Справа № 826/16184/13а
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 грудня 2014 року 15:30 справа №826/16184/13а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "НТТ Сістем ЛТД"
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НТТ Сістем ЛТД" (далі по тексту - позивач, ТОВ "НТТ Сістем ЛТД") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Печерському районі), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 квітня 2013 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2013 року в адміністративній справі №826/16184/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 жовтня 2014 року №К/800/21040/14 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 грудня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2014 року адміністративну справу №826/16184/13-а прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

В судове засідання 18 грудня 2014 року представник позивача в судове засідання не прибув, попередньо подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, представник відповідача також до суду не прибув.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття осіб, які беруть участь у справі, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 18 грудня 2014 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі від 26 квітня 2013 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 пункту 123 Податкового кодексу України, за порушення підпунктів 14.1.27, 14.128 пункту 14.1 статті 14, пунктів 138.1, 138.2, 138.8 статті 138, підпунктів 139.1.1, 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України ТОВ "НТТ Сістем ЛТД" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 1 401 993,00 грн., в тому числі за основним платежем - 1 401 993,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 0,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта від 12 квітня 2013 року №352/22.2/20010437 "Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ "НТТ Сістем ЛТД" () з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Бізнес-Інтегратор" (код за ) за період з 01.07.2011 по 31.12.2011 року" (далі по тексту - акт перевірки).

У висновку акта перевірки встановлено порушення позивачем підпунктів 14.1.27, 14.128 пункту 14.1 статті 14, пунктів 138.1, 138.2, 138.8 статті 138, підпунктів 139.1.1, 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за ІІІ-IV квартали 2011 року у сумі 1 401 993,00 грн.

Встановлені в акті перевірки порушення мотивовані наступним: за даними акта перевірки контрагента позивача - ТОВ "Бізнес-Інтегратор", встановлено порушення останнім норм податкового законодавства у зв'язку із неправомірним включенням до складу витрат вартості товарів/послуг по відносинам із ТОВ "Біоблок", та відсутність факту реального здійснення господарських операцій між вказаними підприємствами.

Наведена інформація, на думку відповідача, виключає можливість ТОВ "НТТ Сістем ЛТД" формувати витрати по спірним господарським операціям.

Позивач вважає протиправним оскаржуване податкове повідомлення-рішення, виходячи з наступного: господарські операції з ТОВ "Бізнес-Інтегратор" підтверджені належним чином оформленими первинними документами, є реальними та відповідають дійсному економічному змісту, а ТОВ "НТТ Сістем ЛТД" дотримано передбачені умови для формування витрат; позивач не може нести відповідальність за порушення податкової дисципліни підприємством-постачальником; контрагент-постачальник на момент здійснення господарських операцій був зареєстрований як юридична особа та платник податку на додану вартість.

Доводи відповідача, викладені в письмовому запереченні проти позову, повністю співпадають з висновками акта перевірки.

Вищий адміністративний суд України, направляючи справу на новий розгляд, в ухвалі від 27 жовтня 2014 року №К/800/21040/14 вказав, що судам належить з'ясувати характер та зміст спірних операцій між позивачем та ТОВ "Бізнес-Інтегратор", дослідити усі первинні документи, які належить складати залежно від виду господарської операції, наявність у підприємства основних засобів та трудових ресурсів, необхідних для вчинення дій, що становлять зміст відповідних операцій.

Як встановлює частина п'ята статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог та вказівок Вищого адміністративного суду України, звертає увагу на наступне.

Матеріали справи підтверджують, що між ТОВ "НТТ Сістем ЛТД" (покупець) та ТОВ "Бізнес-Інтегратор" (постачальник) укладено договори від 01 серпня 2010 року №БІ НТТ-1 та від 01 вересня 2010 року №БІ НТТ-2, предметом яких є поставка продукції; відомості про асортимент та ціна товару зазначаються у накладних, що є невід'ємними частинами договорів; постачання товару здійснюється транспортом постачальника на склад покупця; пунктом постачання товару є АДРЕСА_1

Відповідно до видаткових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи, протягом серпня-листопада 2014 року ТОВ "Бізнес-Інтегратор" поставило позивачу оргтехніку та комплектуючі в асортименті (модулі, тюнери, ремкомплекти, модулі пам'яті, касети, контролери, принтери, скоби, датчики, ролики, пружини тощо) на загальну суму 6 095 621,20 грн. (без податку на додану вартість).

Оплата за поставлені товар та послуги здійснювалась позивачем в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують відповідні виписки банку.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Зміст акта перевірки свідчить, що відповідачем не встановлено відсутність на момент перевірки у ТОВ "НТТ Сістем ЛТД" відповідних розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Суд звертає увагу, що висновки акта перевірки про те, що первинні документи, виписані ТОВ "Бізнес-Інтегратор", не відповідають вимогам законодавства з підстав не встановлення порушень податкової дисципліни ТОВ "Бізнес-Інтегратор" та по ланцюгу постачання, є помилковими, оскільки ймовірні порушення податкового законодавства контрагентом-постачальником чи по ланцюгу постачання не позбавляють правового значення виписаних постачальником первинних документів.

Разом з тим, матеріали справи підтверджують, що первинні документи, складені у межах спірних господарських операцій, відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та містять всі обов'язкові реквізити.

Досліджуючи питання пов'язаності придбаних позивачем товарів та послуг з його господарською діяльністю, суд зазначає про наступне.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язану з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Судом встановлено, що ТОВ "НТТ Сістем ЛТД" здійснює діяльність у сфері дистрибуції та поставки офісного обладнання, такого як комп'ютери, периферія, програмне забезпечення та інше, та здійснює технічну підтримку і гарантійне обслуговування обладнання, інформацію про що розміщено в мережі Інтернет (наприклад, http://www.price-list.kiev.ua/firm_info/24/index71824.html, http://www.kyocera-ua.com/, http://552c5f08fdb2120c75419116f5e86b61.business-guide.com.ua/. Для здійснення господарської діяльності позивач зокрема орендує нежитлові та підсобні приміщення у АДРЕСА_1, що підтверджується договором оренди від 20 грудня 2008 року №1, укладеним із ФОП ОСОБА_1 та відповідним актом прийому-передачі.

Матеріали справи свідчать, що товари у ТОВ "Бізнес-Інтегратор" придбавались позивачем з метою використання у межах господарської діяльності, а саме: частина товару реалізована за видатковими накладними безпосередньо на адресу третіх осіб (ПП "Сімос", ПП "Азов-Арсенал", ТОВ "ДПС", ПП "Промком" та інших), решта товару передана на реалізацію СПД ОСОБА_2, ТОВ "Гайтер" та ТОВ "КМ Трейд" на підставі договорів про партнерство від 20 січня 2011 року та від 31 січня 2011 року.

Придбаний товар згідно з товарно-транспортними накладними доставлено позивачу за адресою: АДРЕСА_1, та оприбутковано в бухгалтерському обліку на підставі відповідних прибуткових накладних.

На підтвердження реальності господарських операцій, мети та фактичного використання придбаних товарів у господарській діяльності позивач надав суду наступні докази: копії господарських договорів, у тому числі щодо поставки товару, оренди приміщень, про партнерство; копії видаткових накладних, податкових накладних, прибуткових накладних; копії товарно-транспортних накладних та доданих до них товарних накладних; копії довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, виписки банку.

Співставлення змісту первинних документів та доказів підтвердження фактичної поставки товарів вказує, що ТОВ "НТТ Сістем ЛТД" здійснювало витрати на придбання у ТОВ "Бізнес-Інтегратор" товарів для провадження своєї господарської діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

Так само відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ТОВ "Бізнес-Інтегратор" не мало адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям та не вчиняло фактичних дій, спрямованих на виконання таких зобов'язань; відповідачем також не обґрунтовано, яким чином господарські операції ТОВ "Бізнес-Інтегратор" з ТОВ "Біоблок" стосуються спірних господарських операцій ТОВ "НТТ Сістем ЛТД", оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що придбаний позивачем товар є тим товаром, який, начеб то, не мало змоги поставити ТОВ "Біоблок".

За таких підстав, суд вважає, що позивач правомірно формував витрати за перевірений період по взаємовідносинам з ТОВ "Бізнес-Інтегратор", у зв'язку із придбанням у нього товарів.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на акт перевірки ТОВ "Бізнес-Інтегратор", якими зафіксовано порушення норм податкового законодавства, оскільки ймовірні порушення податкового законодавства постачальником не є підставою для нівелювання права покупця на віднесення до складу валових витрат вартості придбаних товарів/послуг за умови реальності господарських операцій.

При вирішенні даного спору суд враховує вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "Бізнес-Інтегратор" було зареєстрованим як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність підтверджуючих розрахункових та інших документів, а також придбання товарів і послуг з метою провадження господарської діяльності, висновки акта перевірки про порушення норм Податкового кодексу України в частині заниження податку на прибуток є помилковими, а збільшення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток - протиправним.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі від 26 квітня 2013 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Печерському районі не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "НТТ Сістем ЛТД" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НТТ Сістем ЛТД" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві від 26 квітня 2013 року №.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НТТ Сістем ЛТД" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 294,00 грн. (дві тисячі двісті дев'яносто чотири гривні нуль копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко