Справа № 242/2001/14-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ясинський О.В.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року справа №242/2001/14-а

Донецький апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Гімона М.М., суддів Василенко Л.А., Геращенка І.В. розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 02 липня 2014 р. у справі № 242/2001/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області, третя особа Державне підприємство «Селидіввугілля», про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 02 липня 2014 року позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області щодо відмови у перерахунку пенсії по стажу та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області № 1146 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_2. Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01.04.2014 року з урахуванням періоду роботи на ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Україна» з 01.12.2013 року по 31.03.2014 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову місцевого суду та відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що у перерахунку пенсії позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю двох років страхового стажу після попереднього перерахунку, яке обумовлено несплатою підприємством, на якому працює позивач, страхових внесків за період 01.12.2013 року по 31.03.2014 року.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач оскаржує дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії у відповідності зі статтею 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058, починаючи з 01.04.2014 року. Вимоги мотивував тим, що перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, продовжуючи працювати.

З 15.04.2012 року позивачу призначено пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням стажу до 31.01.2012 р (а.с. 21).

14.04.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії як працюючому пенсіонеру відповідно до ст. 42 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (арк. справи 22).

Рішенням відповідача № 1146 від 29.09.2014 року позивачу у перерахунку пенсії було відмовлено, оскільки після попереднього перерахунку пенсії страховий стаж становить 01 рік 08 місяців замість необхідних 2-х років, через несплату страхових внесків за період 01.12.2013 року по 31.03.2014 року підприємством ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» (акр. справи 8).

Згідно довідки ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» (а.с. 14), ОСОБА_2 працював на підприємстві з 01.12.2013 р. по 31.03.2014 р. та з його заробітної плати щомісячно утримувались страхові внески до Пенсійного фонду України та в повному обсязі перераховані до ПФУ.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу не відповідають вимогам ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач набув н6еобхідний страховий стаж, а обов'язок щодо сплати страхових внесків покладено на роботодавців, а тому позивач не може нести відповідальності за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює.

Розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески

Частина 1 статті 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону (роботодавці - п. 1 ст. 14 Закону), і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

З набранням чинності 01.01.2011 року Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», нарахування єдиного внеску (страхового внеску) за працівників підприємства покладено на роботодавців (ч. 6 ст. 7 Закону).

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок про те, що наявність у роботодавця заборгованості по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду не може бути підставою для не включення певного періоду роботи працівника на підприємстві роботодавця до страхового стажу, оскільки обов'язок щодо сплати страхових внесків покладено на роботодавців.

Крім того, відповідно до довідки ВП «шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» позивач працює з 05.06.1989 року у ВП «шахта «Україна» ДП «Селидівугілля» та за спірний період з його заробітної плати щомісячно утримувалися страхові внески(арк. справи 14)

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, не врахувавши до страхового стажу позивача період роботи 01.12.2013 року по 31.03.2014 року на ВП «шахта «Україна» ДП «Селидівугілля», діяв неправомірно.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із змінами, які набули чинності 01.10.2011 року, у разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Тобто, зі змісту наведеної норми вбачається, що право на скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії пов'язується зі спливом двох календарних років з моменту призначення або попереднього перерахунку пенсії але при його проведенні враховується набутий за цей час страховий стаж.

Колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю у останнього страхового стажу через несплату роботодавцем страхових внесків, діяв необґрунтовано і його рішення є протиправним.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку що позивач має право на перерахунок його пенсії з урахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.12.2013 року по 31.03.2014 року відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.04.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 197, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 02 липня 2014 р. у справі № 242/2001/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м.Селидове Донецької області, третя особа Державне підприємство «Селидіввугілля», про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів М.М. Гімон

Л.А. Василенко

І.В. Геращенко