Справа № 589/4477/14-а
Суддя: Стародубцева Л. О.
Дата ухвалення: 2014-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/4477/14-а р.
Провадження № 2-а/589/183/14 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді- Стародубцевої Л.О., з участю секретаря судового засідання Бойко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Шостка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаними позовом та просить суд:

1. Звернутися до Верховного Суду України з клопотанням для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

2. Визнати незаконними дії Відповідача щодо застосування ним під час нарахування/перерахунку пенсій Позивача положень Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів, якими у порушення та розріз встановлених Конституцією і Законами України вимог і норм, визначено розміри пенсій для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в значно менші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону № 796 для відповідної категорії громадян;

3. Визнати бездіяльність Відповідача щодо нарахування, перерахунку та виплати ним Позивачу недоотриманих сум державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 49, 50, 54 Закону № 796, протиправною;

4. Зобов'язати Відповідача зробити нарахування, перерахунок та виплату державної пенсії Позивача відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом № 796 у редакції діючих Законів № 230/96, № 231, та пов'язаними із ним Законами, а саме у розмірі не нижчому 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком, за період, починаючи з 01 квітня 2011 року і до моменту винесення рішення у цій справі, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно враховуючи вимоги статті 67 Закону Ре 796, за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; - без урахування приписів Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, якими визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, відмінні від законодавчо встановлених, ще й у бік зменшення;

5. Зобов'язати Відповідача зробити нарахування, перерахунок та виплату додаткової пенсії Позивача відповідно, на підставі, у порядку та розмірах, встановлених Законом № 796 у редакції діючих Законів № 230/96, № 231, та пов'язаними із ним Законами, а саме у розмірі 75 (сімдесяти п'яти) процентів мінімальної пенсії за віком, за період, починаючи з 01 квітня 2011 року і до моменту винесення рішення у цій справі, де розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом, одночасно враховуючи вимоги статті 67 Закону -V 796, за якими розміри пенсій збільшуються у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; - без урахування приписів Бюджетних законів, а також підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, якими визначено розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи відмінні від законодавчо встановлених, ще й у бік зменшення;

6. Зобов'язати Відповідача перераховувати у подальшому Позивачу, визначені статтями 50,

54 Закону № 796 розміри пенсій, у зв'язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної групи осіб, починаючи дня встановлення нового розміру, а також вчасно виплачувати належні йому пенсії;

7. Стягнути з Відповідача у порядку негайного виконання, передбаченого статтею 256 КАС України, на користь Позивача боргову суму за пенсійними виплатами, що виникла за весь період невиконання вимог Законів України щодо нарахування та перерахунку пенсій Позивача, передбачених статтями 50, 54 Закону № 796;

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він перебуває на обліку у відповідача, є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом 2 групи та є прирівняним до інвалідів війни, а також відповідно ст. 14 ЗУ від 28.02.1991 р. «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі цього Закону йому призначено пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоров'ю, розмір яких повинен визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлена законами, але відповідач визначив розмір зазначених йому пенсій згідно з постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 р. «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з посиланням на п. 7 ЗУ « Про внесення змін до ЗУ « Про Державний бюджет України на 2011 р.» та п.6-7 «Прикінцевих положень» ЗУ Про внесення змін до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 р. № 1622.

Позивач не погоджується з таким вирішенням порушених ним питань, вважає, що Управлінням при обчисленні його пенсій застосовуються норми правових актів України, які за своєю природою та предметом не можуть урегульовувати правові відносини, що є предметом регулювання інших, спеціальних законів України, зокрема, законів про соціальні гарантії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, - що як наслідок, призводить до нарахування належних йому пенсій у значно меншому розмірі, що суттєво обмежує його конституційні права, зокрема, на соціальний захист та достатній життєвий рівень.

В свою аргументацію позивач зазначає, що вказана постанова та підзаконні нормативно правові акти Кабінету Міністрів України протирічать вимогам ст.ст. 22, 46, 95,116-117 Конституції України згідно з якими конституційні права та свободи в Україні гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод , а також на рішення Конституційного Суду України № 5 -рп/2005, № 6-р.п./2007, № 10-рп/2008, № 19-рп/2009 р., якими визнані неконституційними, зазначенні в цих рішеннях, постанови КМУ щодо питань соціального захисту окремих категорій громадян та необхідність додержання положень Конституції України при прийнятті та введенню в дію закону про Держбюджет.

Позивач та його представник надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача та його представника.

В судовому засіданні представник відповідача управління пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі -головний спеціаліст-юрисконсульт Брикун О.Г., позов не визнав в повному обсязі за необгрунтованістю та при цьому пояснив наступне.

Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов*язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету.

Відповідно до п.6-7 «Прикінцевих положень» ЗУ Про внесення змін до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 р. № 1622, встановлено, що норми і положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх півнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового держаного соціального страхування на 2014р.

Постанова від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з

втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За наявності нормативно-правових актів, які мають однакову юридичну силу, але по різному регулюють спірні правовідносини - визначають розмір щомісячного підвищення де пенсії осіб яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме Закон України «про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік», підлягає закон за принципом пріоритету норми, яка прийнята пізніше, тобто Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік».

Таким чином нарахування та виплата позивачу підвищення до пенсії повинне здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік».

Крім того відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Конституційним Судом України 25.01.2012 прийнято рішення у справі № 3-рп/2012 та встановлено, що однією з ознак України як соціальної держави забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок кошті Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

У мотивувальній частині Рішення, яке є обов'язковим до виконання, зазначено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджет України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України.

Органи Пенсійного фонду України, фінансуючи вказаний вид пенсійних виплат, за рахунок коштів Державного бюджету, реалізовує бюджетну програму «Дотація Пенсійному фонду України на виплату пенсій, надбавок та підвищені до пенсій за різними пенсійними програмами» у межах виділених асигнувань.

Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.

Згідно із пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків з бюджету з перевищенням бюджетних призначено є порушеннями бюджетного законодавства.

Вислухавши представника відповідача та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку у відповідача, є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом 2 групи та є прирівняним до інвалідів війни, а також відповідно ст. 14 ЗУ від 28.02.1991 р. «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підставі цього Закону йому призначено пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну його здоров'ю.

Відповідач нараховує та виплачує пенсію позивачу у відповідності з п. 7 ЗУ « Про внесення змін до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2011 р.» та п.6-7 «Прикінцевих положень» ЗУ Про внесення змін до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 р. № 1622.

Відповідно до ч .2 ст. 71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у

спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначає, що застосування цього закону визначається КМУ, рішення якого відповідно до Конституції України є обов'язковими до виконання.

У відповідності до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Як вказав Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 р. № 20- рп/2011 невід'ємною складовою правового регулювання відносин у сфері соціального забезпечення є визначення правового механізму та державних органів, на які покладається обов'язок виконання соціальної політики держави у цій сфері.

Конституційний Суд України виходить з того, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в п. 2, 3 ст. 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 96, п. 2, 3, 6 ст. 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах.

У рішенні від 26.12.2011 р. № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

У відповідності до ч. 1 ст. 150 Конституції України вирішення питання про відповідність Конституції України законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України належить до повноважень Конституційного суду України.

Конституційний Суд України у рішенні від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012 зазначив: в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 96, п. 2, 3, 6 ст. 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Як вбачається із п.4 Прикінцевих положень до Закону України № 4282-VI «Про державний бюджет України на 2013 р.» установлено, що у 2013 р. норми і положення, зокрема ст. ст. 20-23, 30, 31, 37, 39, ст. 48, 50-5 та ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 р.

Тобто виплата пенсій із надбавками позивачу проведена згідно з чинним законодавством України на момент виплати.

Таким чином суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача, як такого, що діяв в межах наданих йому повноважень у відповідності до чинного законодавства.

Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 116, 117, 150 Конституції України,

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України № 4282-VI «Про державний бюджет України на 2013 р.», Рішеннями Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26.12.2011 р., № 3-рп/2012 від 25.01.2012 р., ст. 8, 9, 11, 90, 99, 159, ст. 160-163, ст. 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Шостці та Шосткинському районі Сумської області про визнання дій та бездіяльності незаконними і неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Вступна та резолютивна чистини рішення проголошені в судовому засіданні.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

Постанова може бути оскаржена в Харківській апеляційний адміністративний суд через Шосткинський міськрайсуд шляхом подання протягом 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення постанови суду, протягом цього строку з дня отримання копії постанови.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Л.О.Стародубцева