Справа № 2а-0870/12225/11
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2014 рокусправа № 2а-0870/12225/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року у справі № 2а-0870/12225/11 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТЛ ІНВЕСТ" до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗТЛ ІНВЕСТ" (далі - позивач, ТОВ "ЗТЛ ІНВЕСТ") звернулося до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби (правонаступником є Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області) (далі - відповідач) від 15.12.2011р. № .

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року позовні вимоги задоволено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що після анулювання свідоцтво платника ПДВ, в порушення п.184.7 ст.184 Податкового кодексу України (далі - ПК України), підприємством в останньому звітному (податковому) періоді не визнане умовне постачання товарів та необоротних активів, не нараховані податкові зобов'язання, виходячи зі звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та обґрунтування апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення і підстави для його скасування відсутні. Просив залишити рішення суду першої інстанції у даній справі без змін.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Посадовими особами відповідача було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2011 року. За результатами перевірки складено акт № 1181 від 24.10.2011р..

Перевіркою було встановлено порушення п. 184.7 ст. 184 Розділу 5 ПК України, а саме підприємством в останньому звітному (податковому) періоді анулювання реєстрації платника ПДВ не визнане умовне постачання товарів та необоротних активів, не нараховано податкові зобов'язання виходячи зі звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів. А саме, на обліку у платника залишилися товарні запаси на суму 3 159 грн..

На підставі акту перевірки відповідачем 15.11.2011р. було винесено податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 3 159 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 790,00 грн..

Вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного.

Згідно з пп. 14.1.156 п.14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

У п.202.1 ст. 202 ПК України зазначено, що звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

У п.184.1 ст. 184 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що Реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

За правилами п.184.5 ст. 184 ПК України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних.

Згідно з п.184.6 ст. 184 ПК України у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Підпунктом 184.7 ст. 184 ПК України передбачено що, якщо в останньому звітному (податковому) періоді на обліку у платника податку залишаються товари та необоротні активи, при придбанні яких суми податку були включені до податкового кредиту, платник податку не пізніше дати подання заяви про анулювання його реєстрації як платника податку зобов'язаний визнати умовне постачання таких товарів та необоротних активів та нарахувати податкові зобов'язання виходячи із звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів, крім випадків реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Тобто, у разі анулювання реєстрації як платника податку на додану вартість особа зобов'язана визнати умовний продаж за наявності всіх умов, наведених у вказаній нормі.

Так, однією із обов'язкових умов виникнення в особи обов'язку визнати умовне постачання таких товарів й необоротних активів та нарахувати податкові зобов'язання виходячи із звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів є анулювання її реєстрації як платника податку з ініціативи самого платника податків, оскільки положення пункту 184.7 статті 184 ПК України визначають, що платник податку повинен визнати умовне постачання товарів та необоротних активів й нарахувати податкові зобов'язання не пізніше дати подання заяви про анулювання його реєстрації як платника податку, тобто платник податків повинен анулювати реєстрацію як платника податків добровільно.

Як встановлено судом першої інстанцій, на підставі рішення № 199 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗТЛ ІНВЕСТ" від 30.06.2011р., відповідачем анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість на підставі п.п. 184.1 статті 184 ПК України. (а.с. 13)

Тобто реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "ЗТЛ ІНВЕСТ" анульовано з ініціативи податкового органу.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що податкове повідомлення-рішення від 15.12.2011р. № прийнято відповідачем необґрунтовано, оскільки у позивача не виникло обов'язку визнати умовне постачання таких товарів та необоротних активів та нарахувати податкові зобов'язання виходячи із звичайної ціни відповідних товарів чи необоротних активів.

Мотивація та доводи, наведені у апеляційній скарзі відповідача, не дають колегії суддів підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції у даній справі - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року у справі № 2а-0870/12225/11 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 05.01.2015р..

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак