Справа № 2а-1977/11/0541
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Курбанов Н.М.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року справа №2а-1977/11/0541

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 квітня 2014 р. у справі № 2а-1977/11/0541 (головуючий І інстанції Курбанов Н.М.) за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату їй недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 01.11.2009 року по день виповнення дитині трьох років, стягнути на її користь судові витрати з державного бюджету України та поновити строк на подання адміністративного позову (а.с.2-14).

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 квітня 2014 року, прийнятою в порядку скороченого провадження, позовні вимоги були задоволенні. Суд першої інстанції визнав неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради щодо відмови перерахувати та виплатити державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до закону, зобов'язав Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, за період з 01.10.2009 року по день виповнення дитиною трьох років, тобто по 20.09.2012 року з урахуванням проведених виплат (а.с.90-91).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою і просив апеляційний суд скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права (а.с.93-95)

Частиною 8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серія НОМЕР_1(а.с.24).

Наказом ТОВ «Марвей» №83 від 16.11.2009 року надано ОСОБА_2 відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 16.11.2009 року по 20.09.2012 року (а.с.26).

Відповідно до матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради, та отримує грошову допомогу до досягнення дитини трирічного віку, як застрахована особа, щомісяця, відповідно до рішення управління від 10.12.2009 року. Виплата здійснюється управлінням з 16.11.2009 року по 30.11.2009 року в розмірі 65 грн. та з 01.12.2009 року по теперішній час в розмірі 130 грн.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ (далі - Закон № 2811-ХІІ), в редакції яка діяла на час призначення позивачу допомоги, при народженні дитини, повинна виплачуватись допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму.

Також, колегія суддів зазначає, що до 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом № 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-III (далі - Закон № 2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб.

Статтею 43 Закону № 2240-III, було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно пунктів 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III було виключено статті 40-44.

Рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 Конституційний Суд України визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Тому, колегія судів вважає, що з часу проголошення вищевказаного рішення Конституційного суду від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону № 2240-III на виконання статті 45 Закону № 2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися.

Законами України Про державний бюджет України на 2009 - 2012 рік не встановлювалось іншого, ніж визначено законами України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» та Закону «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» розміру допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Аналізуючи вищенаведене, колегія судів дійшла висновку, що на відносини щодо виплати ОСОБА_2 допомоги за період з 01.10.2009 року по 20.09.2012 року, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, поширюються норми спеціального Закону (яким є Закон № 2240-III), відповідно до статті 43 Закону, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2012 року, яка є обов'язковою для суду відповідно до статті 244-2 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

З огляду на вищезазначене та керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, п.1, ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Приморського району Маріупольської міської ради на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 14 квітня 2014 р. у справі № 2а-1977/11/0541 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя від 14 квітня 2014 р. у справі № 2а-1977/11/0541 залишити без змін.

Судове рішення апеляційної інстанції, прийняте за результатами перегляду адміністративної справи, розглянутої судом першої інстанції в порядку скороченого провадження, за частиною 10 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.А.Васильєва

І.Д. Компанієць