Справа № 804/18025/14
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Наталії Василівни
при секретаріТалаш Д.С.
представника позивача представника відповідача Лубенец С.В. Мадалиць В.В.
В обґрунтування позову зазначено, що у податкового органу не було законодавчо визначених підстав для прийняття наказу про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки позивача, тому наказ є протиправним. Висновки викладені в акті перевірки не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі акту перевірки є необґрунтованим, прийнятим без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, що має наслідком його неправомірність та є підставою для скасування, оскільки господарські операції були реально здійснені.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просив позов задовольнити.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених у запереченнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Механіка» перебуває на податковому обліку в Лівобережній об'єднаній державній податковій інспекції м.Дніпропетровська ГУМ у Дніпропетровській області, як платник податків.
26 вересня 2014 року відповідачем прийнято наказ №1005 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Механіка» по взаємовідносинам із ТОВ ТД «Хеппі Трейд» за період січень 2014 року.
На підставі зазначеного наказу, згідно з п.п.75.1.2, п.75.1 ст.75 та п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м.Дніпропетровська ГУМ у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Механіка» з питань взаємовідносин з ТОВ ТД «Хеппі Трейд» за період січень 2014 року.
За наслідками перевірки, складено Акт №3464/2203/23364176 від 30.09.2014 р., яким встановлено нереальність здійснення господарських відносин ТОВ «Механіка», а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ «Механіка» операцій по ланцюгу з постачальником ТОВ ТД «Хеппі Трейд» за січень 2014 року ПДВ в сумі 39 976 грн. та порушення п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198. п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.10 за № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість у січні 2014 року, безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ на загальну суму 39 976 грн..
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі такого висновку спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Згідно із Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства від 22.12.2010 року за №984 Акт перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів (пункти 4-6 Порядку №984 від 22.12.2010 року).
Так, в Акті документальної перевірки зазначено, що для проведення перевірки господарських відносин за період січень 2014 року ТОВ «Механіка» були надані такі первинні документи: договір, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, картки розрахунків 631, декларації.
Також використано бази даних Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська ГУМ у Дніпропетровській області: АІС «Податковий блок», підсистеми «Обробка ПЗ та платежів», «Реєстрація ПП», «Аналітична система».
У період, що перевірявся ТОВ «Механіка» (замовник) та ТОВ ТД «Хеппі Трейд» (постачальник) уклали договір №220413 від 22.04.2013 року, згідно якого ТОВ ТД «Хеппі Трейд» (постачальник) поставляє та передає у власність замовника, а ТОВ «Механіка» (заказник) приймає у власність та оплачує партії продукції (товар), в порядку та на умовах визначених в договорі.
Товарно-матеріальні цінності (стойки опалубки Н=3,0м) визначенні в видаткових та податкових накладних, перелік яких зазначено в акті перевірки. Транспортування товару здійснювалось власними силами ТОВ «Механіка» згідно ТТН, які були надані до перевірки.
Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено до податкових зобов'язань відповідного періоду, відображених у реєстрі виданих податкових накладних, які відповідають даним декларації з ПДВ.
Висновок відповідача про нереальність укладення угоди ґрунтується на Акті №504/04-62-22-3/38434227 від 10.04.2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ ТД «Хеппі Трейд», в тому числі до перевірки не надано платіжні доручення, що свідчать про фактичну оплату за товар, в видаткових накладних містяться недоліки та відсутні документи підтверджуючі придбання палива для перевезення вантажу в адресу покупця вантажним транспортом.
Так, згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер.
Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (стаття 44 Податкового кодексу України).
Відповідно до ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.
Відповідно до п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Зауваження до форми і змісту податкових накладних в акті перевірки відсутні.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Тобто, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцію є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, а визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Як встановлено в судовому засіданні позивачем товар був придбаний для використання у власній господарській діяльності.
Щодо відсутності документів підтверджуючих придбання палива для перевезення вантажу слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІV документи, які підтверджують придбання палива для перевезення вантажу не містять відомостей про господарську операцію, саме придбання товару між позивачем та ТОВ ТД «Хеппі Трейд», та вiдповiдно набуття права власностi на нього, тому не є безпосередніми первинними документами, що підтверджують господарські відносини позивача із його контрагентом.
Щодо недоліків оформлення видаткових накладних, слід зазначити, що в накладних містяться назви посад, підписи посадових осіб та печатки підприємств, що дає змогу ідентифікувати осіб, що приймали участь у здійснення господарської операції.
Щодо зауваження представника відповідача про ненадання до перевірки платіжних доручень, що свідчать про фактичну оплату за товар, суд ставиться критично та зазначає, що в акті перевірки зазначено серед документів, які були наданні до перевірки позивачем, зокрема, платіжні доручення, які також були наданні до суду, а саме №6 від 03.02.2014 року, №93 від 04.02.2014 року та №126 від 13.02.2014 року щодо сплати товару.
Таким чином до перевірки позивачем наданні первинні документи, які підтверджують факт здійснення реальної господарської операції. За даним договорам було придбано товар, який використаний позивачем відповідно до господарської діяльності підприємства. Наявність отриманого товару та використання його у господарській діяльності відповідачем не спростовано. На час укладання та виконання спірних угод сторони були у належному порядку зареєстровані платниками ПДВ та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Також податковим органом не доведено належними та допустимими доказами, що укладення договору не відповідало дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків та те, що договори укладено без мети настання реальних наслідків, судових рішень щодо визнання угод недійсними до суду не надано, також не надано доказів, що позивач діяв без належної обачності й обережності йому мало бути відомо про порушення податкового законодавства з боку його контрагентів. Судом не встановлено наявність обвинувального вироку суду щодо позивача та його контрагентів. Висновки акту перевірки по ланцюгу постачання не є належним доказом укладення позивачем не реальних угод, а отже доводи податкового органу ґрунтуються лише на припущеннях, що не є підставою для визнання угод недійсними. За таких обставин окремі недоліки в оформленні первинних документів не можуть слугувати перешкодою для реалізації платником законного права на формування податкового кредиту та бути самостійною підставою для нарахування грошового зобов'язання та штрафних санкцій.
Основним висновком у рішенні від 22.01.2009 р. у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» №3991/03 Європейський суд з прав людини зазначив, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою податку на додану вартість, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності. Рішення Європейського суду від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України» п.38.
Таким чином, з урахуванням доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Щодо позивних вимог визнання неправомірними дій та скасування наказу №1005 від 26.09.2014 року, суд зазначає наступне.
Згідно пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України документальна перевірка здійснюється, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до вимог статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Як встановлено в судовому засіданні, оскаржуваний наказ Лівобережній об'єднаній державній податковій інспекції м.Дніпропетровська ГУМ у Дніпропетровській області від 26.09.2014 р. № 1005 Про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки ТОВ «Механіка», був прийнятий з підстав, визначених підпунктом 78.1.1 пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а саме, за наслідками отримання акта №504/04-62-22-3/38434227 від 10.04.2014 року «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ ТД «Хеппі Трейд» (код ЄДРПОУ 3843227) щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин їх реальності та повноти відображення в обліку за січень 2014 року».
Листом від 04 липня 2014 року вих.№0407/1 позивачем надана відповідь на запит податкового органу із додатками на 16 аркушах, яка отримана відповідачем 04.07.2014 року, що також не заперечується сторонами.
Завірену копію наказу на проведення перевірки від 26.09.2014 р. за №1005, з повідомленням №89 від 26.09.2014 було направлено засобами поштового зв'язку за податковою адресою ТОВ «Механіка»
Суд також зазначає, що діяльність працівників відповідача з проведення перевірки є лише службовою діяльністю таких осіб на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання позивачем вимог чинного законодавства. Тому, дії посадових осіб органу з проведення перевірки не створюють жодних правових наслідків для позивача, не змінюють стану його суб'єктивних прав, а є способом реалізації наданих суб'єкту владних повноважень компетенції. Дана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 року по справі № 21-237а13.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необгрунтованність таких позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного вище, позов підлягає частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється згідно ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко