Справа № 804/19910/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В.
при секретаріНовченко Є.Ю.
представника позивача Кіптенко Н.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Проммашредуктор» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Проммашредуктор» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що дії податкового органу стосовно коригування показників податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Проммашредуктор» в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок», зокрема, в підсистемі «Аналітична система», на підставі акту перевірки є протиправними, оскільки самостійна зміна відповідачем таких відомостей спричиняє реальні зміни майнового стану та порушує права та інтереси позивача.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що акт перевірки та викладені в ньому факти і висновки не є рішеннями суб'єкта владних повноважень, що породжують для позивача певні правові наслідки. При цьому відповідачем не здійснювались дії по коригуванню показників податкової звітності на підставі акту перевірки. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, заяв чи клопотань до суду не надав.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
На підставі направлення №000578 від 06.11.2014 року та відповідно до наказу від 05.11.2014 №1011, з урахуванням матеріалів податкової інформації від 26.09.2014 року №2699/7/26-52-22-04-17 відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Проммашредуктор» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з платниками податків за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року.
За результатами перевірки складено акт №3164/04-61-22-3/34228609 від 19.11.2014 року, у висновках якого встановлено порушення п.187.1 ст.187, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством завищено податкові зобов'язання на суму ПДВ у розмірі 47 479,95 грн., в т.ч. за липень 2014 року на суму ПДВ у розмірі 44 089,95 грн., за вересень 2014 року на суму ПДВ 3 390,00 грн., та завищено податковий кредит на суму ПДВ у розмірі 39 927,66 грн., в т.ч. у липні 2014 року на суму ПДВ у розмірі 39 927,66 грн.; ч.1 ст. ст. 203, 215, 228, 662, 655, 656 Цивільного кодексу України в частині недодержання в момент вчинення правочину вимог, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (п.5 ст.203 ЦК Цивільного кодексу України) по правочинах, здійснених по ланцюгу, вбачаються як такі, що мають ознаки нереальності здійснених операцій.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Підстави проведення документальної позапланової перевірки визначені пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.
У пункті 86.1 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань у разі, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми податкових зобов'язань.
Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку від 05.12.2013 року №765 визначено, що нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, а також митних та інших платежів - на підставі оформленої митної декларації. Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.
З наведених норм вбачається, що коригування сум податкових зобов'язань та податкового кредиту в Автоматизованій системі співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів може здійснюватися лише після узгодження податкових зобов'язань шляхом надання платником податку на додану вартість уточненої декларації або шляхом винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення.
При цьому у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.
Посилання відповідача у запереченнях на відсутність коригування показників податкової звітності позивача спростовується витягом з роздруківки бази даних ДПІ, з якої вбачається, що податковим органом було змінено суми ПДВ, визначені позивачем у податкових деклараціях, по контрагентам товариства з обмеженою відповідальністю «Проммашредуктор», які зазначені в акті перевірки у спірному періоді.
Таким чином, судом встановлено, що в даному випадку відповідач податкових повідомлень-рішень не приймав, відповідні зміни до бази показників податкових зобов'язань та податкового кредиту внесені податковим органом самостійно без повідомлення позивача, тобто узгоджені не були.
З урахуванням того, що акт перевірки не може бути підставою для внесення змін до податкової звітності, суд дійшов висновку, що податковим органом протиправно здійснено зміну показників податкового кредиту та податкових зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю «Проммашредуктор». Оскільки такими діями для позивача створено негативні наслідки, то усунути їх можливо лише поновивши у згаданих системах даних показники, які він самостійно задекларував у податковій звітності.
Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача вилучити з усіх електронних баз даних інформацію, внесену на підставі акту перевірки №3164/04-61-22-3/34228609 від 19.11.2014 року.
За приписами статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
У відповідності до пункту 2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затвердженого Наказом Державної фіскальної служби України 31.07.2014 року № 22, працівники підрозділів, що здійснюють (очолюють) перевірки, вносять необхідну інформацію до інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок» на кожному етапі організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок (при направленні повідомлення платнику податків про початок документальної планової (невиїзної позапланової) перевірки, оформленні направлення на проведення перевірки, реєстрації акта (довідки) перевірки (звірки), інших складених актів (довідок), прийнятті та направленні податкового повідомлення-рішення, вимог про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, а також рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, складанні протоколів про адміністративне правопорушення тощо - в день вчинення відповідних дій, адміністративного або судового оскарження грошового зобов'язання, визначеного у прийнятих податкових повідомленнях-рішеннях, сум єдиного внеску, штрафних санкцій та пені, визначених у сформованих вимогах про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, а також рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені - в день отримання відповідних документів або отримання інформації в установленому порядку (до підсистеми «Податковий аудит» ІС «Податковий блок» додатково вноситься: наказ про проведення перевірки; протокол засідання постійної комісії із розгляду спірних питань, заперечення до акта перевірки, висновок і відповіді на такі заперечення; додатково приєднуються акти в електронному вигляді з усіма передбаченими додатками, інші визначені підсистемою дані).
Таким чином, внесення до інформаційних баз податкової інформації, незалежно від її позитивного чи негативного змісту, перевірка цієї інформації, є обов'язком податкового органу, а тому суд відмовляє в задоволенні вищевказаної вимоги.
Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Проммашредуктор» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Проммашредуктор» в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок», зокрема, в підсистемі «Аналітична система» на підставі акту перевірки №3164/04-61-22-3/34228609 від 19.11.2014 року.
Зобов'язати Державну податкову інспекцію в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити в автоматизованій інформаційній системі «Податковий блок», зокрема, у підсистемі «Аналітична система», показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Проммашредуктор» за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Присудити з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Проммашредуктор» судові витрати у розмірі 24,36 грн. (двадцять чотири гривні тридцять шість копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2014 року.

Суддя В.В. Степаненко