Мотивуючи свої вимоги, позивач стверджує, що розрахунок розміру належної йому до виплати пенсії не відповідає фактичним обставинам, оскільки такий розрахунок здійснено на підставі довідки 27 державної пожежно-рятувальної частини Територіального управління МНС України у Полтавській області №83-260/70 від 11.03.2013 про фактичну заробітну плату в зоні відчуження, з якої обчислена пенсія ОСОБА_1 На думку позивача, при заповненні вказаної довідки відповідач не врахував деякі урядові постанови, внаслідок чого при обчисленні розміру фактичної заробітної плати в зоні відчуження до розрахунку взято восьмигодинний режим роботи позивача, а інші 16 годин - в резерві у стані бойової готовності, тоді як має бути відображений шестигодинний робочий день, а інші 18 годин - в резерві у стані бойової готовності.

Відповідач - 3 ДПРЗ надав письмові заперечення на позов, в яких зазначає, що у 2012 році ОСОБА_1 був здійснений перерахунок виплати у резерві за формулою, наведеною у листі МНС України №03-3654/201 від 13.04.2012. Посилання позивача на необхідність застосування постанови Держкомпраці СРСР та секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 є помилковим, оскільки ця постанова поширюється на працівників безпосередньо зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а не на військовослужбовців органів внутрішніх справ, до числа яких входив позивач під час відрядження до м. Чорнобиля у 1986 році.

Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області також надало письмове заперечення на позов, в якому вказує, що підстави для врахування доплати за час перебування у резерві в стані бойової готовності до заробітку для обчислення пенсії відсутні, оскільки розмір пенсії обчислюється лише із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження. До того ж позивач на даний час вже отримує пенсію відповідно до постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.08.2013, якою суд зобов'язав пенсійний орган нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно з довідкою 27 ДПРЧ №83-260/70 від 11.03.2013, де враховано доплату за перебування в резерві у стані бойової готовності.

03.12.2014 позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд визнати дії керівництва 3 ДПРЗ, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області щодо відмови в перерахунку заробітної плати (грошового утримання) ОСОБА_1 за період з 25.07.1986 по 25.08.1986 неправомірними, а також зобов'язати 3 ДПРЗ здійснити такий перерахунок з урахуванням щоденного режиму роботи по 6 годин, а інші 18 годин у стані бойової готовності, видавши відповідну довідку для її пред'явлення до пенсійних органів.

У зв'язку з цим суд 03.12.2014 за клопотанням позивача залучив до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області.

Представник останнього проти задоволення позовних вимог заперечував з тих підстав, що порушення прав позивача не допускав взагалі у зв'язку з відсутністю будь-яких звернень до нього з боку ОСОБА_1

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з урахуванням уточнень та змін позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.12.2014 відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну позовних вимог в частині вимог щодо зобов'язання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області та 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області здійснити перерахунок заробітної плати (грошового утримання) з урахуванням підвищеної вдвоє оплати за час роботи в зоні Чорнобильської АЕС, нарахування подвоєного заробітку кратності та 60% премії за час перебування у стані бойової готовності.

Представники відповідачів у судових засіданнях проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов. У судове засідання 18.12.2014 не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Третя особа явку повноважного представника у судове засідання не забезпечила, заявивши клопотання про розгляд справи без участі його представника.

За таких обставин суд визнав за можливе здійснити вирішення спору по суті за даної явки.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом ІІ групи. У 1986 році проходив службу в органах МВ УРСР в державній пожежній охороні у спеціальному званні рядовий внутрішньої служби на посаді пожежного СДПЧ-17 м. Лубни, що підтверджується копією послужного списку з особової справи (а.с. 59-64 т. 1). У період з 25.07.1986 по 25.08.1986 ОСОБА_1 виконував службові обов'язки по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. За відпрацьований час ОСОБА_1 було нараховане грошове забезпечення в розмірі 402,24 крб. На виконання вказівок МНС України, викладених у листі від 13.04.2012 №03-3654/201, відповідач провів умовний перерахунок грошового забезпечення позивача, про що останньому видав довідку від 11.03.2013 №83-260/70 (а.с. 12 т. 1), згідно з якою за час роботи в зоні Чорнобильської АЕС ОСОБА_1 нараховано 670,63 грн.

22.08.2013 Лубенський міськрайонний суд Полтавської області виніс постанову у справі №539/2893/13-а, якою задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1, зобов'язавши Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію згідно довідки №83-260/70 від 11.03.2013, виданої 27 ДПРЧ, починаючи з 08.07.2013 (а.с. 86-87 т. 1).

Як зазначає третя особа, ОСОБА_1 на даний час отримує пенсію згідно із вказаним рішенням суду.

Вказані обставини встановлені судом з матеріалів справи та пояснень учасників справи і не заперечуються сторонами.

04.03.2014 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку грошового забезпечення за час роботи в зоні Чорнобильської АЕС (а.с. 66 т. 1), на яку відповідач надав роз'яснення за №44-237/49 від 12.03.2014 про відсутність підстав для відповідного перерахунку (а.с. 67 т. 1).

11.07.2014 ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача з аналогічною заявою (а.с. 68 т. 1), на яку відповідач надав роз'яснення за №44-705/49 від 14.07.2014 про відсутність підстав для відповідно перерахунку (а.с. 10 т. 1).

Не погодившись із мотивами відмови, наведеними в зазначених листах, позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на невідповідність довідки, виданої 11.03.2013, вимогам постанови Держкомпраці СРСР та секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43.

Проаналізувавши зміст позову та пояснень позивача, суд з'ясував, що вимоги позивача фактично зводяться до зобов'язання 3 ДПРЗ видати йому уточнюючу довідку з відображенням у ній факту шестигодинного режиму роботи. При цьому, за відсутності фактичних доказів такого режиму роботи (як то табелі робочого часу, архівні довідки), позивач посилається лише на наявність нормативно-розпорядчого акту, яким передбачався шестигодинний режим на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Надаючи правову оцінку доводам позивача та запереченням відповідачів та третьої особи, суд виходить з наступного.

Умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями Ради Міністрів СРСР та УРСР в залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов'язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1-ша, 2-га, 3-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30-ти кілометрова зона).

Для врегулювання умов оплати праці співробітників органів внутрішніх справ, відряджених для виконання службових обов'язків до зони, Радою Міністрів СРСР було прийнято розпорядження від 17.05.1986 №964-рс та від 23.05.1986 №1031-рс, якими Міністру МВС надавалося право визначати умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу за зонами небезпеки.

Тому посилання позивача на Постанову Держкомпраці СРСР та секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43, якою встановлено 6-ти годинний робочий день, є хибними, оскільки дія вказаної Постанови поширюється лише на працівників безпосередньо зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а не на військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Вказана постанова була видана на виконання постанови ЦК КПРС, президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР ВЦСПС від 07.05.1986 №524-156 "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської АЕС" для забезпечення додаткової оплати працівникам підприємств, що працюють на умовах трудового договору і умови оплати праці яких регламентуються КЗпП УРСР в нічні і надурочні години, вихідні і святкові дні.

В той же час дія КЗпП та встановлені ним умови оплати праці на осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ не поширюється, про що Мінсоцполітики України надавало відповідні роз'яснення №924/0/14-12/20 від 27.01.2012, №7375/0/14-12/20 від 07.07.2012.

Відповідно до листа Головного управління державної пожежної охорони МВС України від 29.05.2002 №12/8/1763 особовий склад зведеного загону проходив службу в зоні Чорнобильської АЕС безвиїзно по 24 години на добу у щоденному режимі роботи у три зміни по 8 годин, останні 16 годин виконував обов'язки з чергування в стані бойової готовності в пожежній частині м. Чорнобиль.

Іншої інформації щодо режиму несення служби в зоні Чорнобильської АЕС в Державній службі з надзвичайних ситуацій України немає. Відсутність табелів обліку робочого часу ОСОБА_1, а також нормативних актів щодо режиму служби зведеного загону протипожежної служби м. Чорнобиль в архівних документах Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області та Галузевому архіві МВС України підтверджено відповідями цих установ (а.с. 141-145 т. 1).

З огляду на встановлені обставини справи суд приходить до висновку необґрунтованість заявленого позову в частині вимог, заявлених до 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, у зв'язку з відсутністю документальних доказів режиму роботи, про який твердить позивач, а також невідповідністю мотивів, покладених в основу його доводів, вимогам керівних документів МВС СРСР та УРСР.

Мотивів заявлення вимог до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області позивач навести взагалі не спромігся. Зважаючи на встановлений судом факт відсутності будь-яких звернень з боку ОСОБА_1 до вказаного відповідача, суд приходить до висновку про передчасність позову у цій частині та, як наслідок, безпідставність позову в цілому, у зв'язку з чим відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23.12.2014.

Суддя Є.Б. Супрун