Справа № 390/2625/13-а
Суддя: Гершкул І. М.
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 390/2625/13-а
Провадження № 2-а/390/264/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2014 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Гершкул І.М.,

при секретарі Муравському О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача за довіреністю ОСОБА_2,

представника відповідача Примак В.І.,

третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гаївської сільської ради, Кіровоградського району та області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконними дій по вилученню земельної ділянки та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Гаївської сільської ради та просив визнати протиправними дії виконкому сільської ради по вилученні у нього земельної ділянки площею 0,14 га., що надана в 1992 році для сінокосіння, а також скасувати рішення Гаївської сільської ради №147 від 06.12.2011 року, як незаконне та зобов'язати відповідача залишити земельну ділянку в користуванні позивача. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в 1991 році, після смерті ОСОБА_7, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 у зв'язку із відсутністю у померлої близьких родичів звернувся до Гаївської сільської ради із заявою про надання у користування для сінокосіння земельної ділянки площею 0,14 га., що розташована за вказаною адресою. Заяву було задоволено, а ОСОБА_1 із 1992 року використовував земельну ділянку та сплачував податок за користування нею. Рішенням Гаївської сільської ради №147 від 06.12.2011 року земельну ділянку по АДРЕСА_1, передано ОСОБА_4 Позивач вважає, що вказане рішення відповідача є протиправним, однак при зверненні до сільської ради позивач був повідомлений, що архіви ради згоріли в 1995 році і жодних даних про надання йому земельної ділянки для сінокосіння в сільській раді немає, а тому з метою захисту свого права позивач звернувся із позовом до суду.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову, оскільки вважає позовні вимоги необґрунтованими, а дії сільської ради відповідають чинному законодавству.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, заперечили проти задоволення позову, оскільки вважають позовні вимоги необґрунтованими, а дії сільської ради відповідають чинному законодавству.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.22 ЗК України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Згідно вимог ст.ст.116, 125 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 6 частиною 1 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що власником будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, був ОСОБА_8, що підтверджується витягом із реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.63). Довідка №62 від 01.02.2007 року, яку надано виконкомом Гаївської сільської ради, свідчить, що ОСОБА_9 проживала у цивільному шлюбі разом із ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1, з 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті ОСОБА_8 (а.с.60). Останній заповів усе своє майно ОСОБА_9, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок (а.с.61-62). ОСОБА_9 заповіла все своє майно ОСОБА_5, а остання отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.64, 68-71). Рішенням Гаївської сільської ради №98 від 12.07.2011 року ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,25 га. по АДРЕСА_1 (а.с.31-32). Рішення Гаївської сільської ради №147 від 06.12.2011 року ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку у власність для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,53 га. по АДРЕСА_1 (а.с.33-34). 16.09.2013 року ОСОБА_1 було подано скаргу до Гаївської сільської ради на ОСОБА_4 котрий переорав земельну ділянку з люцерною та завдав йому шкоди на суму 500 грн. (а.с.8). Листом №201 від 27.09.2013 року сільська рада повідомила ОСОБА_1, що на підставі рішення Гаївської сільської ради №147 від 06.12.2011 року земельна ділянка по АДРЕСА_1, перебуває у користуванні ОСОБА_4 (а.с.9). Матеріали справи містять квитанції на прийом податкових платежів у ОСОБА_1, де зазначено, що останній сплачував сільськогосподарський податок у період 1992 - 1995 роки, проте вказані квитанції не дають змогу з'ясувати за які саме земельні ділянки сплачено податок і на якій правовій підставі (а.с.10-11). Також, матеріали справи містять рішення сільської ради про надання земельних ділянок, зокрема рішенням Гаївської сільської ради №333 «Про надання земельної ділянки ОСОБА_1» від 27.03.1998 року надано земельну ділянку площею 0,15 га. під посів, проте вказаним рішенням і відповідною заявою не визначено місцезнаходження наданої земельної ділянки (а.с.38-47). Акт від 19.04.2012 року свідчить, що земельною комісією по спірним питанням встановлено, що розмір земельних ділянок ОСОБА_1, що розташовані по АДРЕСА_2, а також у с. Новогригорівка, відповідає запису в земельно-кадастровій книзі Гаївської сільської ради, загальна площа яких складає - 0,59 га., з них: для обслуговування житлового будинку та господарських споруд - 0,25 га., для ведення особистого селянського господарства - 0,34 га. (а.с.12-16, 49-52). Відповідно до довідки №114 від 14.12.1995 року в Гаївській сільській раді 12.12.1995 року відбулась пожежа (а.с.48).

Відповідно до вимог ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що позивачем не наведено достатніх та обґрунтованих доводів, які свідчать, що відповідачем порушено права позивача, зокрема належних доказів, які підтверджують, що спірна земельна ділянка надана позивачу у користування на законних підставах, суду не надано. Натомість, відповідачем надано суду матеріали, які свідчать, що спірна земельна ділянка у встановленому законом порядку позивачу не надавалась та не вилучалась, а рішення відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, яке позивач просить скасувати, прийнято у межах компетенції відповідача та відповідно до вимог чинного земельного законодавства.

Керуючись ст.ст.22, 116, 125 ЗК України, ст.ст.6, 71, 158 - 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Гаївської сільської ради, Кіровоградського району та області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконними дій по вилученню земельної ділянки та скасування рішення - залишити без задоволення.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.М. Гершкул