Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року м. Київ К/9991/31833/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.,

за участю: секретаря Іванова К.Ю.,

прокурора Стояновського Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Донбаскамінь» та Державної податкової інспекції у Київському районі міста Донецька на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.03.2011 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.04.2011 по справі №2а-7860/09/0570 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Донбаскамінь» до Державної податкової інспекції у Київському районі міста Донецька, за участю Прокуратури Донецької області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення прокурора, перевіривши доводи касаційних скарг щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14.03.2011, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.04.2011, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Донбаскамінь» до Державної податкової інспекції у Київському районі міста Донецька, за участю Прокуратури Донецької області про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.12.2005 №33510/10/23-340/0 в частині визначення завищення бюджетного відшкодування на суму 60833,33грн. та в частині застосування штрафної (фінансової) санкції на суму 873823,40грн.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Донбаскамінь» 20.05.2011 та Державна податкова інспекція у Київському районі міста Донецька 24.05.2011 звернулись з касаційними скаргами до Вищого адміністративного суду України, який ухвалами від 01.06.2011 та 03.06.2011 прийняв їх до свого провадження.

В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Донбаскамінь» просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.03.2011 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.04.2011 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Донбаскамінь» посилається на порушення судами норм матеріального права, зокрема, статті 58 Конституції України, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5, підпунктів 7.7.1, 7.7.2, 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

В касаційній скарзі Державна податкова інспекція у Київському районі міста Донецька просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.03.2011 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.04.2011 в частині задоволення позовних вимог, та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог Державна податкова інспекція у Київському районі міста Донецька посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, пункту 1.8 статті 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», підпункту 2.3 пункту 2 Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого спільним наказом Державної податкової адміністрації України, Головного управління державного казначейства України від 02.07.1997 №209/72, статті 2, пункту 1 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», пункту 8 абзацу другого Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами Державної податкової служби, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 17.03.2001 №110, пункту 4 статті 11, статей 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Донбаскамінь» 20.05.2005 було подано до Державної податкової інспекції у Київському районі міста Донецька податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2005 року в якій зазначено залишок суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню після погашення податкових зобов'язань платника, у розмірі 2567362,00грн.

Державною податковою інспекцією у Київському районі міста Донецьк проведено документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Донбаскамінь» з питань правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на додану вартість за квітень 2005 року.

Перевіркою встановлено необґрунтованість заявленої до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість у зв'язку з порушенням пункту 1.8 статті 1, підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого було завищено від'ємне значення ПДВ за квітень 2005 року на суму 2567362,00грн.

Висновок податкового органу щодо встановлених порушень ґрунтується на тому, що на час перевірки розрахунки за укладеними договорами між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Донбаскамінь» та Закритим акціонерним товариством «ВО «Техсировина», Товариством з обмеженою відповідальністю «Облік» не були проведені у повному обсязі., а договір купівлі продажу нерухомого майна від 14.04.2005 № 07/04, укладений між позивачем та Закритим акціонерним товариством «ВО «Техсировина», за відсутності нотаріального посвідчення є невчиненим, що позбавляє платника податку права на формування податкового кредиту.

За наслідками перевірки Державною податковою інспекцією у Київському районі міста Донецьк складено акт від 08.12.2005 №774/23-4/13477761 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.12.2005 №33510/10/23-340/0, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Донбаскамінь» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 2567362,00грн. та нарахована штрафна (фінансова) санкція у розмірі 873823,40грн.

Згідно підпункту 7.7.1 пункту 7.1 статті 7 вказаного Закону, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. А у підпункті 7.7.2. вказано, що у строки, передбачені для сплати податку, платник податку подає податковому органу за місцем свого знаходження податкову декларацію незалежно від того, виникло у цьому періоді податкове зобов'язання чи ні.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.2. пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

З аналізу зазначених норм вбачається, що платник податку на додану вартість має право на бюджетне відшкодування за наявності факту дотримання таким платником вимог підпункту «а» підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо заявлення до бюджетного відшкодування частини від'ємного значення у межах суми податку, фактично сплаченої ним у попередньому податковому періоді постачальникам товару.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, із загальної суми, яка належала сплаті постачальникам (Закритому акціонерному товариству «ВО «Техсировина» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Облік») за перевірений період у розмірі 15404172,00грн. (у тому числі ПДВ 2567362,00грн.), фактична сплата склала 365000,00грн. (у тому числі ПДВ 60833,00грн.).

Кредиторська заборгованість Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Донбаскамінь» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Облік» за договором купівлі продажу модулю шліфованого МШ-3-2 станом на 07.11.2006 складає 71920,00грн., фактичних розрахунків позивачем із постачальником Закритим акціонерним товариством «ВО «Техсировина» станом на момент проведення перевірки не здійснено.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо правомірності зменшення суми бюджетного відшкодування визначеного згідно спірного податкового повідомлення-рішення в частині 2506528,67грн.

Відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що штрафна санкція у розмірі 873823,40грн. згідно податковим повідомленням-рішенням від 16.12.2005 №33510/10/23-340/0 утворилась у зв'язку із нарахуванням санкції у розмірі 50% від суми бюджетного відшкодування за червень 2004 року у розмірі 1747646,8грн., а тому така штрафна санкція не стосується періоду, що перевірявся згідно акту від 08.12.2005 №774/23- 4/13477761, та застосована безпідставно.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення від 16.12.2005 №33510/10/23-340/0 є протиправним в частині визначення завищення бюджетного відшкодування на суму 60833,33грн. та в частині застосування штрафної (фінансової) санкції на суму 873823,40грн.

Враховуючи викладене, висновок суду першої та апеляційної інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову є правильним.

Доводи касаційних скарг зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 221, 223, 224, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Донбаскамінь» та Державної податкової інспекції у Київському районі міста Донецька залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14.03.2011 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 28.04.2011 по справі №2а-7860/09/0570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 238, 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв