Справа № 816/4804/14
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2015-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2015 рокум. ПолтаваСправа №816/4804/14

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання нечинним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" та з урахуванням заяви від 16.12.2014 (вх. від 23.12.2014 №30865/14 - а.с. 45) просила визнати нечинним та скасувати рішення від 30.12.2005 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що спірне рішення є протиправним, оскільки право власності на згаданий об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_2 зареєстровано на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.12.2005 у справі №2-250/2005, скасованого рішенням апеляційного суду Полтавської області від 03.11.2014. Крім того, звертала увагу суду на те, що на момент прийняття спірного рішення право власності на зазначений об'єкт нерухомого майна було зареєстровано за ОСОБА_1, про що останній видано свідоцтво про право власності на житловий будинок від 21.02.2000.

Представник відповідача надала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі заяви останньої та відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.12.2005 у справі №2-250/2005. Крім того, звертала увагу суду на наявні розбіжності у правовстановлюючих документах щодо адреси нерухомого майна. При вирішенні спору представник відповідача покладалась на розсуд суду.

Третя особа письмових пояснень до суду не надала.

У судове засідання 12 січня 2015 року з'явились позивач, представники позивача та відповідача.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином /а.с.43, 58/.

Керуючись приписами частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового процесу у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.12.2005 у справі №2-250/2005 задоволено позов ОСОБА_2 до Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності, визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 як спадкоємицею за законом та за померлою 15.12.2003 ОСОБА_3 та /а.с. 52/.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 28.12.2005 про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с. 26/ державним реєстратором Комунального підприємства "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" 30.12.2005 прийнято рішення про реєстрацію права власності на зазначений об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_2, про що останній видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.01.2006 №9488486 /а.с. 25/.

Посилаючись на протиправність зазначеного рішення державного реєстратора, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам сторін, суд виходить з наступного.

На момент виникнення та реалізації спірних відносин порядок реєстрації права власності на нерухоме майно в Україні було врегульовано Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.01.2003 №6/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за №157/6445.

Пункт 1.12 вказаного Тимчасового положення визначав, що рішення про реєстрацію чи відмову в реєстрації прав приймає реєстратор права власності на нерухоме майно, що є працівником БТІ, який безпосередньо здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 2.1 згаданого Тимчасового положення для реєстрації виникнення, існування, припинення права власності на нерухоме майно та оформлення права власності на нерухоме майно до БТІ, разом із заявою про реєстрацію права власності, подаються правовстановлюючі документи, їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Пунктом 10 додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно визначено, що реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться на підставі рішень судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Матеріалами справи підтверджено, що третя особа ОСОБА_2 28.12.2005 звернулась до Колективного підприємства "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 26/. До заяви додано рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.12.2005 у справі №2-250/2005 /а.с. 8/ та технічний паспорт.

Заяву прийнято державним реєстратором ОСОБА_4 та на підставі поданих документів 30.12.2005 прийнято рішення про реєстрацію права власності на зазначений об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_2

Разом з цим, як підтверджено матеріалами справи, рішенням апеляційного суду Полтавської області від 03.11.2014 скасовано рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.12.2005 у справі №2-250/2005 та ухвалено нове - про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування /а.с. 53-54/.

У зв'язку з наведеним, суд звертає увагу на наступне.

Реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень в Україні з 01.01.2013 проводиться Державною реєстраційною службою України та її територіальними органами відповідно до приписів Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Постанови Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 №703 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", наказу Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5 "Про затвердження Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно".

Як визначено частиною другою статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування, на підставі рішення суду, рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 №3502/5, передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Пунктом 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, визначено, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування, на підставі рішення суду, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У випадку скасування, на підставі рішення суду, державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, діючим законодавством чітко визначено порядок скасування запису про реєстрацію права власності у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.

Суд акцентує увагу на тому, що право власності гр. ОСОБА_1 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підтверджено свідоцтвом про право власності, виданим виконавчим комітетом Старосанжарівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 19.02.2000, копію якого залучено до матеріалів справи /а.с. 12/.

У свою чергу, стаття 41 Конституції України наділяє кожного правом володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як встановлено судом, рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.12.2005 у справі №2-250/2005, на підставі якого відповідачем 30.12.2005 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за гр. ОСОБА_2, скасовано рішенням апеляційного суду Полтавської області від 03.11.2014.

Наведене є передумовою для висновку про відсутність у гр. ОСОБА_2 права власності на зазначений об'єкт нерухомого майна та необхідність скасування рішення відповідача від 30.12.2005 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Окрім того, суд враховує, що на момент прийняття спірного рішення право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна було зареєстровано за позивачем ще 21.02.2000, що не заперечується сторонами /а.с. 20/.

До того ж, як зазначено відповідачем, надані гр. ОСОБА_2, для проведення державної реєстрації права власності, документи містили суперечності в частині адреси нерухомого майна, а саме - у рішенні суду та заяві третьої особи вказано "АДРЕСА_1", а у технічній документації вказано "АДРЕСА_2".

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала, а при вирішенні спору покладалася на розсуд суду.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог.

Проте, зважаючи на те, що спірне рішення є правовим актом індивідуальної дії та згідно з частиною другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі його неправомірності, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне, відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 30.12.2005 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_2

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею, документально підтверджені, судові витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, на користь позивача з Державного бюджету України необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 грн 08 коп.

Керуючись статтями 2, 7-11, 35, 69-71, 86, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання нечинним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 30.12.2005 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_2.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Кукоба