Справа № 810/5848/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року 810/5848/14

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомБілоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Рокитнянська міжрайонна державна податкова інспекція Київської області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 990296,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2013 (справа №810/220/13-а), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2013, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.09.2014 (провадження №К/800/3059/14) скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2013, а справу направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Скасовуючи вказані судові рішення, суд касаційний інстанції звернув увагу на те, що судами попередніх інстанцій при винесенні рішення не досліджено правомірність нарахування податкового кредиту та податкового зобов'язання з ПДВ.

Разом з тим, суд касаційної інстанції вказав, що під час нового розгляду суду слід врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, витребувати та об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, встановити дійсні права і обов'язки сторін, і в залежності від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

До Київського окружного адміністративного суду вказана справа з Вищого адміністративного суду України для нового розгляду надійшла 09.10.2014.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.10.2014 здійснено заміну позивача на її правонаступника - Білоцерківську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Київській області

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач самостійно визначив у податкових деклараціях з податку на додану вартість за вересень та жовтень 2012 року суми грошових зобов'язань, що підлягають сплаті. Однак, задекларований відповідачем податковий борг зі сплати податку на додану вартість вчасно погашено не було, тому він підлягає стягненню у судовому порядку.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові пояснення, в яких просив суд у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що Актами перевірок від 15.12.2011 №14/1701/НОМЕР_1 та від 11.12.2012 №32/1701/НОМЕР_1 всі правочини, укладені між відповідачем та його контрагентами, визнані нікчемними, зменшено до "0" податковий кредит та податкові зобов'язання. Крім того, в обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на рішення Рокитнянської МДПІ від 25.12.2012 №1, яким анульовано реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника податку на додану вартість, оскільки ФОП ОСОБА_1 подає податкові декларації з ПДВ протягом періоду з 01.03.2010 по 30.11.2012 з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, та має за останні 12 місяців обсяги постачання операцій 0 грн. Крім того, відповідач вважає неправомірним посилання позивача на податкову вимогу від 08.09.2011 №5, оскільки вказана податкова вимога повинна бути відкликана згідно ст. 60 Податкового кодексу України на тій підставі, що вказаними Актами перевірки знято всі нарахування, а відповідно за відсутності нарахувань не може виникати і борг. Таким чином, перш ніж звертатися до суду з даним позовом, позивач зобов'язаний спершу надіслати відповідачу податкову вимогу згідно з положеннями чинного податкового законодавства.

До початку розгляду справи по суті представник позивача та відповідач подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, якщо всі особи, які беруть участь у справі заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

За таких обставин, судом визнано за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець Рокитнянською районною державною адміністрацією Київської області 1 березня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2

Згідно свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 5 серпня 2008 року № НОМЕР_3, ФОП ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у Рокитнянській міжрайонній державній податковій інспекції Київської області.

Податковий орган звернувся до суду із адміністративним позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 990296 грн.

Так, відповідно до матеріалів справи, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано до Рокитнянської міжрайонної державної податкової інспекції Київської області наступні документи податкової звітності:

- податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2012 року від 20 листопада 2012 року № 6812, згідно якої підлягає сплаті податкове зобов'язання у сумі 483094,00 грн.;

- податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2012 року від 20 листопада 2012 року № 6805, згідно якої підлягає сплаті податкове зобов'язання у сумі 507202,00 грн..

Вказані документи податкової звітності наявні в матеріалах справи.

Судом встановлено, що розміри податкових зобов'язань, визначені в податкових деклараціях, відповідачем не заперечуються.

Також, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що Рокитнянською міжрайонною державною податковою інспекцією Київської області 14 вересня 2011 року вручено ФОП ОСОБА_1 податкову вимогу від 8 вересня 2011 року № 5 на суму 38669,95 грн.

Податковий орган стверджує, що відповідач належним чином не відреагував на дану вимогу, зазначений у ній податковий борг не сплатив, що не заперечується відповідачем.

Також, судом встановлено, що за результатами перевірки діяльності ФОП ОСОБА_1 за період з 01.03.2010 по 01.12.2011 податковим органом складено Акт перевірки від 15.12.2011 №14/1701/НОМЕР_1, в якому позивач дійшов висновку про відсутність поставок товарів та укладення угод з метою настання реальних наслідків.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22.12.2012 у справі №2а-399/12/1070 скасовано наказ від 14.12.2011 №263 та визнано протиправними дії Рокитнянської МДПІ в Київській області щодо проведення документальної позапланової перевірки, на підставі якої складено Акт від 15.12.2011 №14/1701/НОМЕР_1.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2012 у справі №2а-399/12/1070 постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.12.2012 скасовано, у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Також, судом встановлено, що за результатами перевірки діяльності ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 по 30.10.2012 податковим органом складено Акт від 11.12.2012 №32/1701/НОМЕР_1, в якому позивач дійшов висновку про відсутність бази оподаткування та об'єкту оподаткування з податку на додану вартість за період з січня 2011 року по жовтень 2012 року.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2013 у справі №810/507/13-а залишено без змін постанову Київського окружного адміністративного суду від 18.02.2013, якою визнано протиправними дії Рокитнянської МДПІ Київської області ДПС щодо визнання в Акті від 11.12.2012 №32/1701/НОМЕР_1 нікчемними правочинів, укладених ФОП ОСОБА_1 та зобов'язано Рокитнянську МДПІ Київської області ДПС вилучити з Автоматизованої системи "Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" інформацію про результати перевірки ФОП ОСОБА_1, оформленої Актом від 11.12.2012 №32/1701/НОМЕР_1.

Крім того, судом встановлено, що Рішенням Рокитнянської МДПІ у Київській області від 26.12.2012 № 1 анульовано реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника податку на додану вартість.

Зі змісту даного рішення вбачається, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як платник податку на додану вартість. Проте, комісією податкового органу встановлено, що ФОП ОСОБА_1 протягом 12 послідовних податкових місяців подає податкові декларації з податку на додану вартість з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту та згідно із актом перевірки укладав нікчемні угоди.

Підставою для такого висновку Рокитнянською МДПІ наведено акти документальних позапланових перевірок позивача, а саме: акт від 06.07.2012 №10/1701/НОМЕР_1 за період з 01.01.2012 по 31.03.2012; акт від 09.08.2012 №16/1701/НОМЕР_1 за період з 01.04.2012 по 30.04.2012; акт від 11.12.2012 №32/1701/НОМЕР_1 за період з 01.01.2011 по 30.10.2012.

Крім цього, в рішенні від 26.12.2012 № 1 зазначено про відсутність у ФОП ОСОБА_1 фінансових операцій у 2012 році, оскільки за висновками податкової міліції встановлено відсутність у ФОП ОСОБА_1 трудових ресурсів, виробничого обладнання, складських і торгівельних приміщень та транспорту, які необхідні для здійснення основного виду діяльності, а діяльність ФОП ОСОБА_1 спрямована лише на здійснення конвертації грошових коштів для підприємств реального сектору економіки.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2014 у справі №810/178/13-а залишено без змін постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2013, якою скасовано рішення Рокитнянської МДПІ у Київській області від 26.12.2012 № 1 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1

В постанові Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2013 у справі №810/178/13-а зазначено, що за 2012 рік ФОП ОСОБА_1 подавались декларації з ПДВ,здійснювалися операції з постачання/придбання товарів (послуг) та декларувалися податкові зобов'язання і податковий кредит.

Крім того, з наданого на вимогу суду позивачем витягу з бази АІС "Податковий блок" вбачається, що Рокитнянською МДПІ вилучено з Автоматизованої системи "Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України" інформацію про результати перевірки ФОП ОСОБА_1 за період діяльності з 01.01.2011 по 30.10.2012, оформленої Актом від 11.12.2012 №32/1701/НОМЕР_1.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи викладені положення процесуального законодавства, суд не бере до уваги посилання відповідача на висновки, викладені в Акті перевірки від 15.12.2011 №14/1701/НОМЕР_1, оскільки вони стосуються іншого податкового періоду, ніж позовні вимоги.

Також, суд вважає безпідставним посилання відповідача на висновки, викладені в Акті від 11.12.2012 №32/1701/НОМЕР_1 та в рішенні Рокитнянської МДПІ від 25.12.2012 №1, оскільки вони не відображені в електронних базах, і, крім того, визнано неправомірними в судовому порядку.

Також, суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що податкова вимога від 08.09.2011 №5 повинна бути відкликана, не може вважатися дійсною, а Податковий орган зобов'язаний перш ніж стягувати податковий борг вручити податкову вимогу відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, оскільки Актом перевірки від 15.12.2011 №14/1701/НОМЕР_1 знято всі нарахування з ПДВ, оскільки Акт перевірки складено лише 15.12.2011. Отже, вказані податкова вимога прийнята не на підставі Акту перевірки від 15.12.2011 №14/1701/НОМЕР_1 і вона є дійсною.

Відповідно до абзацу 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Кодексу, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з приписами підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків, крім випадків, передбачених податковим законодавством, самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податкові (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Оскільки, відповідачем самостійно подано податкові декларації з податку на додану вартість, то зазначені в них суми податкових зобов'язань відповідно до викладених норм податкового законодавства вважаються узгодженими.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На час розгляду справи та винесення рішення по суті заявлених позовних вимог доказів про сплату відповідачем узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість суду не надано.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають в його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що суму податкового боргу перед державним бюджетом у 990296,00 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи; суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 14, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг у сумі 990296 (дев'ятсот дев'яносто тисяч двісті дев'яносто шість) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.