Справа № 872/14235/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"20" травня 2014 р. справа № 337-3750-13а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2013 р. у справі № 337-3750-13а

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального захисту населення по Хортицькому району Запорізької міської ради

про визнання неправомірно бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

05 липня 2013 року позивач звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати дії відповідача по відмові в перерахунку та доплаті недоотриманих сум щомісячної компенсації в розмірі 50% мінімальної заробітної плати на дитину шкільного віку протиправними;

- зобов'язати відповідача у відповідності до п. 6 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провести перерахунок допомоги на дитину, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, в розмірі 50% мінімальної заробітної плати за період часу з 01.01.2013 року по 31.06.2013 року, з проведенням доплати недоотриманої суми.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2013 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову- про задоволення позову.

Відповідач надіслав суду письмові заперечення, в яких просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином позивача та має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Відповідач здійснює нарахування та виплату позивачу компенсаційних виплат на дитину шкільного віку в розмірі 16,5 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» потерпілим дітям, зазначеним у пунктах 1-6 статті 27 цього Закону, та їх батькам надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: щомісячна виплата 50% мінімальної заробітної плати незалежно від інших виплат на кожну дитину шкільного віку, яка евакуйована із зони відчуження або народилася після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері, має підстави належати до категорії 1 або 2, або матері, яка на час настання вагітності або під час вагітності має підстави належати до категорії 1 або 2, а також на кожну дитину, яка проживала у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Разом з тим, відповідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» №5515-VI від 06.12.2012 року передбачено застосування в 2013 році норм і положень, зокрема ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Ураховуючи особливість дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року. Проте, в 2013 році нормативні акти Кабінету Міністрів України з приводу встановлення розмірів виплат компенсаційних виплат на дитину шкільного віку, яка народилася від батька, що належить до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не приймалися.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що нарахування та виплата позивачу щомісячної компенсації на дитину шкільного віку у 2013 році повинна була здійснюватися відповідачем відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% в мінімальної заробітної плати, а не постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2013 р. у справі № 337-3750-13а скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення по Хортицькому району Запорізької міської ради щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної компенсації на дитину шкільного віку в розмірі 50% мінімальної заробітної плати.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення по Хортицькому району Запорізької міської ради відповідно до п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної компенсації на дитину шкільного віку в розмірі 50% мінімальної заробітної плати за період з 01.01.2013 року по 30.06.2013 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, визначеному ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун