Справа № А-1/10-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2010-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2010 року м. Київ А-1/10

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.,
СуддівМороз Л.Л.,
Мойсюка М.І.,
секретар судового засідання Мартиненко А.О.,

за участі: ОСОБА_4 та представника Центральної виборчої комісії Яковенка І.В.,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Центральної виборчої комісії (далі -ЦВК) про зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2009 року,

в с т а н о в и л а :

27 грудня 2009 року ОСОБА_4 у Київському апеляційному адміністративному суді пред'явив адміністративний позов до ЦВК про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що, на його думку, ЦВК допустила неправомірну бездіяльність, що в кінцевому результаті може привести до фальсифікації результатів виборів Президента України, а отже до порушення його виборчих прав та виборчих прав громадян України.

Зокрема, вказав, що в рішеннях ЦВК відсутня повна інформація про кандидатів на пост Президента України, про склад окружних та дільничних виборчих комісій, про зміни у їх складі, ким висунуті члени цих комісій. Не організовано оприлюднення всіх протоколів про результати голосування в межах територіальних виборчих округів і в виборчих дільницях та не організовано оприлюднення відомостей про склади всіх окружних та дільничних виборчих комісій. Не забезпечено надійних правового та технічного механізмів для захисту від підміни та пошкодження документів щодо результатів виборів дільничних виборчих комісій закордонних виборчих дільниць та всіх інших окружних та дільничних виборчих комісій. Не створені умови щодо вивішування в приміщеннях дільничних та окружних виборчих комісій протоколів з відміткою "Уточнений" про підсумки голосів виборців на виборчій дільниці та про результати голосування в межах територіального виборчого округу, а також щодо вивішування інформації про результати повторного підрахунку голосів виборців на цій виборчій дільниці. Також ЦВК залишено без уваги та не вжито заходів щодо усунення невідповідності Конституції України деяких норм Закону України від 05 березня 1999 року № 474-ХІУ "Про вибори Президента України" (далі -Закон - № 474), які суттєво порушують його гарантовані права та права всіх виборців України, гарантовані права виборців неукраїнської національності, що становлять велику частину виборців України, права Українського народу, і основи конституційного устрою на виборах Президента України.

Просив суд зобов'язати ЦВК:

- надати йому повну інформацію із анкет та автобіографій, які всі кандидати на пост Президента України подали до Центральної виборчої комісії;

- повідомити йому про склад усіх окружних та дільничних виборчих комісій на поточних виборах із зазначенням інформації про те, ким були висунуті члени цих комісій;

- надати йому повну інформацію із всіх протоколів про результати голосування в межах територіальних виборчих округів та виборчих дільниць;

- встановити правовий та технічний механізми, які надійно захищатимуть від підміни, пошкодження та зміни виборчих документів дільничних виборчих комісій на закордонних виборчих дільницях, під час транспортування;

- організувати застосування правового та технічного механізмів, які надійно захищатимуть під час транспортування від підміни, пошкодження та зміни виборчих документів, дільничної виборчої комісії за місцем його постійного проживання та окружної виборчої комісії у виборчому окрузі, де він постійно проживає;

- організувати вивішування у приміщенні дільничної виборчої комісії у виборчій дільниці за місцем його постійного проживання протоколів цієї комісії з відміткою "Уточнений" і результатів повторного підрахунку голосів виборців на даній дільниці, а також вивішування в приміщенні окружної виборчої комісії у виборчому окрузі, де він постійно проживає, протоколів цієї комісії з відміткою "Уточнений";

- підготувати та направити до Верховної Ради України пропозиції щодо усунення невідповідності Конституції України та Конвенції про захист прав та основних свобод людини від 04 листопада 1950 року норм чинного Закону № 474 зокрема, частини першої статті 6, статті 9, частин третьої, сьомої статті 23, частин другої, четвертої, восьмої, дев'ятої статті 24, пункту 12 частини другої статті 25, частин дев'ятої, десятої статті 28, частин другої, десятої статті 36, частини першої статті 49, частини першої статті 59, частини першої статті 68, частини четвертої статті 69, частини другої статті 70, частини четвертої статті 76, частини четвертої статті 81.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2009 року позов ОСОБА_4 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує на те, що рішення судом першої інстанції постановлено з порушенням вимог процесуального права.

На його думку, дана справа, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, підлягала розгляду колегією суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі трьох суддів, проте розглянута судом у складі одного судді. Головуюча в судовому засіданні безпідставно не оголосила його позовну заяву та проголосила судове рішення за його відсутності.

Крім того, має місце невідповідність висновків суду обставинам справи, які досліджувались в судовому засіданні 28 грудня 2009 року.

Просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2009 року та прийняти у цій справі нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник ЦВК апеляційну скаргу не визнав, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступник підстав.

Відповідно до статей 172 та 176 Кодексу адміністративного судочинства України рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії (крім тих, що стосуються встановлення нею результатів виборів або всеукраїнського референдуму), члена цієї комісії, дії кандидатів на пост Президента України, їх довірених осіб оскаржуються до Київського апеляційного адміністративного суду, який у зазначених випадках виступає судом першої інстанції. Склад суду, яким повинні розглядатися названі справи, Кодексом адміністративного судочинства України не визначено.

Статтею 23 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що всі адміністративні справи в суді першої інстанції, крім випадків, встановлених цим Кодексом, розглядаються і вирішуються суддею одноособово.

Норма частини першої статті 24 Кодексу адміністративного судочинства України щодо здійснення адміністративного судочинства колегією у складі трьох суддів при розгляді і вирішенні адміністративних справ, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, зокрема, виборчої комісії (комісії з референдуму) та члена цієї комісії, поширюються лише на випадки розгляду певної категорії справ окружним адміністративним судом.

Відповідно встановлений частиною другою статті 24 цього Кодексу порядок щодо того, що адміністративні справи розглядаються і вирішуються колегією у складі трьох суддів за клопотанням однієї зі сторін про колегіальний розгляд справи або з ініціативи судді в разі їх особливої складності, також поширюється лише на випадки, коли такі справи підлягають розгляду в окружному адміністративному суді.

Київський апеляційний адміністративний суд, хоча й здійснює судочинство у відповідних справах як суд першої інстанції, але за своїм статусом не є окружним адміністративним судом.

Отже, є правильною правова позиція Київського апеляційного адміністративного суду про відсутність обмежень щодо розгляду даної категорії справ судом у складі одного судді.

Щодо решти вимог апеляційної скарги ОСОБА_4 колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 51 Закону № 474 кандидати на пост Президента України повинні надавати до ЦВК анкети кандидата на пост Президента України за формою, встановленою ЦВК та автобіографії особи, висунутої кандидатом, обсягом до двох тисяч друкованих знаків, які мають містити в собі: прізвище, ім'я, по-батькові, число, місяць і рік народження, відомості про громадянство, освіту, трудову діяльність, посаду (заняття) місце роботи, громадську роботу (в тому числі на виборних посадах), партійність, склад сім'ї, адресу місця проживання із зазначенням часу проживання в Україні, відомості про судимість, не погашену і не зняту у встановленому законом порядку.

Обов'язок ЦВК оприлюднювати у п'ятиденний строк після закінчення реєстрації кандидатів на пост Президента України переліку кандидатів з зазначенням прізвища, ім'я, по-батькові, числа, місяця і року народження, освіти, місця постійного проживання, місця роботи (зайняття), партійності суб'єкта висування, зареєстрованих нею, випливає з положень частини 11 статті 51 Закону № 474. Вказана норма Закону передбачає, що такі відомості про кандидатів на пост Президента України повинні бути оприлюднені в газетах Голос України та Урядовий кур'єр.

На виконання Закону № 474 та Закону України від 30 червня 2004 року № 1932-1V "Про Центральну виборчу комісію" (далі -Закон - № 1932) постановою від 19 листопада 2009 року № 162 затверджені форма та зразок анкети кандидата на пост Президента України.

Отже, інформація щодо конкретного кандидата на пост Президента України є загальнодоступною і кожен виборець може її отримати безперешкодно.

Будь-якого обов'язку щодо надання кожному виборцю відомостей про кандидата на пост Президента України чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до пункту 11 статті 23 та пункту 14 статті 24 Закону № 474 про утворення окружної та дільничної виборчих комісій, про їх склад та рішення про зміни в їх складі, які прийняті відповідно до цього Закону, підлягають оприлюдненню в засобах масової інформації у відповідному регіоні не пізніше як на третій день з дня їх прийняття.

Згідно з постановою ЦВК від 27 листопада 2009 року № 381 утворені окружні виборчі комісії територіальних виборчих округів з виборів Президента України 17 січня 2010 року, в додатку до якої зазначається склад окружних виборчих комісій на всій території України. Ця постанова є загальнодоступною для виборців, її зміст розміщений на Інтернет-сайті ЦВК.

Вказаною постановою ЦВК одночасно зобов'язало окружні виборчі комісії територіальних виборчих округів з виборів Президента України 17 січня 2010 року й інформувати громадян у відповідних територіальних виборчих округах про склад, місцезнаходження та режим роботи комісії.

Отже, такі заходи в цілому сприяють забезпеченню надання виборцям необхідної інформації щодо окружних та дільничних виборчих комісій з виборів Президента України 17 січня 2010 року, їх складу, місця знаходження, режиму роботи та змін у складі комісій і Комісія не повинна надавати таку інформацію кожному виборцю окремо.

Разом з тим, предметом оскарження ОСОБА_4 у цій справі не є конкретні факти невиконання ЦВК вимог Закону № 474 та своїх рішень з цього питання.

Результати голосування оголошуються у строки, які визначені статтею 84 Закону № 474.

Зокрема пунктом 1 цієї статті Закону № 474 передбачено, що ЦВК на своєму засіданні протягом десяти днів, але не пізніше ніж на третій день з дня отримання всіх протоколів окружних виборчих комісій про підсумки голосування в межах відповідних територіальних виборчих округів встановлює результати голосування у день виборів Президента України, про що складає протокол.

День проведення виборів Президента України не настав, будь-якого підсумування результатів виборів виборчі комісії не проводили, у наданні копій відповідних протоколів ОСОБА_4 відмовлено не було.

У зв'язку з цим суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні відповідних позовних вимог ОСОБА_4, як таких, що заявлені на майбутнє.

Порядок транспортування і передачі дільничними виборчими комісіями виборчих документів щодо результатів голосування під час виборів Президента України до окружних виборчих комісій та до ЦВК визначений статтями 79, 81 та 83 Закону № 474.

Так пунктом 10 статті 79 Закону № 474 передбачено, що пакети з протоколами дільничної виборчої комісії про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці, виборчими бюлетенями, контрольними талонами і предметами, списками виборців, а також за наявності, окремими думками членів виборчої комісії, викладеними у письмовій формі, актами, заявами, скаргами та рішеннями, прийнятими комісією, невідкладно після закінчення засідання комісії доставляються до окружної виборчої комісії.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 81 цього Закону транспортування документів, зазначених у частині 10 статті 79 Закону № 474 здійснюється головою дільничної виборчої комісії або заступником голови та іншими двома членами цієї комісії, які повинні бути представниками різних кандидатів, у супроводі працівника органу внутрішніх справ. Інші члени дільничної виборчої комісії, кандидати, уповноважені особи, офіційні спостерігачі за їх бажанням можуть також супроводжувати транспортування таких документів. Супроводження таких документів іншими особами забороняється. Також забороняється розпечатувати пакети з виборчими бюлетенями та іншою документацією.

Протокол про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці у відповідних виборчих округах та інші документи дільничної виборчої комісії передаються відповідній окружній виборчій комісії на її засіданні.

Окружна виборча комісія, відповідно до пункту 8 статті 83 Закону № 474 зобов'язана встановити підсумки голосування в межах територіального виборчого округу не пізніше ніж на п'ятий день з дня проведення виборів незалежно від кількості виборчих дільниць у відповідному окрузі, щодо яких прийнято рішення про визнання голосування на виборчій дільниці недійсним. Визнання голосування недійсним у межах територіального виборчого округу забороняється. Протокол про підсумки голосування у межах територіального виборчого округу невідкладно після підписання транспортується до ЦВК.

Отже, порядок транспортування і передачі дільничними виборчими комісіями, у тому числі й дільничною виборчою комісією за місцем проживання ОСОБА_4, виборчих документів щодо результатів голосування під час виборів Президента України до окружних виборчих комісій та до ЦВК законодавчо врегульований і його мають дотримуватися усі виборчі комісії, а ЦВК не може його змінювати або удосконалювати з власної ініціативи і на свій розсуд.

На виконання Законів № 474 та № 1932 ЦВК 22 жовтня 2009 року прийнято постанову № 177, відповідно до якої затверджено Порядок передачі протоколів про підрахунок голосів виборців на закордонній виборчій дільниці з виборів Президента України 17 січня 2010 року та повідомлень про зміст цих протоколів ЦВК.

Пунктами 3-5 цього Порядку передбачено, що доставка пакетів з документами від дільничних виборчих комісій закордонних виборчих дільниць до Міністерства закордонних справ України здійснюється дипломатичною поштою в порядку, визначеному Положенням про порядок доставки дипломатичної пошти України, затвердженим Розпорядженням Президента України від 27 липня 1992 року № 130/92, "командирською" поштою в порядку, передбаченому Інструкцією про організацію прийому і доставки "командирської" пошти з Міністерства закордонних справ України до закордонних дипломатичних установ України і навпаки, затвердженої заступником Міністра Міністерства закордонних справ України 14 листопада 1997 року, або в інший встановлений Міністерством закордоних справ України спосіб, який забезпечить збереження цих пакетів та їх доставку за призначенням.

Доставка в Україну пакетів із документами "командирською" поштою здійснюється виключно літаками авіакомпаній України.

Отримані Міністерством закордонних справ України пакети з документами реєструються, після чого уповноваженим представником Міністерства доставляються в супроводі працівників органів внутрішніх справ до ЦВК.

Таким чином, порядок передачі протоколів про підрахунок голосів виборців на закордонних виборчих дільницях з виборів Президента України 17 січня 2010 року також визначений як самим Законом № 474 так і рішенням ЦВК, його мають дотримуватися посадові особи та органи, на які покладені обов'язки з вирішення відповідних питань.

Удосконалення цього порядку можливе лише шляхом прийняття Верховною Радою України відповідного законодавчого акту.

Згідно з частиною 6 статті 79 Закону № 474 у випадку, коли після підписання протоколу про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці у відповідному окрузі дільнична комісія виявила в ньому неточності (описку чи помилку у цифрах), вона на тому ж засіданні розглядає питання про внесення змін до нього шляхом складення нового протоколу, на якому робиться помітка "Уточнений". При цьому перерахунок бюлетенів не робиться. Протокол з позначкою "Уточнений" складається у кількості примірників, яка на чотири більша, ніж кількість осіб, які входять до складу дільничної виборчої комісії. Примірники протоколу нумеруються і мають однакову юридичну силу.

Перший та другий примірник протоколу дільничної виборчої комісії про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці, а за наявності -і відповідні примірники протоколу з поміткою "Уточнений" запаковуються і на пакеті робиться надпис "Протокол про підрахунок голосів", зазначаються номер територіального округу, номер виборчої дільниці, дата і час пакування, ставляться підписи присутніх членів дільничної виборчої комісії та печатка комісії. Третій примірник протоколу дільничної виборчої комісії про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці зберігається у секретаря дільничної виборчої комісії, четвертий примірник зазначеного протоколу невідкладно вивішується для загального ознайомлення в приміщенні дільничної виборчої комісії, а решта по одному примірнику протоколу видається членам дільничної виборчої комісії.

Тому, обов'язок невідкладно вивішувати в приміщенні дільничної виборчої комісії для ознайомлення один з примірників протоколів дільничної виборчої комісії про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці, у тому числі й протокол з поміткою "Уточнений", випливає з Закону № 474, який підлягає виконанню всіма виборчими комісіями, і потреби зобов'язувати ЦВК вчиняти відповідні дії з організації виконання виборчими комісіями Закону немає.

Пунктом 7 статті 17 Закону № 474 встановлено, що ЦВК звертається у разі необхідності до Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення Конституції України та законів України або окремих їх положень з питань, що стосуються організації підготовки та проведення виборів і референдумів в Україні.

У зв'язку з цим правильним є висновок суду першої інстанції про те, що звернення до Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення Конституції України та законів України або окремих їх положень з питань, що стосуються організації підготовки та проведення виборів і референдумів в Україні є правом, а не обов'язком ЦВК.

Крім того, відповідно до частини другої статті 16 Закону № 1932 ЦВК за результатами узагальнення практики застосування законодавства України про вибори і референдуми та практики проведення виборів і референдумів в Україні, а також у разі необхідності може за власною ініціативою розглянути та прийняти у встановленому цим Законом порядку рішення стосовно підготовки пропозицій щодо вдосконалення законодавства України про вибори і референдуми.

Проте, прийняття такого рішення є також правом ЦВК, а не обов'язком.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4 і правильно відмовив у задоволенні його прозову.

Інші доводи апеляційної скарги в тій частині, що головуючим в судовому засіданні не було оголошено позовну заяву та що рішення судом першої інстанції було проголошено у його відсутності, також не є підставами для скасування судового рішення.

Так, згідно з технічним записом судового засідання, який здійснювався судом першої інстанції у встановленому порядку, позовна заява ОСОБА_4 головуючою в судовому засіданні за згодою учасників судового розгляду була оголошена в обсязі її прохальної частини з урахуванням, того, що весь її текст є об'ємним і зі змістом позовної заяви учасники судового розгляду та суд ознайомлені.

Також про дату та час проголошення судового рішення ОСОБА_4 був повідомлений головуючою у судовому засіданні, про що він особисто зазначив в своїй апеляційній скарзі. Доказів про те, що суддею-головуючою у даній справі у цей період здійснювалося судочинство в інших справах, у справі немає.

Отже, будь-яких перешкод для учасників судового розгляду бути присутнім при проголошенні судового рішення з боку суду створено не було, а тому, права ОСОБА_4 порушені не були.

Оскаржуване судове рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Оскільки Київський апеляційний адміністративний суд не допустив порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення, підстав для його скасування чи зміни немає.

На підставі викладеного, керуючись частиною другою статті 184, статтями 196, 199, 200, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 грудня 2009 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Центральної виборчої комісії про зобов'язання вчинити дії -без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді (підписи)