Справа № 2а-2359/10/0870
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2010-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2010 року Справа № 2а-2359/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді О.В. Конишевої,

при секретарі судового засідання С.А. Даниловій,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 09.03.2010.

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Запорізької області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 09.03.2010.

Позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зокрема зазначивши, що перевірка проводилась за відсутності для цього належних юридичних підстав та з порушенням процедури встановленої законом. Крім того, до нього ніхто не звертався з приводу проведення перевірки і вона проводилась без присутності підприємця або присутності його уповноваженого представника. Громадянка ОСОБА_2, яка вказана в акті перевірки, жодного відношення до мене не має.

Крім того, згідно ч.9 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин викладених у статті 11-1 Закону, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

Такі обставини зазначені у ч.6 ст. 11-1 ЗУ «Про державну податкову службу Україні». В даному випадку жодної з зазначених у Законі обставин не було для проведення позапланової виїзної перевірки.

Враховуючи вищевикладене, позивач поросить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а саме: скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 09.03.2010.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених в запереченнях на позов, вважає оскаржуване рішення таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд вважає, позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.03.2010 працівниками ДПІ у Запорізькому районі Запорізької області відповідно до наказу ДПІ від 01.03.2010 №57 «Про проведення позапланових виїзних перевірок суб'єктів господарської діяльності сфери грального бізнесу, надання послуг, торгівлі та громадського харчування» та направлень на перевірку від 02.03.2010 № 024 і № 023, на підставі п.2 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», була проведена перевірка господарської одиниці - відділу у магазині «Родзинка», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шевченко, 22 та належить ФОП ОСОБА_1, з питань дотримання вимог Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України від 23.03.1996 № 98/96-ВР, Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та Постанови правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні».

За результатами перевірки був складений акт 13/08/08/23/НОМЕР_1 від 02.03.2010 в якому встановлено порушення п.п.2,3,13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме :

- не застосування при здійсненні розрахункової операції РК та КОРО, що є порушенням п. 5 ст. 3 цього Закону, відповідно до якого, у разі незастосування

реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити

розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової

книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться

облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального

часу Державним казначейством України;

- невидача розрахункового документа що підтверджує виконання розрахункової

операції за товар (2 пляшки (по 0,5 л) пива «Zibbert» за ціною 3,60 грн., на загальну суму

7,20 грн.), що є порушенням п.2 ст. 3 цього Закону відповідно до якого СГД зобовязані

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від

неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

- невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків у сумі

204,15 грн., що є порушенням п.13 ст.3 цього ж Закону відповідно до якого СГД зобов'язані

забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків суми

коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку

використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими

квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Перевірка була проведена в присутності ОСОБА_3, від підписання акту вона відмовилася, про що був складений акт №13 про відмову від підписання акту.

Не зважаючи на те, що позивач у позовній заяві зазначає, що ОСОБА_3 не состоїть з ним у трудових відносинах, однак товар відпускала саме вона без присутності особи у якої проходить стажування ОСОБА_3

Як пояснив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 зявився пізніше і надавати будь які документи та підписувати акт перевірки відмовився.

04.03.2010 були надіслані матеріали перевірки та викликався для надання пояснень позивач на 09.03.2010, про що свідчить супровідний лист з датою та вихідним номером, а також копія конверту з зазначенням адреси позивача та поштовим штемпелем від 04.03.2010. Отримав позивач ці документи 24.03.2010, однак для надання пояснень так і не зявився.

09.03.2010 було прийняте рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 та 23.09.2010 направлено на адресу позивача.

29.03.2010 позивач звертався зі скаргою до Державної податкової адміністрації Запорізької області та Прокуратури Запорізької області на дії працівників ДПІ у Запорізькому районі. У відповідях на ці скарги зазначаються всі правопорушення, які були зафіксовані під час перевірки та зазначається що на час розгляду цих скарг, ОСОБА_1 для надання пояснень не зявлявся.

За результатами проведеної перевірки ДПІ у Запорізькому районі прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 09.03.2010 № /0, відповідно до якого до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у розмірі 1 360, 75 грн.

Судом встановлено, що зазначене рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій позивачем в адміністративному порядку оскаржено не було.

Крім того, у судових засіданнях представником позивача, ніяких доказів, щодо спростування правопорушень встановлених під час перевірки надано не було.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 №509, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку встановлених законами України, мають право, зокрема, здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги).

Ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових та позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Згідно ст.16 зазначеного Закону, оперативні перевірки проводяться контролюючими органами, визначеними в ст. 15 цього Закону, у встановлені ними терміни.

Здійснення контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) проводяться з дотриманням вимог статті 112 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Відповідно ст. 2 цього Закону визначено, що: місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо; розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій (пункт 9); проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості (пункт 11); забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня (пункт 13).

Згідно ст. 17 зазначеного вище Закону, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах зокрема, двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій (пункт 4); п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості (пункт 6).

Відповідно з вимогами ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Таким чином, доводи позивача спростовуються вищевикладеними обставинами.

Отже суд беручи до уваги вищезазначене вважає, що рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 09.03.2010 є обґрунтованим, висновки акту є правомірними та не вбачає підстав для задоволення вимог позивача, а відтак приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 158, 160- 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення її в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 05.07.2010.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4