Справа № 872/14968/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 грудня 2014 рокусправа № 206/5466/13-а(2а/206/97/13)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.,

за участю:

Представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2013 року у справі № 206/5466/13-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніропетровську ради, Депатраменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Самарської у м. Дніпропетровську ради, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації в якому просив:

- визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Самарської у м. Дніпропетровську ради, Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації по нарахуванню Позивачу щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни у відповідності до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2012-2013 роки протиправними;

- зобов'язати Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити нарахування Позивачу одноразової щорічної допомоги за 2012 рік, як інваліду війни 2 групи у відповідності до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 8 мінімальних пенсій по віку у відповідності з ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за неврахуванням виплачених сум;

- зобов'язати Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації здійснити нарахування Позивачу одноразової щорічної допомоги за 2013 рік, як інваліду війни 2 групи у відповідності зі ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком у відповідності до з ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за неврахуванням виплачених сум;

- стягнути солідарно з Управління праці та соціального захисту населення Самарської у місті Дніпропетровську ради, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації нараховану позивачу одноразову щорічну допомогу за 2012 рік, як інваліду війни 2 групи у відповідності зі ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі восьми мінімальних пенсій по віку у відповідності з ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за неврахуванням виплачених сум;

- стягнути солідарно з Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпропетровську ради, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації нараховану Позивачу одноразової щорічної допомоги за 2013 рік, як інваліду війни 1 групи у відповідності зі ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі восьми мінімальних пенсій по віку у відповідності з ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за неврахуванням виплачених сум.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2013 року у задоволенні вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

ОСОБА_2 не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Самарської у м. Дніпропетровську раді з 2000 року, як інвалід війни другої групи та з травня 2013 року, як інвалід війни першої групи та має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1, виданим 23.05.2013 року.

Так, Управлінням праці та соціального захисту населення Самарської у м. Дніпропетровську ради, Департаментом соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації було виплачено Позивачу щорічну разову допомогу до 5 травня за 2012 рік розмірі 1920,00 грн. та за 2013 рік у розмірі 2415.00 грн.

Вважаючи виплати зазначених щорічних допомог за 2012 та 2013 роки неповними, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суб'єктом владних повноважень при нарахуванні та виплаті позивачу разової допомоги до 5 травня у розмірі 2415.00 грн. не було порушено порядку нарахування та здійснення таких виплат, Управління праці та соціального захисту населення Самарської у м. Дніпропетровську ради, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації діяло у відповідності до вимог Закону.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції 2013 року передбачено надання щорічної допомоги до 5 травня в розмірі, що встановляється Кабінетом Міністрів України виходячи в межах бюджетних призначень встановлених Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік».

Згідно рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Згідно п.4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», встановлено, що у 2013 році норми і положення ст.12-16Закону України «Про соціальний статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

На виконання вказаної норми Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік», КМУ прийняв постанову №149 від 13.03.2013 року «Деякі питання виплати у 2013 році разової грошової допомоги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», де ч.1, п.1 встановив, що інвалідам війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років) в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаним інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: інвалідам І групи -2415 гривень, інвалідам ІІ групи - 2110 гривень, інвалідам ІІІ групи - 1895 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем за 2013 рік було здійснено нарахування Позивачу разової допомоги до 5 травня у розмірі 2415 гривень, що безпосередньо кореспондується з приписами чинного законодавства.

Таким чином, Управлінням праці та соціального захисту населення Самарської у м. Дніпропетровську ради при здійсненні виплат разової допомоги до 5 травня за 2013 рік діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначенні чинним законодавством.

Щодо визнання протиправними дій Відповідача та стягнення разової допомоги до 5 травня за 2012 рік, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Залишаючи без розгляду частину позовних вимог щодо визнання протиправними дій Відповідача пов'язаних з неповним здійсненням виплат разової допомоги до 5 травня за 2012 рік, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем в даному випадку був пропущений шестимісячний строк на подання адміністративного позову без зазначення поважних причин такого пропуску

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеною позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Зі змісту зазначених норм вбачається, строк на подання адміністративного позову є процесуальним строком, який у разі його пропущення може бути подовжений, за умови наявності поважних підстав його пропуску. У разі відсутності підстав для подовження строку на подання адміністративного позову, суд залишає позов без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов, в якому частина позовних вимог стосувалася визнання протиправними дій та стягнення виплат разової допомоги до 5 травня за 2012 рік був поданий 08.08.2013 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що разова допомога до 5 травня є щорічним платежем. Тобто, строк на її перерахунок та виплату по кожному платежу обчислюється з моменту їх отримання та здійснюється окремо.

Як свідчать матеріали справи, Позивач отримав зазначені виплати у травні 2012 року.

Тобто, шестимісячний строк на подання позову до суду почав обчислюватися з травня 2012 року та відповідно закінчувався у листопаді 2012 року.

Отже, Позивачем був пропущений шестимісячний строк на подання адміністративного позову щодо виплати разової допомоги до 5 травня за 2012 рік, що свідчить про обгрунтованість висновків суду першої інстанції щодо необхідності залишення зазначеної частини позовних вимог без розгляду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі повно та всебічно досліджених обставин справи, а тому підстави для її зміни або скасування відсутні .

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2013 року у справі № 206/5466/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим