Справа № 479/712/14-а
Суддя: Микитей Л. Л.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.07.2014
Справа № 479/712/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Микитей Л.Л.,

за участю секретаря судового засідання Шумської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Криве Озеро в порядку адміністративного судочинства справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора сільського господарства на території Миколаївської області, Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визнання незаконним акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16 червня 2014 року звернувся в суд з вищезазначеним адміністративним позовом до посадової особи - державного інспектора сільського господарства на території Миколаївської області Запорожець А.О. В подальшому, за заявою позивача, було залучено в якості другого відповідача по справі Державну інспекцію сільського господарства в Миколаївській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 29 травня 2014 року державним інспектором Запорожець А.О. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Посилаючись, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена безпідставно, так як він самовільно не займав земельні ділянки, доказів про останнє при розгляді протоколу йому не надано, при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства та складанні акта він присутній не був, останнім не встановлено факту самовільного зайняття земельної ділянки та нанесення матеріальної шкоди, тому просив про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Державний інспектор сільського господарства на території Миколаївської області Запорожець А.О. , який також представляв інтереси Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області за дорученням, позов не визнав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає доцільним зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснили сторони, 29 травня 2014 року відповідачем, який займає посаду державного інспектора сільського господарства на території Миколаївської області, було складено протокол по адміністративне правопорушення № 000138 (а.с. 14), згідно якого 18.04.2014 року ОСОБА_1 самовільно зайняв земельні ділянки площею 32.3 га та 15 га із земель запасу, земель державної власності, земель сільськогосподарського призначення, розташованих за межами Кривоозерської сільської ради, правовстановлюючі документи не оформлено, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Того ж дня, відповідачем була прийнята постанова № 000138 (а.с. 5), про накладення адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі двадцять

-2-

неоподатковуваних мінімумів громадян в сумі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 53-1 КУпАП , за самовільне зайняття земельної ділянки.

Як пояснив відповідач, підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення став акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 18.04.2014 року (а.с. 11), складений державним інспектором сільського господарства на території Миколаївської області Кузьмінським С.О., за участю працівника прокуратури Кривоозерського району Сілецької О.Є., в якому зазначається, що в землях запасу Кривоозерської сільської ради знаходиться земельна ділянка сільськогосподарського призначення (рілля) площею близько 15 га., на яку розпорядженням Криваоозерської РДА від 28.12.12. № 608 наданий дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення її в оренду для сінокосіння та випасання худоби. На момент перевірки правовстановлюючі документи на земельну ділянку не виготовлені, однак остання знаходиться в обробленому стані - проведена культивація землі.

До участі в перевірці позивач , чи інші особи не залучалися.

Згідно за ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 53-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

В свою чергу, самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Досліджуючи вищезазначені документи, які стали підставою для винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, жодним чином не підтверджено факт самовільного зайняття земельної ділянки позивачем. Не перевірено відповідність обстежуваної земельної ділянки технічній документації, проект якої виготовлений позивачем, відповідно до розпорядженням Кривоозерської РДА № 608 від 28.12.2012 року.

Відповідно до ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

-3-

Відповідачем в суді не було доведено з яких підстав він зробив висновок про самовільне зайняття позивачем земельної ділянки, позивачу не запропоновано навіть надати документи чи пояснення з приводу вказаних обставин.

В даній адміністративній справі доказом винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення № 000138 від 29.05.2014 року , який складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, так як містить дані, що не відповідають фактичним обставинам справи, що викладені в акті перевірки від 18.04.2014 року, відсутні підписи правопорушника, наявна відмітка про те, що "від отримання та підпису відмовився", однак не вказано хто був свідком даної відмови.

Тому вказаний доказ викликає обгрунтовані сумніви, які трактуються на користь позивача.

За правилами ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації ; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особою і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі, прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідач, будучи державним інспектором сільського господарства на території Миколаївської області, під час розгляду справи не встановив наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та його вини у його вчиненні, під час призначення адміністративного стягнення не врахував особу правопорушника та положення п. 3 ч. 2 ст. 244 КУпАП, про те, що він має право накладати адміністративні стягнення на громадян, яким є позивач - фізична особа підприємець у вигляді штрафу в розмірі до 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, наклавши штраф на позивача в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, як на посадову особу.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що відповідачем в судовому засіданні не надано суду достовірні та обґрунтовані докази правомірності свого рішення, щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача, суд , оцінивши докази в їх совокупності, приходить до висновку, що вимоги позивача в частині скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № 000138 від 20.05.2014 року підлягає задоволенню.

Вимоги позивача щодо скасування акта перевірки суд вважає безпідставними, оскільки акт перевірки - це службовий документ, який стверджує факт проведення перевірки. Вказаний акт не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки не є актом застосування норм права та не встановлює конкретні приписи, звернені до окремої особи. Такий акт є лише передумовою прийняття суб'єктом владних повноважень правових актів індивідуальної дії та лише фіксує обставини, встановлені під час перевірки.

Що стосується позовних вимог в частині закриття провадження в справі по адміністративне правопорушення, то адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження в справі, яка розглядається за правилами, передбаченими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень. Згідно з пунктом 1 ч. 1 вказаної статті цього кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових

-4-

актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, в цій частині суд закриває провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 17, 71, 86, 160 - 162, 171-2 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 000138 від 29 травня 2014 року, винесену державним інспектором сільського господарства на території Миколаївської області щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП ОСОБА_1 .

В частині позовних вимог щодо визнання незаконним акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 18.04.2014 року , - відмовити.

Провадження в частині позовних вимог щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, - закрити .

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя Кривоозерського Л.Л. Микитей

районного суду

Постанова вступила в законну силу "____"__________2014 року

Оригінал постанови знаходиться в суді в адміністративній справі№ 479/712//14-а 2-а/479/17/14

Керівник апарату Кривоозерського

районного суду Л.В. Ковальчук