Справа № 761/28226/14-а
Суддя: Маліновська В. М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/621/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі: Лазоришинець К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Кузнецовської міської ради Рівненської області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (Позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Кузнецовської міської ради (Відповідач) про скасування рішення, в якому просило скасувати рішення Кузнецовської міської ради «Про встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою ПАТ «Укрнафта» № 1234 від 30.04.2014р. в повному обсязі з дати прийняття.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25.01.2007р. між ПАТ «Укрнафта» та Відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,5000 гектара, що розташована за адресою: м. Кузнецовськ, вул. Правика, 2, для обслуговування автозаправної станції, строком на 45 років. Відповідний договір був належним чином зареєстрований у Кузнецовському міському відділі Рівненської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.01.2007р. за № 44. Пунктом 9 Договору визначений розмір орендної плати на рівні 75 252,26 грн., що становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. 30.04.2014р. Кузнецовською міською радою прийнято рішення № 1234 «Про встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою ПАТ «Укрнафта», яким для ПАТ «Укрнафта» визначена ставка орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки землі. Позивач вважає, що Рішення № 1234 є необґрунтованим та таким, що порушує права Позивача на об'єктивне та економічно обґрунтоване визначення розміру орендної плати, а тому підлягає скасуванню, з огляду на наступне: 18.10.2011р. Кузнецовська міська рада прийняла рішення № 217 «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками, які перебувають у віданні Кузнецовської міської ради, грошова оцінка яких проведена», проте вказане рішення не було оприлюднене, а тому, в розумінні чинного законодавства, не набуло чинності, а тому не створило обов'язків для осіб, до яких передбачалось його застосування. В преамбулі Рішення № 1234 зазначено, що воно прийняте на підставі Рішення № 217, а тому встановлена Позивачу ставка орендної плати на рівні 12% була обґрунтована саме положеннями Рішення № 217. Разом з тим, Позивач сплачує орендну плату у повній відповідності до умов Договору, а саме 10% від нормативної грошової оцінки землі, що в повній мірі відповідає вимогам Податкового кодексу України

Кузнецовська міська рада Рівненської області подало суду заперечення на адміністративний позов (а.с.27-28), в яких зазначила, що згідно укладеного між сторонами договору та рішення Кузнецовської міської ради від 29.12.2006р. № 131 Позивачу встановлено орендну плату в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 75 252,26 грн. в рік, при цьому нормативна грошова оцінка була визначена в розмірі 752 522,60 грн. На момент укладення між сторонами договору оренди, нормативна грошова оцінка земель вираховувалась відповідно до рішення Кузнецовської міської ради від 26.12.2002р. № 79 «Про затвердження матеріалів грошової оцінки м. Кузнецовська». Згідно ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що оцінка земель має проводитись не рідше, ніж один раз на 5-7 років. Окрім того, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Таким чином, у зв'язку з прийняттям міською радою рішення від 29.04.2011р. № 142, починаючи з 01.05.2011р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка перебуває в тимчасовому платному користуванні Позивача, становить 3 066 500,00 грн. Окрім того, з 01.01.2011р. набув чинності Податковий кодекс України, відповідно до якого підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Відповідач зазначив, що, беручи до уваги той факт, що відбулась зміна законодавства щодо визначення розміру орендної плати за користування землею, 30.04.2014р. Кузнецовською міською радою Рівненської області було прийнято рішення № 1234 «Про встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою ПАТ «Укрнафта», відповідно до якого Відповідачу встановлено ставку орендної плати в розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке відповідно, з урахуванням ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є чинним і обов'язковим.

В судовому засіданні представник Позивача - Пушанко І.О. надала додаткові пояснення (а.с.76-80), що в процесі розгляду справи, зокрема, 20.11.2014р. Кузнецовська міська рада прийняла рішення № 1743 «Про внесення змін до рішення міської ради від 30.04.2014р. № 1234 «Про встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою ПАТ «Укрнафта», яким виключила з преамбули оскаржуваного рішення № 1234 посилання на рішення № 217. Враховуючи виключення з преамбули оскаржуваного рішення № 1234 посилання на рішення нормативно-правового характеру № 217 в якості обґрунтування встановлення для ПАТ «Укрнафта» найвищої ставки орендної плати, Відповідач фактично обґрунтовує одностороннє збільшення орендної плати виключно для Позивача майже в 5 разів ст. 288 ПК України. Водночас, укладаючи договір оренди землі сторони визначили розмір орендної плати на рівні 75 252,26 грн. на рік, що становить 10% від нормативної грошової оцінки землі, що в повній мірі відповідає вимогам ПК України. Окрім того, Позивач та Відповідач, як рівноправні сторони, уклали договір оренди землі та чітко визначили розмір орендної плати, підстави для його перегляду, а також порядок внесення змін до договору, а тому умови договору оренди земельної ділянки, у тому числі щодо розміру орендної плати (істотна умова договору), можуть бути змінені лише за взаємною згодою сторін, їх зміна рішенням органу місцевого самоврядування в односторонньому порядку є неправомірною, що є підставою для визнання протиправним та скасування відповідного рішення.

Відповідач Кузнецовська міська рада Рівненської області в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, а тому відповідно до ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи в їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частина 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових або службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

"На підставі" означає, що суб'єкт владних повноважень повинний бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України та зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У спосіб" означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дії, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України визначено поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Організаційно-правові засади діяльності органів місцевого самоврядування встановлені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Кузнецовська міська Рада є органом місцевого самоврядування.

Так, згідно ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", визначений чіткий перелік питань, які відносяться до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад, до яких, зокрема, належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин та затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 12 розділу Х "Перехідні положення" Земельного Кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Отже, органи місцевого самоврядування у відносинах з суб'єктами господарювання, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є суб'єктом владних повноважень.

Судом встановлено, що 25 січня 2007 року між Кузнецовською міською радою та ВАТ «Укрнафта» (правонаступником якого є ПАТ «Укрнафта») було укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 191 (а.с.29-30), зареєстрований приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в Державному реєстрі правочинів 25.01.2007р., реєстраційний номер 1881541, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 3488456 від 25.01.2007р. (а.с.46).

За умовами п.п. 1, 8 договору оренди якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,5000 гектар, що розташована за адресою м. Кузнецовськ, вул. Правика, 2, для обслуговування існуючої автозаправної станції, терміном до 17.04.2052р.

Договором оренди передбачено, що на земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна - АЗС - асфальтованими заїздами, ціновим пілоном, дорожніми знаками та іншими об'єктами необхідними ля функціонування та обслуговування АЗС. Категорія земельної ділянки - землі комерційного призначення (п.п.3, 4 Договору).

Відповідно до п.9. Договору оренди, за оренду земельної ділянки Орендар сплачує Орендодавцеві оренду плату виключно у грошовій формі, розмір якої складає 75 252,26 грн., що становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області від 29.12.2006р. № 131). Річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється чинним законодавством України.

Рішенням Кузнецовської міської ради Рівненської області від 18.10.2011р. № 217 затверджено ставки орендної плати за користування земельними ділянками, які перебувають у віданні Кузнецовської міської ради, грошова оцінка яких проведена (а.с.8), зокрема, згідно Додатку до рішення, для земель цільового призначення для будівництва та обслуговування будівель роздрібної торгівлі нафтопродуктами встановлена орендна плата за користування в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі (а.с.9-14).

Згідно п.3 Рішення № 217 від 18.10.2011р. передбачено, що рішення підлягає опублікуванню на офіційному веб-сайті міської ради та газеті міської ради «Вісті».

Відповідно до пункту 35 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить питання, зокрема, затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", державна регуляторна політика має здійснюватись за принципом, зокрема, забезпечення балансу інтересів суб'єктів господарювання, громадян та держави, а також забезпечення досягнення внаслідок дії регуляторного акту максимально можливих позитивних результатів за рахунок мінімально необхідних витрат ресурсів суб'єктів господарювання, громадян та держави.

Статтею 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" визначено, що план діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

В подальшому, прийняті регуляторні акти органів місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Статтею 57 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Листом Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва «Про надання роз'яснень положень законодавства про державну регуляторну політику» № 3781 від 27.09.2012р. надано роз'яснення щодо застосування деяких положень Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", зокрема й щодо питань офіційного оприлюднення регуляторних актів. Так, у коментованому листі зазначено, що: «Стаття 12 Закону визначає, що регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

При цьому, відповідно до прикінцевих положень Закону, стаття 12 в частині офіційного оприлюднення законів та інших нормативно-правових актів, що визначають права і обов'язки громадян, діє до моменту набрання чинності законом, яким згідно з частиною другою статті 57 Конституції України буде встановлено порядок доведення до відома населення законів та інших нормативно-правових актів, що визначають права і обов'язки громадян.

Таким чином, офіційне оприлюднення регуляторних актів, прийнятих органами та посадовими особами місцевого самоврядування, здійснюється виключно у спосіб, передбачений статтею 12 Закону, шляхом їх публікації в друкованих засобах масової інформації. Відповідальність за додержання порядку офіційного оприлюднення покладається на орган, що видав регуляторний акт, оскільки відповідно до статті 57 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

В частині питання щодо розміщення регуляторних актів органів або посадових осіб місцевого самоврядування на дошці оголошень чи на офіційній сторінці в мережі Інтернет без доведення факту нерозповсюдження друкованих засобів масової інформації в межах адміністративно-територіальної одиниці, то як зазначалось вище, існує лише один законодавчо визначений порядок оприлюднення регуляторних актів - виключно у місцевих або у разі їх відсутності, інших друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами».

Разом з тим, Відповідачем не надано доказів оприлюднення рішення «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками, які перебувають у віданні Кузнецовської міської ради, грошова оцінка яких проведена» № 217 від 18.10.2011р., зокрема, опублікування вказаного рішення в газеті міської ради «Вісті», а тому суд виходить з того, що вказане рішення чинності не набуло.

Водночас, Відповідач, керуючись вказаним рішенням від 28.10.2011 року № 217 «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками, які перебувають у віданні Кузнецовської міської ради, грошова оцінка яких проведена», ст.ст. 2, 3, 12, 93, 96, 120, ч. 1 ст. 122, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України, ст.ст. 19, 21, 25, 33 Закону України «Про оренду землі», п.34 ч. 1 ст. 26, ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенням від 30 квітня 2014 року № 1234 «Про встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою ПАТ «Укрнафта» встановив Позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою площею 0,5000 га (житлова та громадська забудова комерційного використання), що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Кузнецовськ, вул. Правика, 2, в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 066 480,00 грн. Загальна орендна плата в рік становить 367 977,60 грн. (а.с.15).

Оцінюючи правомірність дій відповідача щодо прийняття спірного рішення № 1234 від 30.04.2014р., суд керувався критеріями, закріпленими у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, що повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Тому, вирішуючи справу стосовно законності рішення відповідача № 1234 від 30.04.2014р. в частині зміни умов договору оренди земельної ділянки від 25.01.2007р., зокрема, щодо розміру орендної плати, суд зобов'язаний перевірити, чи приймалось таке рішення на підставі закону, чи діяли посадові особи відповідача безсторонньо, обґрунтовано та добросовісно у зв'язку з прийняттям рішення про зміни істотних умов договору оренди, та чи дотримано процедуру внесення змін до договору.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоуправління базується на принципах народовладдя, верховенства права, законності, гласності, виборності, колегіальності.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 9 Земельного кодексу України до повноважень Кузнецовської міської ради у галузі земельних відносин на її території віднесено, зокрема, право розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України.

За правилом частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Положеннями статті 16 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Закон України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла на час укладення договору) визначає оренду землі як засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1).

Відповідно до ст. 2 Закону "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним. Плата за землю здійснюється у вигляді земельного податку чи орендної плати, що визначаються в залежності від грошової оцінки земель.

Відповідно до статті 21 Закону "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до статті 13 Закону «Про плату за землю» підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

За визначенням статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України (стаття 14 Закону України "Про оренду землі").

За приписами статті 15 Закону України "Про оренду землі" у редакції, що діяла у період укладення між позивачем та відповідачем договору оренди земельної ділянки, істотними умовами договору оренди землі є: 1) об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); 2) строк дії договору оренди; 3) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; 4) умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; 5) умови збереження стану об'єкта оренди; 6) умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; 7) умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; 8) існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; 9) визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; 10) відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

Відповідно до частин першої, другої статті 19 Закону України "Про оренду землі"(у редакції, що діє з 01.01.2011) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За правилом статті 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін; у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускається. Сторона, яка вважає за необхідне змінити договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором, а при недосягненні згоди між сторонами щодо змін договору заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно зі статтею 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, умови договору оренди земельної ділянки, укладеного 25.01.2007р. між позивачем та відповідачем, у тому числі щодо розміру орендної плати (істотна умова договору) можуть бути змінені лише за взаємною згодою сторін. Їх зміна рішенням будь-якого органу (посадової особи) місцевого самоврядування в односторонньому порядку чинним законодавством України не передбачена.

Відповідно до п.13 Договору оренди від 25.01.2007р. розмір орендної плати може змінюватися за згодою сторін (шляхом внесення змін до цього договору). Пропозиції про перегляд орендної плати надсилаються не частіше, ніж один раз на квартал і розглядаються відповідно до законодавства. Розмір орендної плати переглядається (періодично) у разі: - змін умов господарювання, передбачених договором, - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами, - зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, - в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що зазначеним договором оренди від 25.01.2007р. не передбачено, що розмір орендної плати переглядається в певних випадках в односторонньому порядку, разом з тим, будь-які правові підставі для зміни ставки орендної плати, зокрема, прийняття однією зі сторін договору відповідного рішення, також відсутні, а відповідач такою підставою зазначає лише рішення Кузнецовської міської Ради від 28.10.2011р. № 217 «Про затвердження ставок орендної плати за користування земельними ділянками, які перебувають у віданні Кузнецовської міської ради, грошова оцінка яких проведена», доказів офіційного оприлюднення якого в судовому засіданні не здобуто.

Окрім того, відповідно до п.288.1., 288.4. ст. 288 Податкового кодексу України (далі - ПК України) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; та не може перевищувати: а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; б) для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів - чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом; в) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки;(п.288.5 ст. 288 ПК України).

Розмір орендної плати, встановлений договором, укладеним між Позивачем та Відповідачем 25.01.2007р., зокрема, 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, відповідає положенням Податкового кодексу України, та не може бути змінений на підставі ст. 288 ПК України та встановлений у максимально можливому розмірі орендної плати за рішенням Відповідача в односторонньому порядку.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частина 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що акти органів місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 162 КАС України унормовано, що у разі задоволення адміністративного позову суд, серед іншого, може прийняти постанову про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень, відповідно до п. 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» № 7 від 20.05.2013 року, як способу захисту порушеного права позивача, застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Враховуючи викладене, оскільки рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області від 30.04.2014р. № 1234 «Про встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою ПАТ «Укрнафта» прийнято з порушенням вимог статті 30 Закону України "Про оренду землі" та норм Цивільного кодексу України, суд вважає за необхідне задовольнити позов Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Кузнецовської міської ради Рівненської області та скасувати рішення Відповідача від 30.04.2014р. № 1234 з моменту його прийняття.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 19,57 Конституції України, ст.ст. 632, 651, 654 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 9, 124 Земельного кодексу України, ст. 288 Податкового кодексу України, ст.ст. 4, 10, 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 1, 13-16, 19, 21,30 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 2, 13 Закону України «Про плату за землю», ст. 4, 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", та керуючись ст. ст. 1, 2, 6, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 94, 99, 100, 104, 128, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Кузнецовської міської ради Рівненської області про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області від 30 квітня 2014 року № 1234 «Про встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою ПАТ «Укрнафта» з дати прийняття.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: