Справа № 804/19932/14
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Номекс - Про" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві, третя особа: Державна податкова інспекція м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
03.12.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Номекс-Про» (далі - ТОВ «Номекс-Про», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить:
-визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо не прийняття як податкової звітності декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року разом з додатками до неї, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Номекс-Про» засобами електронного зв'язку в електронній формі 20.08.2014 року;
-зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві прийняти податкову звітність - декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року разом з додатками до неї, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Номекс-Про» засобами електронного зв'язку в електронній формі, датою її фактичного отримання, а саме 20.08.2014 року;
-зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві відобразити показники податкової звітності - декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року разом з додатками до неї Товариства з обмеженою відповідальністю «Номекс-Про» в картці особового рахунку з ПДВ.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Номекс-Про» 20.08.2014р. до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві подана податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2014 року, на підтвердження отримання останнім надіслані повідомлення про отримання звітності, згідно якої податкову звітність за липень 2014 року доставлено до центрального рівня ДПС України та квитанція №2, згідно якої документ прийнято. Проте ТОВ «Номекс-Про» від контрагентів отримана інформація про те, що податкова звітність за липень 2014 року прийнята до відома, що на думку позивача, свідчить про не визнання податковим органом податкової декларації за липень 2014 року як податкової звітності. Вважає, що діями ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві порушені його права, у зв'язку із чим звернувся до суду.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та доводи підтримав.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, також письмових заперечень проти позову до суду не надав.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, також письмових пояснень або заперечень проти позову до суду не надав.
Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Номекс-Про» з 25.04.2014р. перебувало на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві як платник податків.
Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.
Згідно з п.49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.
Відповідно до п. 49.3 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:
а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;
б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;
в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ «Номекс-Про» 20.08.2014р. засобами електронного зв'язку подано до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року разом з реєстром отриманих та виданих податкових накладних за липень 2014 року.
Згідно квитанції №2 зазначені документи податкової звітності прийнято та доставлено до районного рівня ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві 20.08.2014р..
Пунктами 49.8, 49.9 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Згідно з п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до територіальних органів Міністерства доходів і зборів України податкової декларації, заповненої з порушенням вимог п. 48.3 та п. 48.4 ст. 48 Кодексу, такий територіальний орган Міністерства доходів і зборів України зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови:
-у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання;
-у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.
Отже, у разі відмови у прийнятті податкової звітності територіальний орган Міністерства доходів і зборів України зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті податкової звітності із зазначенням підстав неприйняття.
Суд зауважує, що позивачем не надано жодного доказу щодо відмови ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві у прийнятті як податкової звітності декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року разом з додатками до неї, натомість даний висновок ґрунтується на припущеннях.
Окремо суд зазначає, що позивач необґрунтовано ототожнює прийняття до відома податкової звітності та не визнання податковим органом прийнятої декларації з додатками до неї як податкової звітності, без надання будь-яких обґрунтувань та доказів.
Зокрема статтею 49 Податкового кодексу України встановлено, що у випадку відмови у прийнятті податкової декларації або визнання як податкової звітності податковим органом виноситься рішення (лист, повідомлення).
Так згідно п.49.15 ст.49 Податкового кодексу України податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання податковим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.
Відповідно до п. 5.1 «Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України», затверджених наказом ДПС України від 14 червня 2012 року за № 516 обробка та занесення інформації з документів податкової звітності до електронних баз ДПС виконується підрозділом приймання та обробки податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію.
Як передбачено нормою абзацу 1 п. 49.9 ст. 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.
Доказів порушення відповідачем зазначеної норми представником позивача в ході судового розгляду надано не було.
За таких обставин, з огляду на те, що доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Номекс-Про» є лише припущеннями, що не буди підкріплені відповідними доказами, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправними дій Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві щодо не прийняття як податкової звітності декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року разом з додатками до неї, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Номекс-Про» засобами електронного зв'язку в електронній формі 20.08.2014 року.
Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що захисту підлягають порушені або оспорюванні права особи.
Оскільки наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного права позивача, з огляду на недоведення ТОВ Номекс-Про» протиправності дій ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві а отже і наявності порушеного права, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві прийняти податкову звітність - декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року разом з додатками до неї, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Номекс-Про» засобами електронного зв'язку в електронній формі, датою її фактичного отримання, а саме 20.08.2014 року, та зобов'язання ДПІ у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві відобразити показники податкової звітності - декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року разом з додатками до неї Товариства з обмеженою відповідальністю «Номекс-Про» в картці особового рахунку з ПДВ.
Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Приймаючи до уваги викладене, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Номекс-Про» у задоволенні адміністративного позову повністю.
Керуючись ст. ст. 11, 14, 69, 70, 71, 86, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Номекс-Про» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м.Києві, третя особа: Державна податкова інспекція м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язанні вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський