Справа № 872/1367/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"09" грудня 2014 р. справа № 2а/0470/14252/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2012 р. у справі № 2а/0470/14252/12

за позовом ОСОБА_1

до Міністра внутрішніх справ України Захарченко В.Ю.

про зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У листопаді 2012 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- зобов'язати відповідача надати відповідь на звернення позивача від 04.09.2012 року;

- накласти на відповідача штраф в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2012 року позивачу відмовлено у відкритті провадження в частині вимог про накладення на позивача штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2012 р. у задоволенні позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що відповідач діяв в порядку та в межах чинного законодавства, тому позов не підлягає задоволенню.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин по справі. Зокрема, позивач посилається на порушення відповідачем Закону України «Про звернення громадян», оскільки її скаргу було направлено для розгляду особі, дії якої вона оскаржує.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про задоволення позову.

Позивач звернувся до суду з письмовою заявою про відкладення розгляду справи у зв'язку зі станом здоров'я, але докази, надані на підтвердження цього, суд не може вважати належними, оскільки їх справжність не засвідчена, тому визнав причину неявки неповажною.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач звернувся до Міністра внутрішніх справ України Захарченка В.Ю. зі скаргою від 04 вересня 2012 року з питань незаконних дій працівників Жовтневого РВ Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, працівника Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області Сідлецького В.А., працівника ГУМВС України в Дніпропетровській області Горбаньова І.М. при розгляді її звернень, які стосуються посягань на життя та здоров'я позивача.

11 вересня 2012 р. зазначена скарга надійшла до Міністерства внутрішніх справ України і того самого дня була передана для розгляду до Департаменту громадської безпеки МВС України.

12 вересня 2012 р. Департаментом громадської безпеки МВС України скарга ОСОБА_1 від 04.09.2012 р. була надіслана для розгляду заступникові начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області - начальнику міліції громадської безпеки Третьякову С.С., про що було повідомлено позивача.

17 жовтня 2012 року Управління громадської безпеки ГУМВС України в Дніпропетровській області надало відповідь на скаргу ОСОБА_1 за підписом заступника начальника Внукова І.В., в якій повідомило, зокрема, що за дорученням Департаменту громадської безпеки МВС України звернення позивача із скаргами на неправомірні дії сім'ї Галкіних та Кудаєвих, а також неналежного розгляду працівниками Жовтневого районного відділу та Дніпропетровського міського управління попередніх звернень, керівництвом Управління громадської безпеки уважно розглянуті та проведено ретельну службову перевірку.

Встановлено, що заяви позивача з даного питання неодноразово розглядались Жовтневим районним відділом Дніпропетровського міського управління. На підставі того, що викладені у заявах позивача відомості не знаходили свого об'єктивного підтвердження приймались рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, про що позивачу направлялись ґрунтовні відповіді.

На час розгляду справи судом першої інстанції процесуальні рішення згідно кримінально-процесуального кодексу України про відмову в порушенні кримінальної справи перевірено прокуратурою Жовтневого району м. Дніпропетровська та залишено без змін.

Отже, відомості про неналежний розгляд Жовтневим РВ ДМУ попередніх звернень позивача не знайшли свого об'єктивного підтвердження.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ґрунтовна відповідь у встановлені строки позивачу була надана, а з боку відповідача порушень не допущено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об'єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду (ч.1 ст.16 Закону України «Про звернення громадян»)

Статтею 7 вказаного Закону передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Відповідно до пункту 5.3 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС № 1177 від 10.10.2004 року, у разі направлення звернення для перевірки й прийняття рішення до підвідомчих органів внутрішніх справ термін розгляду такого звернення обчислюється з дня надходження його до органу внутрішніх справ вищого рівня й закінчується днем надання відповіді тим органом внутрішніх справ, який його розглядав по суті. В інших випадках термін розгляду звернень громадян обчислюється від дня їхньої реєстрації.

Про пересилання звернення до іншого органу внутрішніх справ необхідно обов'язково інформувати автора звернення.

Як вбачається з матеріалів справи, скаргу позивача від 04.09.2012 року було передано за належністю - заступнику начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області - начальнику міліції громадської безпеки полковнику міліції Третьякову С.С. з повідомленням про це позивача за адресою, вказаною в заяві від 04.09.2012 року, а саме: а/с 5593, м. Дніпропетровськ, 49106.

Не отримання позивачем повідомлення про передачу її скарги від 04.09.2012 року на розгляд заступнику начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області, на що посилається позивач, не свідчить про порушення відповідачем Закону України «Про звернення громадян», оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем у заяві від 04.09.2012 року було вказано неправильну поштову адресу для надання відповіді.

Посилання позивача на те, що відповідь на її скаргу від 04.09.2012 року була підписана особою, дії якої також були оскаржені в цій скарзі, не є порушенням з боку відповідача, оскільки останнім скарга була направлена за належністю відповідно до ст.7 Закону України «Про звернення громадян». Крім того, відповідь на скаргу позивача від 04.09.2012 року була підписана Внуковим І.В., а не Горбаньовим І.М., як зазначає позивач.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач діяв в порядку в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, позивач у справі не довів неправомірність дій відповідача, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2012 р. у справі № 2а/0470/14252/12 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун