Справа № 355/1920/14-а
Суддя: Литвиненко О. Л.
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 355/1920/14-а
Провадження № 2-а/355/50/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в смт. Баришівка Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що вона є інвалідом ІІ групи із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Причинний зв'язок між захворюванням та встановленням інвалідності і наслідками Чорнобильської катастрофи підтверджено рішенням медико-соціальної експертної комісії. Позивачку віднесено до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У зв'язку з виникненням у позивачки сумнівів щодо правильності призначення їй компенсацій, а саме призначення відповідно, на підставі, у порядку та розмірах встановлених ст. 48 у редакції чинних Законів № 230-96/ВР від 06.06.1996 року, № 563 від 25.03.1999року та № 2638 від 11.07.2001 року та пов'язаними із ним Законами, вона звернулась до Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації із відповідною письмовою заявою від 30.09.2014 року. У вказані заяві ОСОБА_1 просила надати розгорнуту довідку про розміри призначених і виплачених їй сум компенсації, що передбачені Законом № 796, а у разі призначення та виплати їй сум компенсації у меншому розмірі ніж це передбачено ст. 48 Закону для відповідної категорії громадян провести призначення/перерахунок належних їй компенсаційних виплат відповідно до вимог Закону № 796 у редакції чинних Законі України та виплатити недоотриману різницю. На вказану заяву Управлінням соціального захисту населення Баришівської РДА надано відповідь від 04.11.2014 року за № 313, в які зазначено, що щорічна допомога на оздоровлення призначена у відповідності до положень чинного законодавства України, а саме: Постанов Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 та від 20.09.2005 року № 936, ст. 48, 62, 63 Закону № 796, ст. 51 Бюджетного кодексу України. Згідно листа від 04.11.2014 року за № 314 щорічна допомога на оздоровлення позивачці призначалась та виплачувалась за період з 2001 року по 2004 рік у розмірі 26 гривень 70 копійок, а з 2005 року по 2014 рік у розмірі 120 гривень 00 копійок. ОСОБА_1 В заявленому позові просить суд визнати незаконними дії Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації щодо застосування ним під час призначення /перерахунку ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за період з 2001 року і до моменту розгляду даної справи, положень Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів, якими у порушення та розмір встановлених Конституцією та Законами України вимог і норм, визначено розмір вказаних компенсаційних виплат для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації щодо призначення, перерахунку та виплати ним ОСОБА_1 не отриманих та недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення, передбачених ст. 48 Закону № 796, за період з 2001 року і до моменту розгляду даної справи, зобов'язати Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації зробити перерахунок та виплату ОСОБА_1 суми щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за період з 2001 року і до моменту розгляду даної справи, з урахуванням виплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення, стягнути з Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації у порядку негайного виконання, передбаченого ст. 256 КАС України на користь ОСОБА_1 суму боргу за компенсаційними виплатами, що виник за весь період порушення та невиконання вимог Конституції та Законів України щодо визначення, призначення та перерахунку соціальних гарантій ОСОБА_1, передбачених ст. 48 Закону № 796.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. В позовній заяві просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність позивачки по справі.

Представник відповідача Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. До суду від начальника Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації Маценко Л.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутність їхнього представника що дає суду підстави для розгляду справи та винесення постанови у відсутність представника відповідача по справі.

Дослідивши матеріали справи,суд вважає, що заявлений позов є безпідставним та не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії І, інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідчення особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи, категорії 1, серії НОМЕР_1, виданого 11.11.1999 року ОСОБА_1, вкладкою № НОМЕР_2 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, серії НОМЕР_1, виданого 11.11.1999 року ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії І, витягом із акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 100165 про те, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, пов'язаного із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

30.09.2014 року представник заявниці ОСОБА_4 звернувся до Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації із заявою про надання інформації з якого часу ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації, довідку про розміри нарахованих та виплачених ОСОБА_1 сум одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення за період з 01.01.1996 року і до моменту розгляду заяви, у разі, якщо ОСОБА_1 отримувала вищезазначені компенсації у менших розмірах або не отримувала компенсацію взагалі, то зробити нарахування , перерахунок та виплатити різницю недоотриманих сум компенсаційних виплат за період з 01.01.1996 року і до моменту розгляду заяви.

Згідно повідомлення Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації № 313 від 04.11.2014 року відмовлено у проведенні нарахування, перерахунку та виплати ОСОБА_1 не отриманих чи недоотриманих компенсацій та надано відповідь з посиланням на відповідні законодавці акти України.

04.11.2014 року на адресу ОСОБА_4 Управлінням соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації надіслано розгорнуту довідку про розмір нарахованої та виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення з 2001 року по 2014 рік та повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Баришівському управлінні соціального захисту населення з 01.01.2001 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам 2-ї групи - п'ять мінімальних заробітних плат, а відповідно до частини сьомої ст. 48 даного Закону розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Згідно зі ст. 22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Згідно з ч. 2 ст. 95 Конституції України будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, їх розмір і цільове спрямування визначаються виключно законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Відповідно до пункту 6-7 прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» установлено, що норми і положення статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 надано офіційне тлумачення положень ст. 1, ч. 1 ст. 17, ст. 22, ст.ст. 46, 48, ч. 1, 3 ст. 95, ч. 2 ст. 96, пн. 2, 3, 6 ст. 116 Конституції України у взаємозв'язку з положеннями пн. 5 ч. 1ст. 4 Бюджетного кодексу України, пн. 2 ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, Кабінети Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Враховуючи те, що відповідач при виплаті позивачу щорічної допомоги на оздоровлення керувався Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка прийнята Кабінетом Міністрів України у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України та Законів про Державний бюджет України на відповідний рік, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1, як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, інваліду ІІ групи, є правомірними, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Стосовно вимоги про зобов'язання відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, то і в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки нормами КАС України розгляд спорів на майбутнє не передбачено і задоволення заявленої вимоги не ґрунтується на процесуальному законі та не відповідає адміністративно-правовим способам захисту прав та інтересів адміністративним судом.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

· копією паспорта ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_3;

· копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи, категорії 1, серії НОМЕР_1, виданого 11.11.1999 року ОСОБА_1;

· копією вкладки № НОМЕР_2 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, серії НОМЕР_1, виданого 11.11.1999 року ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії І;

· копією витягу із акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 100165 про те, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, пов'язаного із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

· копією заяви представник заявниці ОСОБА_4від 30.09.2014 року про надання інформації;

· повідомленням Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації № 313 від 04.11.2014 року, згідно якого ОСОБА_1 надано відповідь про відмову у проведенні нарахування, перерахунку та виплати не отриманих чи недоотриманих компенсацій;

· довідкою Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації № 314 від 04.11.2014 року про розмір нарахованої та виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення та про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Баришівському управлінні соціального захисту населення з 01.01.2001 року.

За даних обставин позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 17, ст. 20, ст. 59, ст. 71, ст. 99, 100, 104 - 106, 1712 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст. 22 Загальної декларації прав людини, ст. ст. 8, 19 ч. 2 , 46 ч. 1, 95 ч. 2 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 суд, Бюджетним кодексом України, ст.ст. 13, 14, 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,п. 6-7 прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Баришівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Баришівського районного суду О. Л. Литвиненко