Справа № 807/3018/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 грудня 2014 рокум. Ужгород№ 807/3018/14
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Скраль Т.В.,

при секретарі судового засідання Стенавській А.М.,

з участю позивача: ОСОБА_1,

відповідача 1 : Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА - представник - Зомбор А.С.,

відповідача 2: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" - представник Бочкор А.П.,

третьої особи без самостійних вимог: Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради - представник Подоляк І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації, Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 24 грудня 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 12 cічня 2015 року.

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації, Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2000 року, позивач разом із дружиною проживає за адресою: АДРЕСА_1. Працював в органах внутрішніх справ України, як працівник міліції користувався пільгами на комунальні послуги 50 відсотків від середньої норми з 1978 року за адресою АДРЕСА_2, з 1998 року користуюся 100 відсотків пільгами на комунальні послуги, а також на природний газ як інвалід війни. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Для отримання пільг на комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1, позивач звернувся із заявою в 2000 році до ПАТ "Закарпатгаз" із відповідними документами. Кожний місяць позивач надає дані в ПАТ "Закарпатгаз" за кількістю використаного ним природного газу на комунальні послуги будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1, де він мешкає, та ПАТ "Закарпатгаз" кожний місяць виставляє рахунки і отримує бюджетні кошти від управління соцзахисту за використану позивачем пільгову норму природного газу. Так було з 2000 по вересень 2010 року. Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації направило листа голові правління ПАТ "Закарпатгаз" в якому вказало: "З метою усунення недоліків, що виникли в наслідок подвійного нарахування пільг зазначеним пільговикам, просимо припинити нарахування, зробити перерахунок та забезпечити повернення коштів. В даному списку вказано прізвище позивача і адреса. Позивач зауважує, що фактично ніколи не користувався подвійним нарахуванням йому пільг на комунальні послуги. З 23.09.2010 року ПАТ "Закарпатгаз" припинив виставляти рахунки Управлінню соцзахисту населення для сплати як пільгову норму за використаний ним природний газ до травня 2012 року. 3 червня 2012 року і по теперішні час ПАТ "Закарпатгаз" надсилає попередження щодо сплати за використаний ним природний газ як пільгову норму з вересня 2010 року по травень 2012 року, що передбачено Законом України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту". В підтвердженням того, що позивач не використовував як подвійну пільгову норму природного газу за двома адресами, позивач посилається на відповідь управління праці і соціального захисту населення Ужгородської міської ради від 22.05.2013 року за №С-391/28-05.. Про лист управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації від 23.09.2010 року в якому звинувачують позивача в подвійному використанні пільг на комунальні послуги на природний газ , як вказує позивач, він дізнався в 2013 році при розгляді його справи в суді, оскільки ніколи не користувавсь подвійними пільгами на комунальні послуги, то лист № 1343/01-13 від 23.09.2010 року Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації вважає неправомірним та просить за позовними вимогами зобов'язати ПАТ "Закарпатгаз" направити рахунок Управлінню праці та соціального захисту Ужгородської районної державної адміністрації для перерахунку коштів за природний газ використаний ОСОБА_1 як пільгову норму на комунальні послуги будинку розташованого в АДРЕСА_1 за час з 23.09.2010 року по 16 травня 2012 року де він постійно проживає; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА сплатити ПАТ "Закарпатгаз" за використаний природний газ як пільгову норму на комунальні послуги будинку розташованого в АДРЕСА_1 за час з 23.09.2010 року по 16 травня 2012 року.

Позивач у судовому засіданні підтримав позов з мотивів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА - заперечила проти адміністративного позову з підстав наведених у письмових запереченнях. Додатоково заначила, що ОСОБА_1 з приводу даного предмету позову вже позивався до Ужгородського міськрайонного суду і суд задоволив частково його позовні вимоги, в результаті чого ПАТ „Закарпатгазом" було подано апеляційну скаргу. Апеляційним судом Закарпатської області було винесено рішення у цивільній справі №712/15438/12, згідно якого, апеляційну скаргу, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07.10.2013 року скасовано, у позові ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі. 26.06.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 21.03.2014 року залишено без змін. Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено судом касаційної інстанції, про те, що ОСОБА_1 перебував на обліку в ЄДАРП , як інвалід війни у місті Ужгород з 20.07.2003 по 21.06.2012 за адресою АДРЕСА_2, що свідчить про те, що у 2010 році він перебував на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Ужгородської міськради. Борг за спожитий газ виник не в місті Ужгород, а за адресою:АДРЕСА_1. Перебуваючи на обліку в місті Ужгород ОСОБА_1 користувався пільгами на комунальні послуги згідно встановленого законодавством порядку. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги", у разі зміни місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, пільговик або його законний представник повинен повідомити його про це письмово. Оскільки, без зняття з обліку за попереднім зареєстрованим місцем проживання, та отримання пільг ще й за адресою проживання в Ужгородському районі суперечить чинному законодавству, управлінням соціального захисту населення Ужгородської райдержадміністрації було призупинено нарахування пільг за адресою АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладене представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Представник відповідача 2 - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" - заперечив проти задоволення позову з наступних мотивів. ОСОБА_1 перебував на обліку в ЄДАРП як інвалід війни 3 групи у м. Ужгород, з 02.07.2003 по 21.06.2012, за адресою АДРЕСА_2. Борг за спожитий природний газ в сумі 39830,00 грн., виник не в м. Ужгород ,де ОСОБА_1 02.07.2003 по 21.06.2012 року перебував на обліку в ЄДАРП як інвалід війни З групи, а за адресою АДРЕСА_1. Перебуваючи на обліку та активно користуючись пільгами як інвалід війни 3 групи за адресою АДРЕСА_2, ОСОБА_1 вирішив скористатися пільгою ще й за іншою адресою в АДРЕСА_1, в частині оплати послуг за спожитий природний газ, мотивуючи дане рішення тим, що у м. Ужгород за адресою АДРЕСА_2, ОСОБА_1 користується лише пільгами на квартплату, електропостачання та телефон. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 "Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, де без зняття з обліку за попереднім зареєстрованим місцем проживання, отримання пільги ще й за адресою проживання в АДРЕСА_1, суперечить чинному законодавству, у зв'язку з подвійним нарахуванням пільги за двома адресами. Отже, позивач помиляючись у тлумаченні норм закону, навмисно не знімався з реєстрації за попереднім місцем реєстрації пільги, намагаючись отримати право на пільги за двома адресами одночасно, тобто у обсязі більшому, ніж передбачено п. 5 ст. 13 Закону "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Представник третьої особи без самостійних вимог - Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, залишила вирішення даного спору на розсуд суду.

Статтею 99 КАС України, встановлено, що «Адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.»

Частиною 1 ст. 100 КАС України, встановлено, що «Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.»

З матеріалів справи вбачається, що позивач з моменту коли дізнався про порушення свого права, спочатку звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з цивільним позовом та за ухвалою суду від 14.07.2014 року у відкритті провадження йому було відмовлено, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, (а с. 79).

23 вересня 2014 року позивач звернувся із адміністративним позовом до Закарпатського окружного адмінсуду та 25 вересня 2014 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

При таких обставинах, суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду поважні і тому він підлягає поновленню.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 18.08.2003 року та виданого у зв'язку із зміною інвалідності нового посвідчення серії НОМЕР_2 від 21.03.2012 року з 17 серпня 2003 року по 21 березня 2012 року як інвалід ІІ групи, а 18 серпня 2012 року по даний час як інвалід І групи має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, (а.с. 11-13).

За наслідками підготовчого провадження судом залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, (а.с.84-85, 89).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2000 року по сьогоднішній час, фактично проживає у АДРЕСА_1, який належить на праві власності з 2011 року сину позивача ОСОБА_6 ( а.с. 31), при цьому на момент виникнення спірних правовідносин позивач був прописаний за адресою АДРЕСА_2, а на час розгляду даної справи позивач має прописку АДРЕСА_3.

Предметом оскарження за даним адміністративним позовом, є лист № 1343/01-13 від 23.09.2010 року Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації, який позивач вважає неправомірним, щодо ніби подвійного нарахування пільг за комунальні послуги.

Крім того, позивач в судовому засіданні неодноразово доводив, що з 2000 року постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 та сільська рада села Холмок надала довідку про його місце проживання в АДРЕСА_1., ( а.с. 42), котру в 2000 році він надав ПАТ "Закарпатгаз", для отримання пільг на комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 .

Щодо даної вимоги та доводів позивача судом встановлено наступне.

23 вересня 2010 року, листом № 1343/01-13 Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації повідомило ПАТ «Закарпатгаз» про припинення з 01.09.2010 р. з метою усунення недоліків, які виникли внаслідок подвійного нарахування пільг в тому числі пільговику ОСОБА_1 ( інвалід війни) за адресою: АДРЕСА_1 нарахування, перерахунок та забезпечення повернення коштів (а.с.14).

31 березня 2014 року, згідно листа третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради № С -178/28.09-07 слідує, що ОСОБА_1 перебував на обліку в ЄДАРП по м. Ужгород, як інвалід 3 групи, з 02.07.2003 року за адресою АДРЕСА_2 і відповідно до Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту «мав право на 100% знижку при оплаті за житлово-комунальні послуги, ( а.с. 35)

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою Постанова КМ України від 29.01.2003 року № 117 «Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» були запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі- ЄДАРП) та затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення про ЄДАРП).

Відповідно до п. 3.11 Положення про ЄДАРП уповноваженими органами, щодо ведення обліку пільговиків, проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, та складання реєстрів погашення заборгованості перед цими підприємствами та організаціями є Управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад.

Отже, уповноваженими органами щодо ведення обліку пільговиків у м. Ужгороді є Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, а в Ужгородському районі - Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації.

З 21 червня 2012 року, як встановлено судом, згідно поданої заяви позивача, останній знятий з обліку ЄДАРП. За період перебування на обліку в ЄДАРП по м. Ужгород, скористався пільгами на квартплату, електропостачання та телефон. Мав право, але не скористався пільгами на газ, водопостачання та водовідведення, ( а.с.35, 75, 118).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 "Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, у разі зміни зареєстрованого місця проживання поза межами адміністративно-територіальної одиниці пільговик знімається з обліку в уповноваженому органі за попереднім зареєстрованим місцем проживання та стає на облік за новим зареєстрованим місцем проживання. Уповноважені органи за попереднім зареєстрованим місцем проживання пільговика закривають його персональну облікову картку та видають пільговику довідку про зняття з обліку, а за новим зареєстрованим місцем проживання відкривають нову облікову картку з дати реєстрації пільговика.

За п.5даної Постанови, ля включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу заяву, довідку про склад сім'ї, копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім'ї на пільги (з пред'явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів, пред'являє паспорт та надає інформацію про послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

За приписами ст.. 29 Цивільного кодексу України, від 16.01.2003 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що "Місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.". При цьому, частиною 6 вказаної статті визначено, що фізична особа може мати кілька місць проживання.

За приписами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", який набув чинності з 15 січня 2004 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що місцем проживання вважається - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Як ствердив сам позивач в судовому засіданні, що з 2000 року проживає за адресою АДРЕСА_1, однак у змісті Постанови № 117 "Про єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», мова йде про зміну зареєстрованого місця проживання поза межами адміністративно-територіальної одиниці, тобто суд звертає увагу позивача, що законодавець даною Постановою визначив та пов'язав надання пільг, із зареєстрованим місцем проживання, незалежно від виді пільги

При цьому, суд зважаючи, на той факт що позивач не користувався пільгами на газ, водопостачання та водовідведення за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, критично оцінює твердженням позивача про те, що він мав право скористатися такими пільгами за іншою адресою, в даному випадку за адресою АДРЕСА_1.

Відтак, суд погоджується із доводами відповідача 1, що одночасно, перебуваючи на обліку та користуючись пільгами на квартплату, електропостачання, телефон у АДРЕСА_2, зареєструвати та користуватися пільгою за спожитий природний газ за іншою адресою АДРЕСА_1, не знявшись при цьому з обліку та частково користуючись пільгами за попереднім місцем реєстрації пільги призвела до порушення приписів Постанови № 117.

Отже, суд прийшов до висновку, що доводи позивача за позовною вимогою щодо визнання неправомірним листа від 23.09.2010 року Управління соціального захисту Ужгородської РДА не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, спростовані належними та допустимими доказами, відповідач 1 діяв у межах та у спосіб визначений законом, на підставі чого заявлена позовна вимога є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що за рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 21.03.2014 року у цивільній справі №712/15438/12 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Закарпатгаз», третіх осіб Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання дій неправомірними, стягнення моральної шкоди протиправними зобов'язання вчинити дії, де у змісті даного рішення суду зазначено, що листом від 25.10.2012 р. № 1519/0113 на підтвердження листа від 23.09.10 р. № 1343/01-13 Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації роз'яснило ПАТ «Закарпатгаз», що під час виконання листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13.08.2010 р. № 754/0/15-105 щодо опрацювання подвійних карток пільговиків по Україні було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ЄДАРП як інвалід війни та зареєстрував пільги за двома адресами, а саме в м. Ужгороді та Ужгородському районі (с. Минай, де проживає без реєстрації), ( а.с. 57)

Ці ж обставини визначені в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року, якою залишено в силі рішення апеляційного суду Закарпатської області, де зазначено, що ОСОБА_1 не надав у відділ персоніфікованого обліку осіб, які мають право на пільги, довідку про зняття з обліку за попередніми зареєстрованим місцем проживання у м. Ужгороді, а тому пільга за адресою АДРЕСА_1, де позивач проживає без реєстрації була припинена з 01 вересня 2010 року, у зв'язку з подвійним отриманням пільг, однак після представлення всіх необхідних документів для взяття на облік як інваліда війни останньому, з 11 липня 2012 року, була відновлена пільга на житлово-комунальні послуги. Таким, чином оскаржувані дії відповідача щодо нарахування ОСОБА_1 боргу та надіслання йому повідомлення про сплату боргу за спожитий газ були здійснені з причин припинення Управлінням праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації надання пільг позивачу на комунальні послуги з 01 вересня 2010 року по 11 липня 2012 року.( а.с.60-61)

Частиною 1. ст.72 КАС України, встановлено що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання ПАТ "Закарпатгаз" направити рахунок Управлінню праці та соціального захисту Ужгородської районної державної адміністрації для перерахунку коштів за природний газ використаний позивачем як пільгову норму на комунальні послуги будинку розташованого в АДРЕСА_1, за час з 23.09.2010 року по 16 травня 2012 року; зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Ужгородської РДА сплатити ПАТ "Закарпатгаз" за використаний природний газ як пільгову норму на комунальні послуги будинку розташованого в АДРЕСА_1 за час з 23.09.2010 року по 16 травня 2012 року, то оскільки ці позовні вимоги є похідним від вищенаведених, в задоволенні яких судом відмовлено, а тому до задоволення не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 86 КАСУ суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У ході розгляду справи судом не здобуто доказів які б підтверджували обґрунтованість позовних вимог та приходить до висновку про відсутність в діях відповідачів порушень законодавства, а отже і про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 94 КАС України та в зв'язку з відсутністю судових витрат відповідача, судові витрати у справі не стягуються.

Керуючись ст. ст. 17, 71, 86, 160, 163, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації, Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", третьої особи Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяТ.В. Скраль