Справа № 804/19930/14
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
03.12.2014 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Криворізька північна ОДПІ, відповідач), в якому просить:
-визнати протиправними дії Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкової звітності з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_2 за грудень 2013 року, лютий 2014 року в АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» на підставі акту «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» в грудні 2013 року, лютому 2014 року» за №16/17-03-11/НОМЕР_1 від 15.08.2014р.;
-зобов'язати Криворізьку північну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити в АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» показники податкової звітності з податку на додану вартість, визначені у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2013 року, лютий 2014 року по взаємовідносинам ФОП ОСОБА_2 з контрагентами визначеними в акті «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» в грудні 2013 року, лютому 2014 року» за №16/17-03-11/НОМЕР_1 від 15.08.2014р..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питань дотримання податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» в грудні 2013 року, лютому 2014 року, за результатами якої складено акт, висновки якого щодо нереальності здійснення господарських відносин із контрагентом-постачальником ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» та подальшої реалізації товару (робіт, послуг) є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, без належного дослідження наданих позивачем до перевірки первинних документів, у зв'язку із чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі акту перевірки, є протиправним та підлягають скасуванню. Також зазначає, що на підставі акту перевірки були змінені показники податкової звітності - податкових зобов'язань та податкового кредиту позивача в розрізі контрагентів на рівні ДПА України та в інформаційних базах державної податкової служби України. Дії щодо коригування показників податкової звітності є протиправними, отже порушені права позивача підлягають поновленню шляхом відновлення показників податкової звітності.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом на подання письмових заперечень або пояснень не скористався, надав витяг з коригування показників податкових зобов'язань ФОП ОСОБА_2 за грудень 2013 року та лютий 2014 року, а саме з бази даних АІС «Податковий блок».
Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
За таких обставин, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований 11.02.1994р. виконавчим комітетом Криворізької міської ради та з 11.11.1997р. взято на податковий облік у Криворізькій північній ОДПІ.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 04.08.2014р. по 08.08.2014р. на підставі п.п.20.1.4 п.201. ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, наказу від 31.07.2014р. №636 посадовою особою Криворізької північної ОДПІ проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» в грудні 2013 року, лютому 2014 року, за результатами якої складено акт №16/17-03-11/НОМЕР_1 від 15.08.2014р..
Згідно висновків акту перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність об'єктів оподаткування та не можливість реального здійснення ФОП ОСОБА_2 операцій:
по ланцюгу придбання, а саме: ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» на суму ПДВ:
грудень 2013 року - 928768,67 грн.;
лютий 2014 року - 110704,03 грн.;
по ланцюгу реалізації, а саме:
Також перевіркою встановлено
1.порушення вимог п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3 та п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України - завищення податкових зобов'язань з ПДВ за періоди з 01.12.2013р. по 31.12.2013р. на загальну суму 848406,37 грн.; з 01.02.2014р. по 28.02.2014р. на загальну суму 123568,93 грн.; - завищення податкового кредиту з ПДВ за періоди 01.12.2013р. по 31.12.2013р. на загальну суму 928768,67 грн.; з 01.02.2014р. по 28.02.2014р. на загальну суму 110704,03 грн.;
2.п. 44.4, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України - незабезпечення платником податків зберігання первинних документів за грудень 2013 року, лютий 2014 року.
Не погодившись із викладеними в акті перевірки висновками, позивачем були подані заперечення від 16.10.2014р. вих. №753.
Відповідно до матеріалів справи предметом перевірки ФОП ОСОБА_2 були взаємовідносини із ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» в період грудень 2013 року, лютий 2014 року.
Так, судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_2 (Покупець) та ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» (Постачальник) 30 вересня 2013 року укладено договір №87-30/09/13 поставки нафтопродуктів, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати нафтопродукти, що узгоджені сторонами до постачання відповідно до специфікацій або видаткових накладних. Постачання товару здійснюється цистернами Постачальника залізничним транспортом на умовах FCA франкоперевізник ст.Одеса-Застава І Одеської з/д (згідно Інкотермс 2010) та автомобільним транспортом на умовах FCA франкоперевізник на естакаді наливу Постачальника, за адресою м.Одеса, вул..Шкодова гора, 1/1 (згідно Інкотермс 2010). При відвантаженні залізничним транспортом вантажовідправником є ПАТ «Одеський НПЗ» та/або Постачальник.
На виконання умов договору Постачальником виписано видаткові накладні №3037 від 02.12.2013р., №3100 від 03.12.2013р., №3995 від 24.12.2013р., №4079 від 25.12.2013р., №4133 від 26.12.2013р., 4156 від 27.12.2013р., №4308 від 30.12.2013р., №4149 від 28.12.2013р., №6 від 02.01.2014р., №13 від 04.01.2014р., №86 від 09.01.2014р., №99 від 08.01.2014р., №116 від 10.01.2014р., №160 від 11.01.2014р., №182 від 13.01.2014р., №220 від 14.01.2014р. на товар - паливо дизельне підвищеної якості Євро марки F вид ІІ.
Транспортування товару відбувалось автомобільним транспортом позивача (держ.номер НОМЕР_2, держ.номер НОМЕР_3, держ.номер НОМЕР_4, держ.номер НОМЕР_5), про що свідчать оформлені товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів, копії яких наявні в матеріалах справи та зазначається в самому акті перевірки.
За фактом виконання умов договору ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» виписано на адресу ФОП ОСОБА_2 відповідні податкові наклідні, копіх яких містяться в матеріалах справи.
Слід зазначити, що акт перевірки свідчить про наявність у позивача власних складських приміщень, резервуарів для зберігання ПММ, власних та орендованих АЗК, а також власних вантажних автомобілів, зокрема: МАЗ 544008, 2004 року випуску держ.номер НОМЕР_5; MAN TGS, 2011 року випуску держ.номер НОМЕР_4; MAN 18.480, 2008 року випуску держ.номер НОМЕР_2; MAN TGS 19.430, 2011 року випуску держ.номер НОМЕР_6, що реальність здійснення господарських операцій з придбання нафтопродуктів.
Також згідно акту перевірки, кількість найманих працівників позивача у грудні 2013 року складала 100 робітників, у лютому 2014 року - 102 робітники.
Стосовно висновку Криворізької північної ОДПІ про порушення позивачем норм податкового законодавства, у зв'язку з тим, що під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 було надано товарно-транспортні накладні, які мають, на думку податкового органу, недоліки, що свідчать про відсутність факту придбання товару - суд зазначає наступне.
Документи, які супроводжують перевезення товару, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів ФОП ОСОБА_2, оскільки містять виключно інформацію стосовно об'єкту перевезення - певних ТМЦ.
Відсутність документів або неповне їх заповнення, що засвідчують транспортування товару від контрагента до ФОП ОСОБА_2 дає підстави лише вважати про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а не податкового законодавства.
Таким чином, навіть наявність недоліків товарно-транспортних накладних за операціями з окремими контрагентами не свідчить про відсутність фактичної поставки товарів за цими операціями, тим більше, що перевезення товарів не завжди передбачає обов'язкове оформлення товарно-транспортних накладних.
Згідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу.
При цьому в п. 187.1 ст. 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
На підставі викладеного, суд робить висновок, що у Податковому кодексі України передбачено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належним чином оформленої податкової накладної або митної декларації.
Із наведеного випливає, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та як підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.
Відповідно до змісту п.п. 201.4 та 201.8 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у встановленому порядку. Згідно з п. 184.1 ст. 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.
Слід зауважити, що на момент здійснення господарських відносин позивача із ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК», останній був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та був платником податку на додану вартість.
Як вбачається із акта перевірки №16/17-03-11/НОМЕР_1 від 15.08.2014р. висновки Криворізької північної ОДПІ зроблені з урахуванням актів про неможливість проведення зустрічних звірок ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.08.2013р. по 28.02.2014р. та з 01.01.2014р. по 28.02.2014р. №1394/26-55-22-13/38809821 від 16.05.2014р. та №1087/26-55-22-13/38809821 від 07.04.2014р., якими не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами та вставлено порушення п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.2, п.198.3 та п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України та завищення податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ.
Суд зазначає, що позивач як покупець, не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови необізнаності щодо неї.
Крім того, порушення контрагентом-постачальником податкової дисципліни, зафіксовані в акті, не можуть бути підставою для обмеження права покупця на податковий кредит за умови реальності господарської операції.
Цей висновок також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Укладаючи угоду зі своїм контрагентом, позивач мав всі документальні підтвердження господарської правосуб'єктності контрагентів: здійснювати господарську діяльність, реалізовувати господарську компетенцію, мати зобов'язання, нести за ними відповідальність тощо.
Суд приходить до однозначного висновку, що позивачем були вчинені всі необхідні дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції. Крім того, позивач не зобов'язаний перевіряти наявність у свого контрагента наміру здійснення господарської діяльності, а також фіктивність створення останнього, оскільки дані питання входять до компетенції інших державних органів. Правочини укладалися з юридичною особою, при наявності всіх необхідних документів, а тому позивач жодним чином не міг і не повинен був передбачити дотримання чи недотримання своїм контрагентом вимог податкового законодавства.
Таким чином, з огляду на характер викладеного висновку щодо сумнівності факту здійснення контрагентом позивача визначеної діяльності, що містить ознаки припущень, відсутності відповідних доказів з боку відповідача щодо неможливості виконання умов договорів та у відповідності до ст. 62 Конституції України, якою визначено, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, з огляду на підтвердження позивачем первинними документами реальності здійснення, описаних в акті перевірки операцій, суд не приймає до уваги посилання податкового органу на наведені вище акти про неможливість проведення зустрічних звірок ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК».
Окремо слід зазначити, що предметом перевірки ФОП ОСОБА_2 були саме взаємовідносини з ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» в грудні 2013 року, лютому 2014 року, про що також свідчить наказ Криворізької північної ОДПІ, що виключає обов'язок ФОП ОСОБА_2 надавати докази на підтвердження взаємовідносин щодо подальшої реалізації придбаних у ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» нафтопродуктів по встановленому ланцюгу постачання.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції Українита діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами та забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкової звітності з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_2 за грудень 2013 року, лютий 2014 року в АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» на підставі акту «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» в грудні 2013 року, лютому 2014 року» за №16/17-03-11/НОМЕР_1 від 15.08.2014р., то суд зазначає наступне.
У разі встановлення органом доходів і зборів факту заниження або завищення платником податків показників податкових зобов'язань чи податкового кредиту, в тому числі через їх декларування за фактичної відсутності об'єктів оподаткування, контролюючий орган зобов'язаний прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення.
Згідно ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.
Так, згідно наказу ДПС України від 24.12.2012р. №1197, в органах державної податкової служби впроваджено єдину електронну систему «Податковий блок», до складу якої, зокрема, входить і підсистема «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України». При цьому в цій системі відображаються по податковим періодам показники податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податкового кредиту платників податків у розрізі контрагентів на підставі задекларованих ними показників податкової звітності з метою використання цих даних під час перевірок шляхом співставлення задекларованих зобов'язань та податкового кредиту по суб'єктам господарювання та встановлення наявності або відсутності відхилень.
При цьому відповідно до п. 54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 49.8 статті 49 цього Кодексу встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Наказом ДПА України від 30.05.1997р. №166 затверджена форма декларації з податку на додану вартість та порядок її заповнення і подання. До даного наказу були внесені зміни та доповнення наказом ДПА України від 17.03.2008р. №159, яким встановлено, що одночасно з декларацією повинні подаватися всі необхідні додатки до декларації, подання яких передбачено цим Порядком, а також розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та додаток 2 до податкової декларації з податку на додану вартість (скороченої). У разі подання уточнюючих розрахунків, в яких проводиться коригування податкових зобов'язань та/або податкового кредиту, такі ж розшифровки подаються на суму уточнення.
Згідно Методичних рекомендацій щодо централізованого приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012р. №516, за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом ведення та захисту податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію. За відповідність інформації у базах податкової звітності даним податкових документів, наданих платником податків, несуть відповідальність підрозділи ведення та захисту податкової звітності.
Таким чином, обов'язок платника податків подати декларацію з податку на додану вартість узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.
Отже, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ конкретного платника податків, які відображаються в підсистемі «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з ПДВ з додатком № 5, і повинні їм відповідати.
Коригування органом доходів і зборів самостійно задекларованих платником податків показників податкової звітності можливе лише шляхом прийняття контролюючим органом відповідного податкового-повідомлення рішення з подальшим його узгодженням у встановленому законом порядку.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги за заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд задовольняє адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 повністю.
Керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 86, 128, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкової звітності з податку на додану вартість ФОП ОСОБА_2 за грудень 2013 року, лютий 2014 року в АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» на підставі акту «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» в грудні 2013 року, лютому 2014 року» за №16/17-03-11/НОМЕР_1 від 15.08.2014р..
Зобов'язати Криворізьку північну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити в АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» показники податкової звітності з податку на додану вартість, визначені у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2013 року, лютий 2014 року по взаємовідносинам ФОП ОСОБА_2 з контрагентами визначеними в акті «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Торговий дім ВЕТЕК» в грудні 2013 року, лютому 2014 року» за №16/17-03-11/НОМЕР_1 від 15.08.2014р..
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський