Справа № 522/24048/14-а
Суддя: Погрібний С. О.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/1184/14
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

"24" грудня 2014 року

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого - судді Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання - Мітяєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення з України, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з адміністративним позовом до громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення з України. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачка прибула в Україну у листопаді 2014 року по національному паспорту для виїзду за кордон, серії НОМЕР_1, який видано 21.07.2014 року, терміном дії до 21.07.2024 року, без відповідної візи. Громадянка Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 перетнула державний кордон поза пунктами пропуску до України, на території України перебуває нелегально, постійного місця проживання, законного джерела існування не має. В Україні відповідачка, з її слів, знаходиться вперше, дату перетину державного кордону України не пам'ятає, місце перетину державного кордону України їй не відомо. Перебуваючи в Україні, громадянка Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, без належно оформленого дозволу на працевлаштування, працювала на ринку ТОВ «Промисловий ринок».

Представник позивача надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, та розглянути справу за його відсутності.

Відповідач надав суду заяву, якою просив суд розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Відповідачка прибула в Україну у листопаді 2014 року по національному паспорту для виїзду за кордон, серії НОМЕР_1, який видано 21.07.2014 року терміном дії до 21.07.2024 року без відповідної візи.

Громадянка Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 перетнула державний кордон поза пунктами пропуску до України, на території України перебуває нелегально, постійного місця проживання, законного джерела існування не має.

В Україні відповідачка, з її слів, знаходиться вперше, дату перетину державного кордону України не пам'ятає, місце перетину державного кордону України їй не відомо.

Зазначені обставини суд визнає встановленими, оскільки не були спростовані стороною відповідача, яка визнала позов.

Перебуваючи в Україні ОСОБА_1 працювала на ринку ТОВ «Промисловий ринок» без належно оформленого дозволу на працевлаштування в Україні.

15.11.2014 року співробітниками Малиновського РВ у місті Одесі ГУ ДМС України в Одеській області за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що знайшло прояв в порушенні відповідачем по справі правил перебування в Україні, тобто проживання без дозвільних документів на право проживання в Україні та транзитного проїзду через територію України, працевлаштування без відповідного дозволу на те, стосовно громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД 031163.

Постановою ПН МОД 031163 від 15.11.2014 року про адміністративне правопорушення, громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,0 гривень. Накладене адміністративне стягнення відповідачем було виконано шляхом сплати штрафу, що підтверджується квитанцією ПАТ «АВАНТ-БАНК» від 17.11.2014 року № 11198250.

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-УІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

18.11.2014 року Малиновським РВ у місті Одесі ГУ ДМС України в Одеській області прийнято рішення про примусове повернення в країну походження громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 та зобов'язано її залишити територію України у термін до 24.11.2014 року.

Відповідно до ч. 5 статті 26 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-УІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

У визначений термін громадянка Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 зазначеного рішення не виконала, за межі України не виїхала.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 30 Закону України від 22.09.2011 року № 3773-УІ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

Згідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про правовий статуї іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов'язанні неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянств в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорам України.

Частиною 1 статті 16 Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Частиною 15 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно ч.4 ст.4 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважають такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;

Відповідно до ч. 1 статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки.

Аналіз наведених норм права дає підстав для висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Таким чином, оскільки попередньо прийняте рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції про видворення відповідачкою не виконано та не оскаржено, суд вважає за можливе позов задовольнити у повному обсязі, видворивши громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1 за межі України.

Щодо підсудності вказаного позову судом враховано наступне.

Згідно ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

При цьому, як було роз'яснено інформаційним листом Вищого Адміністративного суду України від 13.06.2013 року № 844/12/13-13 позивачем у справах про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України може бути Державна міграційна служба України безпосередньо або її територіальні органи чи підрозділи.

Позовна заява про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України територіальним органом чи підрозділом Державної міграційної служби України відповідно до частини першої статті 183-5 Кодексу адміністративного судочинства України подається до адміністративного суду за місцезнаходженням цього органу або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Згідно ст.183-5 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Таким чином, враховуючи, що територіально позивач знаходиться у Приморському районі м.Одеси, суд вважає дотриманими правила територіальної підсудності.

Згідно ст.183-5 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України розглядаються судом у п'ятиденний строк з дня надходження позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що іноземний громадянин знаходиться на території України незаконно, ухиляється від виконання рішення про видворення з України, законних підстав перебування його на території України судом не встановлено, у зв'язку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст. ст. 23-25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 18, 162, 183-5, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

П О С Т А Н О В И В :

Позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянки Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення з України - задовольнити.

Примусово видворити громадянку Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом п'яти днів.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

24.12.2014