Справа № 369/11028/14-а
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/543/14
ПОСТАНОВА

іменем України

30.12.2014 рокусуддя Києво-Святошинський районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання вчинити дії, посилаючись на те, що вона є дружиною померлого , який був ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ вона має право на отримання одноразової компенсації за втрату годувальника у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, розмір мінімальної заробітної плати для її обчислення має визначатися на момент виплати.

Як стало їй відомо, право щодо встановлених Законом № 796-ХІІ компенсаційних виплат грубо порушується Управлінням праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області. Вона зверталась із письмовою заявою, в якій просила надати довідку про розмір призначеної і виплаченої їй одноразової компенсації за втрату годувальника, що передбачена Законом № 796-ХІІ для відповідної категорії громадян, а у разі призначення та виплати зазначеної компенсації у меншому розмірі, ніж передбачено нормами закону, провести її перерахунок та виплатити належні їй суми компенсації у відповідності та на підставі вимог ст. 48 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції № 230-96/ВР від 06 червня 1996 року, № 563 від 25 березня 1999 року та № 2638 від 11 липня 2001 року).

На вказану заяву вона отримала відповідь, в якій зазначено, що одноразова компенсація за втрату годувальника призначена у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2007 року № 649 «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплачено їй 09 березня 2011 року виплату у сумі 7 586 грн., а тому підстави для перерахунку та виплату позивачу компенсації в іншому розмірі відсутні.

Вказані дії відповідача вважає протиправними, оскільки одноразова компенсація за втрату годувальника має бути призначена, перерахована та виплачена виключно у порядку та на підставі вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 (у редакції законів № 230/96, 563 та № 2368).

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_2 просила визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо застосування під час призначення їй одноразової компенсації за втрату годувальника положень Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 20 квітня 207 року, якою у порушення та розріз встановлених Конституцією і Законами України вимог і норм, визначено розміри одноразової компенсації значно менші, ніж передбачено статтею 48 Закону № 796 для відповідної категорії громадян; визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо перерахунку та виплати їй недоотриманих сум одноразової компенсації за втрату годувальника, передбачених ст. 48 Закону № 796, протиправною; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області провести призначення, перерахунок та виплату їй суму одноразової компенсації за втрату годувальника, на підставі та у порядку і розмірах, встановлених Законом № 796 у редакції діючих Законів № 230/96 від 06 червня 1996 року, № 563 від 25 березня 1999 року, № 2638 від 11 липня 2001 року та пов'язаних із ним законами, а саме в розмірі 60 мінімальних заробітних плат, з урахуванням виплаченої суми одноразової компенсації; стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області у порядку негайного виконання, передбаченого ст. 256 на її користь суму боргу за виплатою одноразової компенсації, який виник за весь період порушення та невиконання вимог Конституції та Законів України щодо визначення, призначення та порахунку компенсації виплати, передбаченої ст. 48 Закону № 796.

Суддя, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4 є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії один, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується свідоцтвом посвідченням НОМЕР_1, виданого Київською облдержадміністрацією від 14 січня 2011 року.

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_4 зверталась до Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області з письмовою заявою, в якій просила надати довідку про розмір призначеної і виплаченої їй одноразової компенсації за втрату годувальника, що передбачена Законом № 796-ХІІ для відповідної категорії громадян, а у разі призначення та виплати зазначеної компенсації у меншому розмірі, ніж передбачено нормами закону, провести її перерахунок та виплатити належні їй суми компенсації у відповідності та на підставі вимог ст. 48 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції № 230-96/ВР від 06 червня 1996 року, № 563 від 25 березня 1999 року та № 2638 від 11 липня 2001 року).

На заяву ОСОБА_4 Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області надало відповідь за № 969 від 24 квітня 2014 року, згідно якої було повідомлено, що відповідно до Постанови КМУ від 20 липня 2007 року № 649 від 09 березня 2011 року платіжним дорученням № 935 ОСОБА_2 була виплачена одноразова компенсація по втраті годувальника в сумі 7 586 грн..

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (зі змінами на час розгляду справи) встановлено, що норми і положення 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп2012 дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення-справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Враховуючи особливість дії в часі закону про Державний бюджет України на відповідний рік, нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, виданий на його виконання, також діє у межах бюджетного року.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюється у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених у державному бюджеті.

Згідно ст. 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади,всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Статтею 117 Конституції України визначено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, а тому відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. 117 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», ст.ст. 9, 11, 159, 161-163, 183-2 КАС України, суд,-

П О СТ А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій посадових осіб неправомірними та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ковальчук Л.М.