Справа № 205/5931/14-а (2а/205/172/14)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2015 рокусправа № 205/5931/14-а (2а/205/172/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року по справі № 205/5931/14-а (2а/205/172/14) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог п.а ч.1 ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком №1.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що у період з 30.09.1977р. по 25.11.1980р. та з 26.10.1981р. по 16.10.2010р. він працював на ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» (раніше Дніпропетровський трубопрокатний завод ім. Леніна) на посадах, які дають право на призначення пільгової пенсії за Списком №1. У квітні 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідачем було повідомлено про неможливість розгляду питання щодо права позивача на пільгову пенсію з підстав ненадання ним довідок, уточнюючих пільговий характер роботи.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив надані докази, які свідчать про трудовий стаж позивача, про займані ним посади, які відносяться до Списку №1 та надають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Заявник апеляційної скарги посилається на те, що судом залишено поза увагою той факт, що рішенням суду у цивільній справі встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_1 працював на ВАТ «Дніпропетровський трубний завод ім.Леніна» в тяжких і шкідливих умовах, на посадах, які відносяться до Списку №1.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 10.04.2014р. позивач звернувся до управління Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 посилався на рішенні Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.06.2007р., яким встановлено факт його роботи в період з 30.09.1977р. по 25.11.1981р. та з 26.11.1981р. по 16.03.2011р. в тяжких і шкідливих умовах.

Листом від 18.04.2014р. №С-49/14ос управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська повідомило позивача про неможливість розгляду питання щодо його права на пільгову пенсію з підстав ненадання позивачем довідок, уточнюючих пільговий характер роботи.

Правомірність дій управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська під час визначення права позивача на пільгову пенсію і, як наслідок, призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність необхідного трудового стажу на посадах, що надають право на призначення пільгової пенсії за Списком №1.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

За наслідками перегляду судового рішення колегією суддів встановлено, що фактичні спірні правовідносини між сторонами виникли між сторонами з приводу наявності у позивача права на призначення пільгової пенсії за Списком №1 на умовах, визначених п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Як зазначено позивачем у судовому засіданні, при виготовлені адміністративного позову, у його прохальній частині, допущено описку та замість вимоги призначити пенсію у відповідності до п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» помилково зазначено призначити пенсію відповідно п.«а» ч.1 ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Обґрунтовуючи наявність такого права, позивач вказує на те, що він працював у ВАТ «Дніпропетровський трубний завод ім.Леніна» на посадах, які відносяться до Списку №1 та надають право на призначення пільгової пенсії. При цьому, позивач зазначає, що третьою особою невірно заповнено відомості трудової книжки, а саме неправильно написані займані посади (виконувана робота), що ставить під сумнів фактично виконувану ним роботу на посадах, які відносяться до Списку №1. Враховуючи такі обставини, позивач звертався до суду з заявою про встановлення факту роботи в шкідливих умовах праці, які породжують наслідки у вигляді призначення пільгової пенсії за Списком №1. За наслідком розгляду його заяви Ленінським районним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення від 20.06.2007р., яким встановлено факт роботи ОСОБА_1 на ВАТ «Дніпропетровський трубний завод ім..Леніна в період з 30.09.1977р. по 25.11.1981р. та з 26.11.1981р. в тяжких і шкідливих умовах. При цьому, у мотивувальній частині рішення зазначено, що ОСОБА_1 має право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку №1.

Позиція третьої особи, у спірних правовідносинах, полягає у тому, що займані позивачем посади не відносяться до Списку №1, у зв'язку з чим останній не має права на призначення пенсії у відповідності до п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Встановивши такі обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, вказаною нормою права визначено категорію осіб, які мають право на призначення такої пільгової пенсії і такими особами є працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Визначаючи правомірність дій відповідача у спірних правовідносинах колегія суддів виходить з того, що для призначення пільгової пенсії за Списком №1 пенсійному органу мають бути надані документи, які свідчать про те, що особа працювала повний робочий день на роботах з особливо важкими умовами праці, за Списком №1, за умови проведення атестації робочих місць.

Згідно пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Згідно п.10 Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими

умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до пп.1,2 п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до управління Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, довідку, уточнюючу пільговий характер роботи надано не було.

З огляду на викладені норми права та з урахуванням суті спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м.Дніпропетровська при розгляді питання щодо права позивача на пільгову пенсію діяло на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством та у зв'язку з відсутністю необхідних відомостей у трудовій книжці про пільговий стаж позивача, обґрунтовано вказало на необхідність надання уточнюючої довідки для вирішення питання щодо призначення пільгової пенсії.

При цьому, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання позивача на рішення Ленінського районного суду від 20 червня 2007 року, оскільки ним встановлено лише факт роботи позивача в тяжких і шкідливих умовах. Вказаним рішенням не встановлена відповідність займаних позивачем посад тим посадам, які визначені в Списках №1 та №2, а також відповідність характеру виконуваних позивачем робіт вимогам Списків №1 та №2, та виконання таких робіт повний робочий день. Посилання позивача на те, що в мотивувальній частині рішення вказано на право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такого рішення, по суті розгляду заяви ОСОБА_1, прийнято не було. Під час розгляду апеляційних скарг, в межах цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, суд апеляційної інстанції вказав на те, що питання ступеню шкідливості та тяжкості умов праці, віднесення їх до Списку №1 чи до Списку №2 є компетенцією органів Пенсійного фонду України при вирішенні питання щодо призначення пенсії (а.с.34-36).

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстави для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року по справі № 205/5931/14-а (2а/205/172/14) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, які передбачено ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 14.01.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк