Справа № 495/8782/14-а
Суддя: Мишко В. В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/8782/14-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
15 січня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Залозецький А.І. (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 28.02.1996 року)

від відповідача: Зюськова О.В. (довіреність № 36 від 10.01.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 495/8782/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_2

про визнання протиправною бездіяльність та стягнення невиплачених коштів

В С Т А Н О В И В:
26.11.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі по тексту відповідач) про визнання протиправною бездіяльність та стягнення невиплачених коштів (а.с.1-3).

Так, позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо забезпечення своєчасної виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належне йому речове майно;

- стягнути з ВЧ НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за не отримане речове майно в розмірі 4 125, 61 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 21.06.1988 року перебував на військовій службі у Збройних Силах України, у тому числі з 14.06.2005 року у ВЧ НОМЕР_2 .

Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 16.12.2010 року № 225-ПМ позивач був звільнена з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу за пунктом «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я). Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 31.12.2010 року № 338 позивач був виключений зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 , всіх видів забезпечення та направлений для зарахування на військовий облік до Б-Дністровського ОМВК.

Проте, до теперішнього часу ВЧ НОМЕР_2 по виплаті компенсації за не отримане речове майно з ОСОБА_1 не розрахувалась, а тільки надала довідку про заборгованість на суму 4 125,61 грн., чим порушила його права.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти заявлених Залозецьким А.І, позовних вимог заперечував та просив у їх задоволенні відмовити лише з тих підстав, що на даний час у ВЧ НОМЕР_2 відсутні кошти для розрахунку з позивачем.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 з 21.06.1988 року перебував на військовій службі у Збройних Силах України, у тому числі з 14.06.2005 року у ВЧ НОМЕР_2 , про що свідчить Витяг з особової справи старшини ОСОБА_1 (а.с.5).

Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 16.12.2010 року № 225-ПМ позивач був звільнена з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу за пунктом «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) (а.с.6).

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 31.12.2010 року № 338 позивач був виключений зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 , всіх видів забезпечення та направлений для зарахування на військовий облік до Б-Дністровського ОМВК.

ВЧ НОМЕР_2 надала ОСОБА_1 довідку № 22 про вартість речового майна, що підлягає видачі при звільненні в запас старшині ОСОБА_1 , звільненому згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 № 338 від 31.12.2010 року, без права носіння військової форми одягу, згідно якої вартість майна становить 4 125,61 грн.

Згідно із листом № 1157 від 03.10.2014 року, ВЧ НОМЕР_2 повідомила ОСОБА_1 про те, що командування ВЧ НОМЕР_2 розглянуло звернення ОСОБА_1 з приводу виплати грошової компенсації замість речового майна, але у зв`язку з обмеженим фінансуванням з довольчого органу за напрямком речового забезпечення на 2013-2014 роки кошти в держбюджеті для виплати грошової компенсації замість речового майна не передбачені, тому видати грошову компенсацію замість речового майна на даний час не можливо, у зв`язку з відсутністю фінансування відповідних статей у ВЧ НОМЕР_2 . Цим же листом ВЧ НОМЕР_2 підтверджує її заборгованість перед ОСОБА_1 за речове майно у розмірі 4 125,61 грн. (а.с.8).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідним адміністративним позовом.

Статтею 16 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і осіб, звільнених в запас, а також гарантує одержання за рахунок держави фінансового та інших видів забезпечення.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка діяла до 11.03.2000 року, в редакції, що була чинною до 01.01.2007 року, військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Відповідно до статті 2 Закону України від 17.02.2000 року № 1459-ІІІ «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів», дію частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зупинено у частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації за неодержане речове майно.

Таким чином, за змістом статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції зі змінами, внесеними Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів», що набрав чинності 11.03.2000 року) військовослужбовці мали право одержати грошову компенсацію лише за речове майно, неодержане до березня 2000 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року № 1444 затверджено Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час, відповідно до пункту 27 якого військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації. У разі звільнення у запас військовослужбовцю видається речовий атестат, який додається до особової справи. Якщо протягом 12 місяців після звільнення військовослужбовець буде призваний із запасу, до його забезпечення зараховується раніше отримане речове майно. Постанова набула чинності в день її прийняття.

Законом України від 03.11.2006 року № 328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладена в новій редакції та Закон доповнений статтею 9-1 «Продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців».

Згідно із частинами 1 та 2 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів. Порядок виплати грошової компенсації визначається Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб», який набрав чинності 01.01.2007 року, було відновлено право військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі на одержання грошової компенсації за неотримане речове майно.

Однак, дію пункту 2 статті 9-1 зупинено на 2007 рік згідно Законом України від 19.12.2006 року № 489-V «Про Державний бюджет на 2007 рік» та зупинено на 2008 рік згідно із Законом України від 28.12.2007 року № 489-V «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Зміни, внесені підпунктом 3 пункту 67 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008.

Отже, з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційним Судом України частина 2 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка передбачає право на отримання замість належних за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів, є діючою та підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та стягнення невиплачених коштів, у зв`язку з чим такий адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 9-11, 41, 69-72, 122, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та стягнення невиплачених коштів задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо забезпечення своєчасної виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належне йому речове майно.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) компенсацію за не отримане речове майно в розмірі 4 125 (чотири тисячі сто двадцять п`ять) гривень 61 (шістдесят одна) копійка.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Мишко