Справа № 804/813/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2014 рокусправа № 804/813/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року у справі №804/813/14 за позовом позашкільного навчального закладу "Комплексна дитячо - юнацька спортивна школа "Гірник" спортивного клубу "Гірник" профкому ПО ПМГУ на ПАТ "Марганецький ГЗК" до Відділу виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

13 січня 2014 року позашкілький навчальний заклад "Комплексна дитячо - юнацька спортивна школа "Гірник" спортивного клубу "Гірник" профкому ПО ПМГУ на ПАТ "Марганецький ГЗК" звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 04.12.2013 року №045 "Про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової страти працездатності, використаних неправомірно та застосування фінансових в частині визнання неправомірних витрат в розмірі 30847.14 грн., та застосування штрафних санкцій у розмірі 15423.57 грн..

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що тренер - викладач ОСОБА_1 працює на законних підставах, та у відповідно до чинного законодавства має право на отримання заробітної плати за працю, а рішення відповідача щодо повернення коштів ССС з ТВП, використаних не за призначенням, та про застосування штрафних санкцій підлягає скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення від 04.12.2013 року №045 про повернення коштів Фонду соцільного страхування з тимчасової втрати працездатності, використаних неправомірно (не за призначенням) та застосування фінансових санкцій в частині визначення неправомірних виплат в розмірі 30847.24 грн. та застосування штрафу в розмірі 15423.57 грн..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Відділення виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято правомірно, згідно із нормами чинного законодавства, а твердження позивача про неправомірність накладених фінансових та штрафних санкцій є безпідставними.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 28.10.2013 року по 20.11.2013 року відповідач провів позапланову перевірку правомірного (цільового) використання позивачем коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.01.2013 р. по 01.10.2013 р.

За результатами перевірки, 20.11.2013 р. відповідачем складений Акт №45 в якому зазначено, що відповідачем виявлено використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з порушенням діючого законодавства на загальну суму 30847,14 грн. в тому числі за перше півріччя 2013 року в сумі 20 486,59 грн. (а.с.7-9).

Перевіркою встановлено порушення вимог ст. 48 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 року № 2240, п.2.5.1 Порядку часткового фінансування дитячо-юнацьких спортивних шкіл за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 31.07.2012р. № 44 (надалі - Порядок №44), та пункту 31 Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу, затвердженогоПостановою КМУ від 05.11.2008р. № 993 (надалі - Положення №993), а саме: тренер-викладач ОСОБА_2, який прийнятий на посаду згідно наказу від 28.11.1997 року №22, не має вищої освіти з фізичного виховання і спорту освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», «спеціаліст» чи «магістр».

04.12.2013 р. відповідачем на підставі Акту перевірки № 45 від 20.11.2013р., прийнято рішення за № 045 про повернення коштів, використаних неправомірно (не за цільовим призначенням), та застосовані фінансові санкцій на загальну суму 46 270,71 (сорок шість тисяч двісті сімдесят гривень 71 коп.) з яких 3 847 грн. 14 коп. - неправомірні витрати; 15 423 грн. 57 коп. - штрафні санкції (а.с.10).

Правомірність та обгрунтованість рішення відповідача №045 є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що рішення №045 прийнято відповідачем із порушенням вимог норм чинного законодавдства, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 було прийнято на роботу 01.12.1997 року, а тому п. 2 положення №399 не розповсюджується на нього.

Суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні з огляду на наступне.

Відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, регулюються Законом України від 18.01.2001р. №2240-111 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (надалі - Закон №2240).

Частиною 1 ст. 3 Закону № 2240 визначено, що законодавство України, що регулює відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, цього Закону та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів.

Статтею 4 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням є одним із видів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону №2240 Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.

Фінансове забезпечення дитячо-юнацьких спортивних шкіл (ДЮСШ) регулюється Законами України «Про фізичну культуру і спорт», «Про позашкільну освіту», «Положенням про дитячо-юнацьку спортивну школу», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 року № 993, постановою Верховної Ради України від 17.11.2006 року № 372-V «Про інформацію Кабінету Міністрів України щодо діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування з розвитку фізичної культури і спорту», Бюджетним кодексом України, відповідно до яких фінансування спортивних шкіл здійснюється в установленому порядку за рахунок коштів засновника (власника) та/або відповідного бюджету, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, інших джерел. Тобто, кошти відповідача не є єдиним джерелом фінансування утримання ДЮСШ.

Відповідно до ст. 48 Закону №2240 за рахунок коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, у межах асигнувань, що визначаються щорічно при затвердженні бюджету Фонду на наступний фінансовий рік, здійснюється часткове фінансування утримання дитячо-юнацьких спортивних шкіл в порядку, визначеному правлінням Фонду.

Відповідно до ст. 11 Закону України № 2240 правління Фонду у межах своїх повноважень приймає нормативно-правові акти, що підлягають державній реєстрації в порядку, встановленому для реєстрації нормативно-правових актів органів виконавчої влади, якщо вони стосуються прав і обов'язків страхувальників та застрахованих осіб. Згідно з «Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 р. № 731, державна реєстрація полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

На виконання п. 3 ст. 21 Закону №2240 постановою правління Фонду від 31.07.2012р. № 44 затверджено «Порядок часткового фінансування дитячо-юнацьких спортивних шкіл за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.08.2012р. за №1429/21741, який набув чинності 01.01.2013 року.

Відповідно до пп. 2.5.1 п.2.5 Порядку № 44 за рахунок коштів Фонду передбачаються витрати (часткове фінансування) на оплату праці працівників ДЮСШ, які відповідають вимогам, наведеним у Положенні про дитячо-юнацьку спортивну школу, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2008 року № 993, згідно з укомплектованим штатом відповідно до спеціалізації ДЮСШ та наявних власних споруд.

Згідно з п.31 Положення № 993, тренером-викладачем спортивної школи може бути особа, що має високі моральні якості, вищу освіту з фізичного виховання і спорту освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», «спеціаліст» чи «магістр».

З огляду на зазначений пункт Положення № 993 відповідач дійшов висновку про те, що тренер - викладач ОСОБА_2 не мав право працювати тренером - викладачем, а кошти сплачені йому в рахунок заробітної плати, в тому числі і кошти ФСС з ТВП, є помилково сплаченими.

Проте, із такими висновками відповідача не можливо погодитись з огляду на наступне.

Згідно із принципом верховенства права Закон має вищу юридичну силу.

В п.1 ст. 54 Закону України «Про освіту» зазначено, що педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями, які мають відповідну освіту, професійно - практичну підготовку, фізичний стан яких дозволяє виконувати службові обов'язки.

Пунктом 1 ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» передбачено, що педагогічним працівником позашкільного навчального закладу повинна бути особа з високими моральними якостями, яка має вищу педагогічну або іншу фахову освіту, належний рівень професійної підготовки, здійснює педагогічну діяльність, забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров'я якої дозволяє виконувати професійні обов'язки в позашкільному навчальному закладі.

Листами Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 09.10.2009 р. №5.1/12784 на адресу Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та від 04.08.2011 року №7.2/4954 на адресу територіальних підрозділів з фізичної культури та спорту, центральних рад фізкультурно-спортивних товариств та інших, Міністерство зазначало, що вимоги, визначені у п. 31 Положення №933, не розповсюджуються на тренерів-викладачів та інших фахівців дитячо-юнацьких спортивних шкіл, які вже працювали на момент прийняття вказаного Положення.

Крім того, судом першої інстанції вірно зазначено, що умови оплати праці працівників ДЮСШ регулюються Наказом Міністерства освіти України у справах молоді та спорту про впорядкування умов оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій галузі фізичної культури і спорту від 23.09.2005 p. №2097, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2005 р. за N 1236/11516, у примітках додатку 19 якого зазначено, що особи, які мають стаж тренерсько-викладацької роботи, можуть займати посади тренерів-викладачів зі спорту без наявності спеціальної освіти після проходження ними атестації в комісіях органів виконавчої влади з питань фізичної культури і спорту.

Судом встановлено, що трудові відносини з тренером-викладачем ОСОБА_2 розпочато з 01.12.1997 р. відповідно до наказу №22 від 28.11.1997 р. У зв'язку з реорганізацією підприємства, наказом №2 від 01.09.2007 р. ОСОБА_2 було прийнято на роботу по переведенню у заново створений позашкільний навчальний заклад.

Отже, враховуючи, що тренер - викладач ОСОБА_2 був прийнятий на роботу до прийняття та затвердження КМУ Положення №399, тому зазначене положення не розповсюджується на ОСОБА_2. Вказане свідчить про те, що позивачем не було порушено вимог чинного законодавства при виплаті ОСОБА_2 заробітної плати у розмірах та в строки визначені трудовим законодавством України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення відповідача №045 носить протиправний характер та підлягає скасуванню, як таке, що порушує права позивача.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетрвоського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року у справі №804/813/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко