Справа № 813/8671/14
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року Справа № 813/8671/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грень Н.М., розглянув у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про стягнення коштів з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - позивач, Миколаївська ОДПІ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1.) з вимогою стягнути з відповідача на користь державного бюджету України податковий борг в сумі 27098,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за відповідачем обліковується заборгованість по податку на додану вартість та податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 27098,68 грн., яка самостійно відповідачем не погашається. Заборгованість виникла згідно самостійно задекларованих відповідачем грошових зобов'язань у поданих податкових деклараціях та згідно зобов'язань визначених відповідачеві податковими повідомленнями рішеннями.

Ухвалою суду від 23.12.2014 року відкрито скорочене провадження у даній справі та надано відповідачу строк для подання заперечення проти позову або заяви про визнання позову та роз'яснено наслідки такого неподання.

Позивач відповідно повідомлений про розгляд справи в порядку скороченого провадження належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.67/.

Від відповідача на адресу суду надійшло заперечення проти позову, мотивоване тим, що позивачем безпідставно визначену заборгованість і позивачем пропущено строк звернення до суду. Також відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності.

З врахуванням поданих відповідачем заперечень, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності 25.01.2006 року з присвоєнням коду суб'єкта підприємницької діяльності № /а.с. 6-8/та взятий на облік як платник податків у Миколаївській ОДПІ.

Згідно довідки позивача /а.с.9/ заборгованість відповідача перед бюджетом становить 27098,68 грн. в тому числі основний платіж згідно декларацій 11896,63 грн., основний платіж за актом перевірки 5864,47 грн. штрафні санкції 8567,72 грн., пеня 769,86 грн. складається з:

- податку на додану вартість в сумі 11201,75 грн. в тому числі основна сума 5161,00 грн. згідно декларацій за листопад-грудень 2011 року, квітень, червень, липень 2012 року, травень 2013 року, уточнюючих розрахунків за лютий, липень, вересень 2012 року, штрафні санкції 5994,59 грн. згідно податкових повідомлень-рішень № від 21.12.2011 року, № , № від 19.06.2012 року, пеня 46,16 грн. /а.с.10-27,29,31,32/;

- податку на доходи фізичних осіб в сумі 15896,93 грн., в тому числі основна сума 6735,63 грн. згідно декларацій за 2012-2013 рр. основний платіж за актом перевірки 5864,47 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 22.08.2014 року, штрафні санкції 2573,13 грн. згідно податкових повідомлень-рішень № від 06.03.2012 року, № від 15.06.2012 року, № від 14.11.2013 року, № від 04.02.2014 року, № від 22.08.2014 року, пеня 723,70 грн./а.с.34-44, 46-63/.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Закріплений у ч.1 ст.11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вміщений у ч. 2 цієї ж статті принцип диспозитивності визначає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідного до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст викладених норм процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, обґрунтованість його розміру, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Згідно з частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

У пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України, справу адміністративної юрисдикції визначено, як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 КАС України).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 50 КАС України встановлено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст.18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Суб'єкти владних повноважень, згідно з ч.3 ст.6 КАС України, мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (ч.2 ст.6 КАС України).

Згідно з п.1.1.ст.1 Податкового кодексу України (далі ПК України), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Органом стягнення відповідно до п. 14.1.137 ст. 14 Податкового кодексу України є державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Органи державної податкової служби мають право відповідно до п.20.1.28 ст.28 ПК України застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом;

Органами стягнення відповідно до п.41.4 ст.41 ПК України є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України, у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

З матеріалів справи судом встановлено, що сума заборгованості відповідача виникла на підставі самостійно задекларованих зобов'язань у поданих податковому органу податкових деклараціях, проте доказів сплати таких зобов'язань у визначений ПК України термін відповідач не надав.

Також судом встановлено визначення податковим органом відповідачеві податкових зобов'язань податковими повідомленнями-рішеннями /а.с.29,31-32,34,46/, які відповідачем отримані, проте доказів оскарження таких у встановленому ПК України порядку, чи сплати визначених у них зобов'язань у встановлений ПК України строк відповідач не надав.

Правомірність і правильність самостійного визначення відповідачем своїх задекларованих зобов'язань та правомірність прийняття позивачем податкових повідомлень рішень не охоплюється предметом даного позову, оскільки подані відповідачем декларації та рішення суб'єкта владних повноважень, якими відповідачеві визначено зобов'язання, не є предметом позову у даній справі, а тому суд не може у межах даної справи надавати їм правову оцінку.

Податковим боргом (недоїмкою), у відповідності до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України визначається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового Кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу, в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено вручення позивачем відповідачеві 03.09.2014 року податкової вимоги №1151-25 /а.с. 64/.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України проводяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків податкової вимоги.

Отже, право на стягнення податкового боргу у позивача виникло через 60 днів після вручення відповідачеві 03.09.2014 р. податкової вимоги, а тому покликання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду є безпідставними та необґрунтованими.

Порядок вжиття заходів органами державної податкової служби щодо погашення податкового боргу платника податків визначений ст.95 Податкового кодексу України.

Положеннями пп. 95.1 ст. 95 цього Кодексу передбачено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до ст. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, органам державної податкової служби надано право звертатися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Оскільки відповідачем податкові зобов'язання у встановлений строк не сплачені, такі набули статусу податкового боргу, сума якого становить 27098,68 грн., що підтверджується довідкою про суми податкового боргу платника податків /а.с.9/.

Відповідачем доказів подання до контролюючого органу уточнюючих декларацій по самостійно задекларованих зобов'язаннях чи доказів оскарження прийнятих позивачем податкових повідомлень-рішень, як і податкової вимоги, суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції є обґрунтованими, підтверджені належними доказами у справі тому такі належить задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 158-160-163, 183-2 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь державного бюджету податковий борг у сумі 27098 (двадцять сім тисяч дев'яносто вісім) грн. 68 коп.

3. Судові витрати зі сторін не стягувати.

4. Постанова підлягає до негайного виконання.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків оскарження її в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя Грень Н.М.