Справа № 454/3/14-а
Суддя: Адамович М. Я.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/3/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Адамович М. Я.

при секретарі Калиш В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сілецької сільської ради, з участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до відповідача, свої вимоги мотивує тим, що наприкінці лютого 2012р., при отриманні відповіді від Сілецької сільської ради, він дізнався, що рішенням сільської ради за №192 від 25.12.2009р. надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою і складення документів з посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0.25га. ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, що призначена для обслуговування жилого будинку. В той же час ОСОБА_3 жодною земельною ділянкою наданою йому для будівництва жилого будинку на АДРЕСА_1 документально не повинен користуватись. За розпорядженням представника Президента України в Сокальському районі № 51 від 05.02.1993р ОСОБА_3 дозволено будівництво по АДРЕСА_2, відповідно до рішення загальних зборів спілки селян-пайовиків «Галичина» від 15.06.1992р. про надання йому земельної ділянки для цих цілей. Сам же ОСОБА_3 незаконно розпочав будівництво не за місцем виділення йому земельної ділянки по АДРЕСА_2, а по АДРЕСА_1 на неналежній йому земельній ділянці. Земельна ділянка по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 ніколи не надавалась, про що свідчить і пояснювальна записка до проекту забудови, в якій зазначено про проїзд на його ділянку з АДРЕСА_2. АДРЕСА_2 знаходиться на іншій лінії забудови, ніж лінія забудов і земельних ділянок розташованих по АДРЕСА_1 з певною віддаленістю одна від одної, що є очевидним при огляді генерального плану забудови та при присутності в місцях розташування вулиць. З іншої сторони, земельні ділянки виділені під забудову хутора Копані є строго прямокутними. Земельна ділянка ОСОБА_3, судячи з обрису виготовленого землевпорядником села є трапеційною та більшою ніж 0.29га., і аж ніяк не може знаходитись на АДРЕСА_1. Про те, що ОСОБА_3 не є документально закріпленим землекористувачем по АДРЕСА_1 свідчить і відсутність нумерації його садиби в оспорюваному рішенні. Ще іншим доказом того, що ОСОБА_3 не може бути землекористувачем земельної ділянки прилеглої до АДРЕСА_1 свідчить не тільки генеральний план забудови присілка Копані, але і кадастровий план забудови позивача. Зазначає, що видане сільською радою рішення №192 від 25.12.2009р. суперечить вимогам ст. 12, 39 , 138 та 121 ЗК України, адже використання земельної забудови здійснюється відповідно до генплану населеного пункту та за нормами не більше 0.25га. Назване рішення ради завуальовує самовільно збільшене ОСОБА_3 за рахунок земель прилеглих до АДРЕСА_1 його землекористування на виділеній земельній ділянці по АДРЕСА_2. Воно узаконює фактичне користування ОСОБА_3 землями прилеглими до АДРЕСА_1. Просить суд рішення 21 сесії 5 скликання Сілецької сільської ради Сокальського району №192 від 25.12.2009р. в частині надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою земельної ділянки по АДРЕСА_1 в с.Сілець Сокальського району визнати нечинним, а дії відповідача протиправними. Судові витрати по справі віднести за рахунок відповідача.

Ухвалою від 07.03.2012р. позовну заяву з підстав визначених ст.ст. 100,107 КАС України, залишено без розгляду.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2013р. ухвалу районного суду від 07.03.2012р. скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою від 10.01.2014р. на підставі роз'яснень викладених у постанові ПВССУ №3 від 01.03.2013р. відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2014р. ухвалу районного суду від 10.01.2014р. скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В поданому письмовому доповненні позовних вимог позивач вказав, що в обгрунтування позовних вимог посилається на ч.2 ст.116 Земельного кодексу України, оскільки набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування, Відповідно до п, а) ч. 3 даної статті, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Відповідно до ч, 7 ст. 118 ЗК України, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Вважає, що ОСОБА_3 не було надано документів, які підтверджують надання йому у власність чи користування відповідної земельної ділянки, тому рішення Сілецької сільської ради Сокальського району Львівської області №192 від 25.12.2009року про надання ОСОБА_3 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо вкладання документу, що посвідчує право на земельну ділянку на с. Сілець, АДРЕСА_1 вважає протиправним, таким, що підлягає скасуванню. Відповідно до витягу з генплану Генеральної забудови пр.Копані має дві АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 Відповідно до рішення зборів уповноважених колгоспу імені Дзерджинського №1 від 24.02.1990року ОСОБА_5 надано у користування земельну ділянку площею 0,15га в с.Сілець на х.Копані під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 поряд з садибою Байор і Сироїд. Рішенням Сілецької сільської ради народних депутатів Сокальського району №15 від 11.03.1990року затверджено рішення зборів уповноважених колгоспників колгоспу імені Дзерджинського від 24.02.1990року року про виділення земельної ділянки ОСОБА_5 в селі Сілець, х. Копані, по АДРЕСА_1, поряд з садибами Байор і Сироїд в розмірі 0,15га. 18.02.1997 року Сілецька сільська рада Сокальського району розглянувши заяву ОСОБА_5 вирішила передати у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1511га. за адресою АДРЕСА_1. На земельну ділянку, що знаходиться за адресою с.Сілець, АДРЕСА_1, 16, було виготовлено державний акт на право власності на землю серія ЯА N8200556, зареєстровано 03.12.2004року. Станом на 18.11.2004року ОСОБА_3 суміжним користувачем ОСОБА_5 не являвся. Згідно договору дарування земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку від 09.12.2004року земельна ділянка, що знаходиться за адресою с.Сілець, АДРЕСА_1, 16 була переоформлена на позивача. Рішенням №2 загальних зборів спілки селян-пайовиків «Галичина» вирішено надати в користування ОСОБА_6 земельну ділянку розміром 0,25га. в с. Сілець, присілок Копані під будівництво житлового будинку. Відповідно до розпорядження представника Президента України в Сокальському районі від 05.02.1193 року №51 вирішено дозволити будівництво індивідуального житлового будинку та видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки в селі Сілець, по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 Проект забудови земельної ділянки по АДРЕСА_2, погоджений районним архітектором Баралус Л.В. та виданий ОСОБА_3 Згідно пояснювальної записки до проекту забудови земельної ділянки в селі Сілець, по АДРЕСА_2 виданої ОСОБА_3 на ділянці зі сторони вулиці передбачається огорожа висотою 1,2м., вхід з двору, проїзд на ділянку з АДРЕСА_2. Дозвіл від 26.11.1993року N83 про право закладки фундаменту під індивідуальне будівництво виданий ОСОБА_3 Із зазначенням земельної ділянки по АДРЕСА_2. Надані документи засвідчують те, що ОСОБА_3 земельна ділянка надавалася в користування під будівництво житлового будинку в селі Сілець, по АДРЕСА_2, а не по АДРЕСА_1. Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення двадцять першої сесії п'ятого скликання Сілецької сільської ради Сокальського району, Львівської області N192 від 25.12.2009року «Про надання дозволу на виготовлений технічної документації із землеустрою щодо складання документації, що посвідчує право власності на земельні ділянки» в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 АДРЕСА_1, присілок Копані, с.Сілець.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити, в обґрунтування надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та письмовому доповненні. Додатково повідомив, що ОСОБА_3 ніколи не був суміжним землекористувачем із його земельною ділянкою. Прийнятим рішенням сільської ради порушено його права на належну йому земельну ділянку.

Представник відповідача Сілецької сільської ради Владика Г.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, повідомила, що оскаржуване позивачем рішення є законним та не порушує нічиїх прав. Вказала, що твердження позивача про несуміжне розташування його та ОСОБА_3 земельних ділянок є хибним. Повідомила, що при складанні технічних документацій часто допускалась помилка щодо назв вулиць, зокрема АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, а тому задля усунення в майбутньому непорозумінь вказувались суміжні землевласники чи землекористувачі. Даний факт також стверджується тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 постійно виникали спори щодо меж їх земельних ділянок. Мешканці села, які звертались за виготовленням технічної документації із землеустрою узгоджували межі не за назвами вулиць, а за прізвищами сусідів, з даного приводу складається акт узгодження меж земельної ділянки.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не прибув та не повідомив суд про причину неявки.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Згідно тверджень позивача ОСОБА_1 третя особа ОСОБА_3 самовільно зайняв земельну ділянку та розпочав будівництво у невідведеному йому місці - АДРЕСА_1, хоча земельну ділянку йому відведено по АДРЕСА_2.

Дослідженим рішенням Сокальського районного суду від 24.04.2012р. в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та Сілецької сільської ради про усунення перешкод в здійснені приватизації земельної ділянки встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був наявний спір щодо меж їх земельних ділянок. Встановлено, що ОСОБА_1 будучи власником земельної ділянки площею 0,1511га. самовільно захопив ще 0,0569га. земельної ділянки ОСОБА_3 посунувши межу. Також встановлено, що сторони є сусідами, що стверджується зокрема планом забудови. Даним рішенням зобов'язано ОСОБА_1 та Сілецьку сільську раду усунути перешкоди в приватизації ОСОБА_3 земельної ділянки приведенням меж земельної ділянки ОСОБА_1 у відповідність до Державного акта та зобов'язано ОСОБА_1 перенести огорожу з частини земельної ділянки ОСОБА_3

Рішення суду набрало законної сили.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини щодо виділення та сусіднього розташування земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3, визначені у рішенні Сокальського районного суду від 24.04.2012 року, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної адміністративної справи.

Із рішення 21 сесії 5 скликання Сілецької сільської ради №192 від 25.12.2009р., встановлено, що таким вирішено надати дозвіл громадянам, жителям с. Сілець на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, які перебувають в їх користуванні, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства (згідно з додатком).

Відповідно до додатку до вказаного вище рішення, такий дозвіл надано зокрема ОСОБА_3 на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,25га. за адресою: пр. Копані, АДРЕСА_1.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010р. справа № 1-6/2010 № 10/2010 п. 3.1. - Україна є демократичною, правовою державою, в якій визнається і гарантується місцеве самоврядування - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (статті 1, 7, частина перша статті 140 Основного Закону України). Органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території (частина третя статті 140, частина перша статті 144 Основного Закону України). Акти органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частина десята статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України».

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують, крім передбачених в Основному Законі України, та інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції, зокрема і в галузі земельних відносин.

Відповідно до пунктів «а», «б» ст. 12 Земельного Кодексу України, до повноважень сільських рад належить розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян відповідно до цього Кодексу.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,25га. була виділена у користування ОСОБА_3 для будівництва житлового будинку, яка знаходиться в с. Сілець присілок Копані по АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЗК України, рішення органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймаються на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

На підставі таких технічних матеріалів та документів Сілецькою сільською радою було прийняте оспорюване рішення №192 від 25.12.2009р. «Про надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки».

Крім цього, саме рішення органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу громадянам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки не створює наслідків, які б порушували, на думку позивача, його права, а є складовою процесу отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

В свою чергу, відповідно до п. г ч.3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно приписів ч.1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. справа № 1-9/2009 № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) п. 4.1- закріплені у ст. 144 Конституції України та ст. 59 Закону норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування. У Законі встановлено, що ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України та законами України до їх відання, і що рішення відповідної ради можуть бути скасовані, якщо вони не відповідають Конституції чи законам України.

Як встановлено в ході розгляду справи, при винесенні оскаржуваного рішення відповідач Сілецька сільська рада діяла на підставі Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 12, 118 Земельного Кодексу України, тобто в межах своїх повноважень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 6, 17, 104, 158, 160, 161,162,163 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сілецької сільської ради Сокальського району про визнання протправним та скасування рішення двадцять першої сесії п'ятого скликання Сілецької сільської ради Сокальського району, Львівської області N192 від 25.12.2009року «Про надання дозволу на виготовлений технічної документації із землеустрою щодо складання документації, що посвідчує право власності на земельні ділянки» в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 АДРЕСА_1, присілок Копані, с.Сілець - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сокальський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Головуючий: М. Я. Адамович