Справа № 2-а-5585/11/2206
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-5585/11/2206 Головуючий у 1-й інстанції: Артемчук В.М.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про перерахунок пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2011 року позивач звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання дій відповідача неправомірними; зобов'язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу одноразову компенсацію в розмірі 60 мінімальних заробітних плат та з 2006 року по 2010 рік щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат на момент виплати допомоги відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням виплачених сум.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2011 року адміністративний позов задоволено частково: визнано дії відповідача неправомірними; зобов'язано відповідача провести позивачу виплату суми недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення як інваліду ІІ групи Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2007-2010 роки, перерахунок та виплату одноразової компенсації при встановленні ІІ групи інвалідності, пов'язаної з Чорнобильською катастрофою, передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволені позовних вимог відмовити.

Суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст.ст. 183-2, 197 КАС України проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як встановлено з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією довідки серії МСЕ № 059126, та має право на пільги, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З листа управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області встановлено, що одноразова компенсація позивачу виплачена згідно із заявою від 29.01.2007 року у розмірі 284, 40 грн.

Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІІ групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до положень статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції Закону від 09.07.2007 р.) одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат.

Згідно зі статтею 48 Закону № 796-ХІІ (у редакції підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI) одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562 було установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір щорічної допомоги на оздоровлення, зокрема, інвалідам ІІ групи у розмірі 120 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону № 107-VI визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9 КАС України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення позивачеві застосуванню підлягає стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на виплату щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат та одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідно до статті 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Разом з тим, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача про перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2007-2010 роки та компенсації учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 100 КАС України визначено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Виходячи зі змісту даної норми, суд повинен надати оцінку та перевірити наявність чи відсутність підстав для застосування ч. 1 ст. 100 КАС України.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до суду 09.08.2011 року, що підтверджується вхідним штемпелем Дунаєвецького районного суду Хмельницької області.

Відповідно до адміністративного позову позивач просить зобов'язати відповідача перерахувати та виплатити йому одноразову компенсацію в розмірі 60 мінімальних заробітних плат та з 2006 року по 2010 рік щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат на момент виплати допомоги відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2014 року зобов'язано управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області надати до суду інформацію про виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2006-2011 роки та одноразової компенсації відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На виконання вищезазначеної ухвали управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області надало суду відповідб, згідно з якою у 2006 році, а саме, 12.12.2006 року позивачеві виплачена щорічна допомога на оздоровлення у розмірі 120 грн., у 2008 році така допомога виплачена у розмірі 120 грн. 12.02.2008 року, за 2009 рік допомога виплачена 10.12.2009 року у розмірі 120 грн., а за 2010 рік - 06.12.2010 року також у розмірі 120 грн.

Крім того, з цього ж листа встановлено, що 15.02.2007 року позивачеві виплачена одноразова компенсація у розмірі 284,40 грн.

Враховуючи, що позивач отримав одноразову компенсацію ще у 2007 році та протягом усього періоду 2006 - 2010 років отримував допомогу на оздоровлення в розмірі, з яким не погоджується, то в даному випадку підлягають застосуванню наслідки пропуску строку звернення до суду. Крім того, суд не вирішив відповідне процесуальне питання у передбаченому Законом порядку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про перерахунок розміру допомоги на оздоровлення за 2006-2010 роки та одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС подані позивачем з пропуском строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Виходячи із встановлених обставин, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову, не вирішивши попередньо процесуального питання щодо дотримання позивачами строку звернення до суду.

Крім того, суд апеляційної інстанції критично оцінює лист управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області від 19.12.2014 року № 3871/01-13/2014, відповідно до якого посвідчення, видане позивачу підлягає вилученню, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин даний факт не мав місця.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Статтею 205 КАС України встановлено, що розглянувши апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу в разі скасування судового рішення і залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

В силу ч. 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду, і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, залишивши адміністративний позов без розгляду.

Керуючись ст.ст. 155, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про перерахунок пенсії скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області про перерахунок пенсії залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.