Справа № 525/1316/14-а
Суддя: Лисенко Н. В.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/1316/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2014 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Лисенко Н.В. при секретарі Хоменко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району УДАІ УМВС України в Полтавській області Неводничого Михайла Валерійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, відділ ДВС Великобагачанського районного управління юстиції в Полтавській області про визнання дій начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничого М.В. неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (серія ПС -1 № 447095) від 29 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и в :

Згідно ст. 2 КАС України до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Позивач ОСОБА_1 звернувся 18 листопада 2014 року до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства до начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району УДАІ УМВС України в Полтавській області Неводничого Михайла Валерійовича про визнання дій начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничого М.В. неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (серія ПС -1 № 447095) від 29 вересня 2014 року.

З позову вбачається, що 11 листопада 2014 року дружина позивача ОСОБА_1 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45365689 від 7 листопада 2014 року відділу ДВС Великобагачанського РУЮ в Полтавській області з виконання постанови № ПС1 447095, винесеної 29 вересня 2014 року начальником ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничим М.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та стягнення з нього штрафу в сумі 255 грн.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що він не знав про наявність даної постанови та ця постанова начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району була винесена з порушенням чинного законодавства, оскільки він не був повідомлений про розгляд справи 29 вересня 2014 року, він вчасно не отримав цієї постанови, що позбавило його можливості оскаржити її в установленому законом порядку. В позові ОСОБА_1 вказав, що його зупиняли працівники ДАІ на автошляху Київ-Харків за перевищення швидкості, але позивач заперечуючи це, бажав при винесенні постанови отримати правову допомогу, свідків події не було. Посилаючись на вищевказані обставини, грубе порушення його прав, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправними дії начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничого М.В. щодо винесення постанови серії ПС1 № 447095 від 29 вересня 2014 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, та її скасувати.

Ухвалою суду від 19 листопада 2014 року було відкрито провадження по справі. Попереднє судове засідання, що було призначено на 28.11.2014 року, за клопотанням відповідача було відкладено і проведено 1 грудня 2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримав в повному обсязі, в своїх поясненнях посилався на обставини, що викладені в позові,звертав увагу суду на відсутність свідків події, неправильність вимірювання швидкості руху, неповідомлення його про час розгляду справи відповідачем і просив суд позов задовольнити.

Начальник ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничий М.В. позов не визнав, суду надав заперечення та пояснив, що він правомірно виніс постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки він керуючи автомобілем порушив правила дорожнього руху, що виразилося в перевищенні ОСОБА_1 швидкості руху, про час розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений при складанні протоколу, про що є відмітка в протоколі, і його підпис, постанова направлена йому рекомендованим листом, яке було повернуто поштою за закінченням терміну зберігання, пристрій, яким заміряно швидкість сертифікований і пройшов відповідну повірку.

Представник третьої особи відділу ДВС Великобагачанського РУЮ в Полтавській області в судовому засіданні 29.12.2014 року суду пояснив, що постанова, винесена відповідачем Неводничим М.В. на виконання надійшла з посиланням про сплату відповідно до ст. 308 КУпАП в подвійному розмірі, за постановою суду її виконання зупинено.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідача - начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району УДАІ УМВС України в Полтавській області Неводничого М.В., показання свідків: інспекторів РДПС ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пояснили, що вони правомірно склали протоколи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки він, 7 вересня та 14 вересня 2014 року керуючи автомобілем, перевищив швидкість руху на визначених в протоколах ділянках дороги, прилад, яким вони користувалися пройшов відповідну повірку, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі на засадах змагальності та диспозитивності, оглянувши оригінали протоколів про адміністративні правопорушення серії АБ2№574546 від 7 вересня 2014 року та серії АБ2№ 574591 від 14 вересня 2014 року та оригінал постанови серія ПС1 № 447095 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій посадової особи протиправними та визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення № 447095 від 29 вересня 2014 року незаконною та її скасування не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

7 вересня 2014 року інспектор ДПС ВЗОСП №1 РДПС ОСОБА_3 склав адміністративний протокол серія АБ2№ 574546 та 14 вересня 2014 року інспектор ОДР роти ДАП ДАІ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 склав адміністративний протокол серія АБ2 № 574591, а начальник ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району УДАІ УМВС України в Полтавській області Неводничий Михайло Валерійович виніс постанову серія ПС1 № 447095 відносно ОСОБА_1 за те, що останній, 7 вересня 2014 року о 17 год. 18 хв. на автодорозі Київ-Харків, 395 км, рухався автомобілем MERCEDES-VITO д.н.з. НОМЕР_1 поза населеним пунктом зі швидкістю 117 км/год., чим перевищив встановлену швидкість на 27 км/год. та порушив п. 12.6 г. ПДР України, так 14 вересня 2014 року о 18 год. 32 хв. на автодорозі Київ-Харків на 332 км керуючи автомобілем MERCEDES-VITO д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті рухався зі швидкістю 92 км/год., чим перевищив встановлену швидкість на 32 км/год. та порушив п.12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП ( а.с.4), та керуючись ч. 2 ст. 36 КУпАП наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., оригінал адміністративного протоколу та постанови оглянуті в судовому засіданні.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Великобагачанського РУЮ в Полтавській області Шепель Н.І. від 7 листопада 2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання постанови № ПС1 447095, виданої 29 вересня 2014 року ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 510 грн. (а.с.7), а ухвалою суду від 19 листопада 2014 року було зупинено виконання постанови начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничого М.В. від 29 вересня 2014 року до набрання законної сили рішенням суду по даній справі (а.с.11).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Згідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

Між цим, за нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.3 Положення про Державну автомобільну інспекцію МВС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 14.04.1997 року№ 341 з наступними змінами одним з основних завдань Державтоінспекції є виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху.

Згідно підпункту 4 п.4 цього Положення, Державна автомобільна інспекція повинна здійснювати контроль за дотриманням власниками (володільцями) транспортних засобів, а також громадянами, посадовими і службовими особами вимог Закону України "Про дорожній рух", правил, норм та стандартів з питань забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 7.3 цієї Інструкції з діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 року №111, працівники підрозділів ДПС мають право зупиняти транспортні засоби в разі порушення правил допрожнього руху водіями .. Відповідно до п..7.6 даної Інструкції, працівники підрозділів ДПС мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до п.12.6 г) Правил дорожнього руху поза населеними пунктами на всіх дорогах і на дорогах, які проходять через населені пункти, зазначені знаком 5.47 рух транспортних засобів, крім автомобільних доріг, які зазначені дорожнім знаком 5.1 та на автомобільній дорозі з окремими проїздними частинами, які відділені одна від іншої роздільною смугою, дозволяється зі швидкістю не більше 90 км/год.

Нормою ч.1 ст.122 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Як пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його дійсно зупинили працівники ДАІ на автошляху Київ-Харків за перевищення швидкості та хотіли скласти на місці постанову, але він вказав, щоб при винесенні постанови він бажав отримати правову допомогу, але дати складання протоколу він не пам'ятає та копія постанови йому вручена не була. Також в постанові не вказано, яким пристроєм дистанційного вимірювача швидкості зафіксоване порушення. На запитання головуючої в судовому засіданні пояснив, що на обох оглянутих в судовому засіданні оригіналах протоколів його підпис.

В судовому засіданні були оголошені заперечення відповідача по справі начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничого М.В., з яких, поряд з іншим, вбачається, що порушення швидкісного режиму (перевищення встановленого обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год) водієм ОСОБА_1 було зафіксовано приладом "TruCAM". До оригіналів справи про адміністративне порушення відповідачем у справі долучено документи, що свідчать про повірку лазерного приладу вимірювання швидкості "TruCAM", яке дійсне до 22 листопада 2014 року. Також, відповідачем у справі додано фототаблицю до протоколу про адміністративне правопорушення про фіксацію порушення водієм автомобіля MERCEDES-VITO д.н. НОМЕР_1 , з якої вбачається, що транспортний засіб, на який наведений лазерний приціл для даних фотозйомки, 7 вересня 2014 року о 17год.18 хв.27с. рухався зі швидкістю117 км/год. при дозволеній швидкості 90 км/год.,а 14 вересня 2014 року о 18 год. 32 хв. 49 с. рухається зі швидкістю 92 км/год. при дозволеній швидкості 60 км/год.

Ґрунтовно досліджуючи докази у справі, в судовому засіданні з участю позивача суд оглянув відеозапис руху транспортного засобу автомобіля MERCEDES-VITO д.н.з. НОМЕР_1 7 вересня 2014 року о 17 год.18 хв. 27 с. та 14 вересня 2014 року о 18 год. 32 хв. 49 с., з якого вбачається, що на автошляху Київ-Харків-Довжанський рухався автомобіль MERCEDES-VITO д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням швидкості; при цьому ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, що за кермом цього автомобіля перебував саме він; порушення швидкісного режиму на ділянці дороги Київ- Харків-Довжанський поза населеним пунктом водієм ОСОБА_1 7 вересня 2014 року зафіксовано суб'єктом владних повноважень ІДПС ОСОБА_3 та 14 вересня 2014 року зафіксовано суб'єктом владних повноважень ІДПС лазерним вимірювачем швидкості " TruCAM ", який сертифікований в Україні та повірений належним чином і цей відеозапис поданий суду в якості доказу вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП (диск з відеозаписом фіксації правопорушення приєднаний до матеріалів даної адміністративної справи).

Частиною 2 п.3 ст.222 КУпАП визначені повноваження працівників ДАІ МВС щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч.1 і 2 ст.122 цього Кодексу.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Виходячи з досліджених судом матеріалів справи, оглянутих відеозаписів фіксації порушення водієм ОСОБА_1 7 вересня та 14 вересня 2014 року правил дорожнього руху (п.п.12.6 г, 12.4 ) та виходячи з норм ст.ст. 69,71 КАС України суд приходить до висновку, що позивач по справі не надав суду належних і допустимих доказів про те, що він 7 вересня та 14 вересня 2014 року не порушив вимог п. п. 12.6 г, 12.4 ПДР України і рухався швидкісному режимі, який дозволено поза населеним пунктом так і в населеному пункті, так як його посилання про це не узгоджуються з письмовими доказами по справі та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом фіксації руху керованого ОСОБА_1 транспортного засобу автомобіля MERCEDES-VITO д.н.з. НОМЕР_1 поза населеним пунктом так і в населеному пункті на автодорозі Київ- Харків-Довжанський, де лазерним вимірювачем швидкості "TruCAM" було зафіксовано швидкість його руху 117 км/год. (7 вересня 2014 року ) та швидкість 92 км/год. (14 вересня 2014 року), що, виходячи з вимог ПДР України, є перевищенням швидкості на 27 км/год. та 32 км/год. відповідно, а також посилання ОСОБА_1 в своїй сукупності суперечать даним відео та фото фіксації порушення (на фотознімку також зафіксовано рух транспортного засобу зі швидкістю 117 км/год., та 92 км/год., що узгоджується з даними відеозйомки). Пояснення позивача також не узгоджуються з письмовими запереченнями відповідача по справі, показаннями свідків, які суд оцінює в сукупності з іншими доказами у справі і приймає до уваги, оскільки ці заперечення повністю відповідають дослідженим даним фото та відео зйомки правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 та іншим письмовим доказам по справі, що надані відповідачем у справі та показаннями свідків.

Суд не приймає до уваги посилання позивача ОСОБА_1 на те, що він рухався із дозволеною швидкістю руху на ділянці дороги Київ-Харків -Довжанський, оскільки це суперечить інших матеріалам справи, що були досліджені в судовому засіданні /та показанням свідків, допитан6их в судовому засіданні. Ці пояснення позивача є непереконливими та спростовуються об'єктивним даними фото та відеозйомки правопорушення, згідно яких швидкість руху автомобіля MERCEDES-VITO д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 поза населеного пункту, складала 117 км/год., а в населеному пункті складала 92 км/год.

Той факт, що ОСОБА_1 не був повідомлений про місце і час розгляду справи спростовується протоколами про адміністративні правопорушення від 07.09.2014 року та 14.09.2014 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи за місцем проживання 29.09.2014 року відповідно о 9 год. та 10 год. Позивач не заперечує, що в графі «підпис особи, яка ознайомлена з місцем і часом розгляду справи» стоїть його підпис..

Той факт, що позивачу своєчасно не направлена постанова по справі про адміністративне правопорушення від 29.09.2014 року спростовується поштовою квитанцією від 02.10. 2014 року про направлення ОСОБА_1 рекомендованого листа, за адресою, зазначеною в протоколах про адміністративне правопорушення, який повернуто відповідачу 16.11.2014 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи той факт, що постанова повторно направлена позивачу 17.11.2014 року, не зважаючи на те, що це не передбачено діючим законодавством, суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження по справі.

Оцінивши всю сукупність доказів у справі, що надані сторонами, у їх взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що відповідач по справі начальник ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничий М.В., надавши суду письмові докази та технічні докази фіксації правопорушення, довів правомірність своїх дій як суб'єкта владних повноважень, про що надав належні та допустимі докази по справі.

Суд не приймає до уваги і посилання позивача на порушення з боку відповідача порядку притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки з оглянутих в судовому засіданні оригіналів протоколів про адміністративні правопорушення та постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що їх форма та зміст відповідають вимогам законодавства, при цьому позивачу ОСОБА_1 були роз'яснені його процесуальні права при притягненні до адміністративної відповідальності та зміст ст.63 Конституції України, про що він засвідчив своїм підписом у протоколах про адміністративні правопорушення. Інші посилання у позовній заяві на незаконність винесеної щодо нього постанови та дії працівників ДПС з матеріалів справи не вбачаються і будь-яких доказів на їх підтвердження позивачем ОСОБА_1 суду не надано.

Крім цього, суд, провівши огляд витребуваних оригіналів адміністративної справи про вчинення ОСОБА_1 7 вересня та 14 вересня 2014 року адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП приходить до висновку, що будь-яких даних про допущені порушення при їх складанні не вбачається, протоколи про адміністративні правопорушення відповідають вимогам ст.256 КУпАП, а винесена начальником ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничим М.В. постанова у справі про адміністративне правопорушення у повному обсязі відповідає вимогам ст.283 КУпАП. При цьому, ці процесуальні документи у справі винесені у межах компетенції суб'єкта владних повноважень-відповідача по справі начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничим М.В., а саме адміністративне стягнення на порушника Правил дорожнього руху ОСОБА_1 накладене мінімальне у межах санкції частини 1 ст.122 КУпАП, з застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП, що в своїй сукупності об'єктивно свідчить про те, що суб'єкт владних повноважень при притягненні водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП в повній мірі врахував та виконав положення ст.33 КУпАП.

Таким чином, зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничого Михайла Валерійовича про визнання дій начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничого М.В. неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС -1 № 447095 від 29 вересня 2014 року.

Отже, у суду є передбачені законом підстави для прийняття рішення про залишення постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 без змін, а адміністративного позову без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19,61 Конституції України, ст.ст. 6,8,9,10-11,69,70,71,86,99,158-159,160-163,167,171-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району УДАІ УМВС України в Полтавській області Неводничого Михайла Валерійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, відділ ДВС Великобагачанського районного управління юстиції в Полтавській області, про визнання дій начальника ВДАІ з обслуговування Великобагачанського району Неводничого М.В. протиправними (неправомірними) та скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення серії ПС -1 № 447095 від 29 вересня 2014 року - відмовити.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 02.01.2015 року.

Суддя -