Справа № 804/15951/14
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 р. Справа № 804/15951/14

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради" про надання дозволу на погашення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Верхньодніпровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Комунального підприємства "Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради" щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу відповідача у розмірі 1 338 526, 66 грн. за рахунок майна, що належить платнику податків та перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг на загальну суму 1 338 526, 66 грн. Заборгованість відповідача постійно збільшується. В добровільному порядку суму податкового боргу відповідач не сплачує, що стало підставою для звернення податкового органу до суду з даним позовом, у якому він просить, на підставі п. 95.1-95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, надати дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідачем заперечень на позовну заяву та доказів сплати податкової заборгованості до суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Комунальне підприємство "Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради" (далі-підприємство, відповідач) зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності Верхньодніпровською районною державною адмініістрацією у Дніпропетровській області від 29.11.1993р.

Відповідач перебуває на податковому обліку у Верхньодніпровській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області з 22.11.1994р.

Частиною 1 ст. 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Станом на 17.09.2014р. підприємство має податковий борг у розмірі 1 338 526, 66 грн.

Податковий борг Комунального підприємства "Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради" виник внаслідок несплати відповідачем самостіно визначених сум податкових зобов'язань.

На виконання вимог статті 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платнвсів податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 № 2181, який був чинний на момент виникнення у підприємства заборгованості - відповідачу було сформовано та направлено першу податкову вимогу за № 1/12 від 26.10.2001 р. та другу податкову вимогу № 2/57 від 13.12.2001 р., які були вручені 13.12.2001р. під розпис бухгалтеру підприємства.

07.06.2011 p. всі активи платника у відповідності до Акту опису майна від 07.06.2011р. №1/240-2011 було взято у податкову заставу, яка зареєстрована у Державному реєстрі застав рухомого майна згідно до витягу "Про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна" №31721784 від 08.06.2011p. з терміном дії до 08.06.2016р.

31.01.2014р. державним виконавцем Верхньодніпровського районного управління юстиції Залімським С.Г. було винесено постанову про арешт коштів, що містяться на рахунках Комунального підприємства "Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради" в межах суми 1 371 522, 57 грн.

Протягом 2011-2014 років стягнуто інкасовими дорученнями лише 705 700, 00 грн.

Сума боргу по податку на додану вартість погашено за рахунок субвенції з державного бюджету на покриття різниці в тарифах за механізмом постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2012р. № 517, ст.14 Закону України „Про державний бюджет України на 2013р., та постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. № 167.

Таким чином, на виконання вимог п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, позивачем проводилась робота щодо погашення податкового боргу та стягнення коштів у судовому порядку, шляхом звернення з позовними заявами до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, позови задоволено, але у зв'язку із тривалістю зведеного виконавчого провадження Відділу державної виконавчої служби Верхньодніпровського районного управління юстиції винесено постанову про накладання арешту на кошти боржника, у зв'язку із чим судові рішення про стягнення коштів в повному обсязі не виконані.

Відповідно пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктами 88.1, 88.2 статті 88 Податкового кодексу України встановлено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підпункти 89.1.1, 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України).

Відповідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України - стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

У відповідності до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Таким чином, основними умовами для звернення до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків є наявність податкового боргу, відсутність коштів у платника податків, що перебувають у його власності та перебування майна платника податків у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Водночас слід зазначити, що статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства, закріплено принцип пропорційності, який полягає у дотриманні необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія) суб'єкта владних повноважень.

Сутність принципу проорційності полягає у тому, що у разі якщо рішення або дія суб'єкта владних повноважень може обмежити права свободи чи інтереси осіб, то такі обмеження мають бути виправданими необхідністю досягнення важливіших цілей.

При цьому несприятливі наслідки для прав, свобод та інтересів осіб внаслідок рішення або дії мають бути значно меншими від тієї шкоди, яка могла настати за відсутності такого рішення (дії).

Так, з матеріалів адмністративної справи вбачається, що основна діяльність Комунального підприємства "Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради" полягає у збиранні, очищенні, розподіленні води, а також здійсненні водопровідних, каналізаційних і протипожежних робіт. Підприємство виконує послуги водопостачання населення територіальної громади Верхньодніпровського району, тому задоволення вимог податкового органу у вигляді надання дозволу на погашення суми боргу відповідача у розмірі 1 338 526, 66 грн. за рахунок майна підприємства матиме наслідком накладення арештів на все рухоме та нерухоме майно, кошти підприємства, а також призведе до невиконання підприємством власних господарських зобов'язань, в тому числі щодо забезпечення життєдіяльності населення територіальної громади Верхньодніпровського району та як наслідок спричинить порушення прав, свобод, інтересів громадян.

Таким чином, у даному випадку примусове погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна комунального підприємства спричинить несприятливі наслідки значно більші, ніж наяність на даний час заборгованості перед державним бюджетом, яка поступово погашаеться прийнятими раніше за ініціативи позивача заходами.

З огляду на викладене, позов Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Комунального підприємства "Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Дніпропетровської обласної ради" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.А. Барановський