Справа № 454/1040/14-а
Суддя: Адамович М. Я.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/1040/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Адамович М. Я.

при секретарі Калиш В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Белзької міської ради, з участю третіх осіб Державного історико-культурного заповідника в м. Белз, відділу Держземагенства у Сокальському районі про визнання протиправними та нечинними рішень Белзької міської ради №782 від 09.11.2009р. та №875 від 09.12.2009р. і їх скасування та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору філії Державного навчального закладу Угнівський аграрно-будівельний ліцей до Белзької міської ради, з участю третіх осіб Державного історико-культурного заповідника в м. Белз, відділу Держземагенства у Сокальському районі про визнання протиправними та нечинними рішень Белзької міської ради №782 від 09.11.2009р. та №875 від 09.12.2009р. і про їх скасування, технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника м.Белз з відповідними висновками служб щодо погодження даної документації та вилучення реєстраційних даних з Державного земельного кадастру,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом до відповідача Белзької міської ради, свої вимоги мотивує тим, що 09.11.2009р. відповідачем прийнято рішення №782 «Про проведення інвентаризації земельних ділянок історико-культурного заповідника в м. Белз» та рішення №857 від 09.12.2009р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико - культурного заповідника в м. Белз». Згідно даних рішень передано в державну власність - в постійне користування Державного історико-культурного заповідника в місті Белз п'ять земельних ділянок на території м. Белз, а саме: «Замочок» по АДРЕСА_5 площею - 1,7828га; «Ансамбль монастиря оо Домініканів» АДРЕСА_1 площею - 1,3182га.; «Ансамбль монастиря сс. Домініканок» АДРЕСА_2 площею - 1,4059га.; «Вежа-каплиця» АДРЕСА_3 площею - 0,3059га.; «Ансамбль церкви св. Параскеви» АДРЕСА_4 площею - 1,6320га. Державний історико-культурний заповідник в м. Белз (ДіКЗ) ніколи до цього не був землекористувачем вищеназваних земельних ділянок в зазначених площах.

Правовстановлюючі документи ДіКЗ на наявні на цих територіях будівлі - «пам'ятки»

відсутні і відповідно вони взагалі не могли претендувати на оформлення права користування

земельними ділянками для обслуговування цих будівель. Згідно ст. 123 Земельного Кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у постійне користування. Відповідно до даної статті, земельні ділянки в постійне користування ДіКЗ в м. Белз повинні були бути надані після виготовлення проекту землеустрою, оскільки в даному випадку відбулась зміна цільового призначення земельних ділянок з земель загального користування в землі історико-культурного призначення. В даному випадку відбулось надання земельних ділянок на основі технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок, що суперечить зазначеній статті ЗК України. На підставі оспорюваних рішень було виготовлено документацію на всі п'ять ділянок та зареєстрований один Державний акт на земельну ділянку «Замочок» по АДРЕСА_5 площею 1,7828га, Державні акти на інші чотири земельні ділянки не були зареєстровані у встановленому порядку. В площу земельної ділянки «Ансамбль церкви св. Параскеви» по АДРЕСА_4 площею 1,6320га увійшло все єдине діюче на території міста кладовище. Дане кладовище протягом останніх десятиліть і до сьогоднішнього дня перебуває на балансі комунального підприємства КП ЖКГ м. Белз, обслуговується та утримується міською громадою і на ньому здійснюються захоронення громадян жителів міста. Згідно ст. 28 ЗУ «Про поховання та похоронну справу», земельна ділянка де розміщені місця поховання може перебувати виключно у комунальній власності територіальної громади. Отже кожен громадянин, житель міста відповідно являється співвласником даного кладовища. Відповідно міська рада прийнявши рішення про передачу території кладовища в державну власність - постійне користування ДіКЗ порушила норму ст. 28 ЗУ «Про поховання» та порушила майнові права всієї територіальної громади м. Белз та зокрема особисті права позивача як жителя даної території. Також норми ЗУ «Про поховання та похоронну справу» визначають, що на території кладовищ не можуть бути об'єкти іншої крім комунальної форми власності за винятком колумбаріїв, надмогильних споруд, склепів які є власністю громадян які їх придбали і встановили. Наданню в постійне користування ДіКЗ земельної ділянки для обслуговування церкви Св. Параскеви та дзвіниці, яка знаходиться на території кладовища і визнана пам'яткою, повинно було передувати розмежування історичної частини кладовища з церквою від території сучасних захоронень шляхом виготовлення та погодження відповідного проекту землеустрою по розмежуванню та зміні цільового призначення землі. В даному випадку було виготовлено документацію по інвентаризації без зміни цільового призначення на всю територію діючого кладовища з наявними на ньому сучасними надмогильними-спорудами. Дані рішення міської ради ухвалювались в час виконання повноважень міського голови Калиш І.П., який згодом став керівником Державного історико-культурного заповідника в м.Белз. Зазначає, що зрозумівши незаконність таких рішень та після зміни міського голови, міська рада за клопотанням управління Держкомзему в Сокальському районі своїм рішенням №1013 від 30.07.2010р. скасувала оспорювані рішення №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р. Проте, після цього Державний історико-культурний заповідник в м. Белз звернувся з позовом в суд про скасування рішення Белзької міської ради від 30.07.2010р. №1013, яким були скасовані оскаржувані рішення ради №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р. і постановою Сокальського районного суду від 03.08.2012р. це рішення міської ради від 30.07.2010р. №1013 визнано протиправним, і тим самим поновлено в дії рішення ради №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р. Зазначає, що своє рішення суд ухвалив лише з процесуальних підстав, а саме, виходячи з того, що ці рішення вже були реалізовані та орган місцевого самоврядування, в даному випадку, не вправі був самостійно скасовувати свої попередні рішення, а таке скасування можливе було лише в судовому порядку. При цьому, суд не спростував тих порушень, які були підставою для винесення Белзькою міською радою рішення від 30.07.2010р. №1013 про скасування попередніх рішень. Белзькою міською радою та іншою зацікавленою особою - релігійною громадою УПЦ КП землекористувачем земельною ділянкою «Замочок» АДРЕСА_5 були подані апеляційні скарги, які були відхилені. Разом з тим, Релігійна громада УПЦ КП 03.09.2012р. звернулась в Сокальський районний суд з позовом до Белзької міської ради про визнання протиправними та скасувати рішення міської ради №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р., і 02.04.2013р. судом винесено постанову, якою скасовано рішення №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р., як такі, що прийняті з порушенням земельного кодексу та іншого законодавства. Державний історико-культурний заповідник звернувся в Львівський апеляційний адміністративний суд з апеляцією і суд 31.03.2014р. виніс рішення, яким залишив постанову Сокальського суду від 02.04.2013р. без змін в частині, що стосується земельної ділянки «Замочок» АДРЕСА_5 площею - 1,7828га, а в частині щодо інших чотирьох ділянок скасував постанову, і таким чином відновив дію рішень міської ради №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р. зокрема і в частині земельної ділянки «Ансамбль церкви Св. Параскеви» АДРЕСА_4 площею - 1,6320га., що займає всю територію міського кладовища. Таке своє рішення апеляційний суд виніс в зв'язку з тим, що не було залучено зацікавлених осіб - землекористувачів інших чотирьох земельних ділянок. Крім цього, оскільки до часу прийняття вищевказаного рішення Сокальського районного суду від 03.08.2012р. та рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2014р. не було необхідності в оскарженні рішень міської ради №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р. так як ці рішення були скасовані спочатку самостійно міською радою рішенням від 30.07.2011р. №1013, а згодом рішенням Сокальського районного суду від 02.04.2013р. то позивач не звертався раніше в суд з цим позовом. Така необхідність виникла лише з моменту ухвалення вищевказаного рішення Апеляційним адміністративним судом від 31.03.2014р., яким з процесуальних причин залишено в силі оскаржувані рішення Белзької міської ради, в частині чотирьох земельних ділянок, в тому числі і ділянки, що стосується всієї території діючого міського кладовища. Вважає, що не пропустив строк звернення до суду за захистом своїх прав оскільки про відновлення дії рішень №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р. дізнався лише 31.04.2014р. Просить суд поновити строк звернення до адміністративного суду, ухвалити рішення, яким визнати протиправними (незаконними), нечинними оскаржувані рішення Белзької міської ради №782 від09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р. та скасувати їх, визнати недійсною та скасувати технічну документацію із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз в зв'язку з допущеними численними порушеннями при її виготовленні.

У поясненні на позовну заяву представник третьої особи Державного історико-культурного заповідника у м. Белз зазначив, що необхідною умовою для задоволення позовних вимог про скасування будь-якого акту є порушення, у зв'язку з його прийняттям, прав або охоронюваних законом інтересів позивача. Відсутність такого порушення виключає можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевою самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Статтею 3 КАС України визначено, що адміністративний позов це звернення до адміністративного суду по захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах. Згідно з мотивувальною частиною ухвали Вищого адміністративного суду України від 28.10.2009 року у справі № к-7452/09-с для того, щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах. Тією ж ухвалою касаційний суд звернув увагу, що право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів, в той час як право на звернення до адміністративного суду з позовом має ширше коло суб'єктів. Право на судовий захист передбачено ст. 55 Конституції України: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб". Пункт 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також покликаний гарантувати право на судовий захист. Право на судовий захист передбачає не лише ухвалення правосудного судового рішення, яким суд поновлює чи в інший спосіб надає захист порушеним правам, свободам чи інтересам особи, а й реальне виконання цього рішення. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем. З матеріалів справи не вбачається порушення оскаржуваними рішеннями Белзької міської ради прав та інтересів позивача, тому відповідно до ст. 2 КАС України позивач у цій справі є неналежним, що є підставою для відмови у задоволенні його вимог. Також у ч. 1 ст. 99 КАС України вказано, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Частина 2 ст. 99 КАС України встановлює для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи шестимісячний строк. Відповідно до ч. 2 ст. 100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи. З огляду на відсутність правових підстав для надання позивачу судового захисту, а також те, що в адміністративному позові відсутні належні та допустимі докази щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, вважає, що суд повинен залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду. Крім цього, вимогу позивача про визнання протиправним та нечинним рішення № 782 Про проведення інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белзі» вважає незаконною. Інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об'єктів землеустрою, їхніх меж, розміру, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільсько-господарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних і якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Вважає незаконною вимогу позивача скасувати рішення 38 сесії 5 скликання Белзької міської ради Сокальського району Львівської області № 782 від 09.11.2009р. «Про проведення інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз». Оскільки, відповідно до «Порядку проведення інвентаризації земель» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 р. № 513 інвентаризація земель проводиться з метою: забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель; визначення якісного стану земельних ділянок, їх меж, розміру, складу угідь; узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, та у Державному земельному кадастрі; прийняття за результатами інвентаризації земель Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідних рішень; здійснення землеустрою. Інвентаризація земель проводиться виходячи з принципів плановості, достовірності та повноти даних, послідовності і стандартності процедур, доступності використання інформаційної бази, узагальнення даних з додержанням єдиних засад та технології їх оброблення. Об'єктами інвентаризації земель згідно із цим Порядком є територія України, територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, окремі земельні ділянки. Під час проведення інвентаризації земель установлення меж земельних ділянок в натурі та оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, не здійснюються, а відомості, отримані в результаті інвентаризації земель, систематизуються та узагальнюються. Тому вважає незаконною вимогу позивача про визнання протиправним та нечинним рішення № 782 «Про проведення інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белзі». Вважає, що позивач зловживає своїм конституційним правом на звернення до суду, яким порушує права держави стосовно культурної спадщини. В Основному Законі України сказано, що культурна спадщина охороняється законом, кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному громадянину гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, гарантує право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Окреслені норми Конституції конкретизуються у ст. 13 ЦК України, згідно з приписами якої при здійсненні своїх прав особа зобов'язана: утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускати зловживання правом у будь-яких формах; додержуватися моральних засад суспільства; не використовувати цивільні права з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісної конкуренції. Згадані та подібні до них правові заборони достатньо промовисто засвідчують той факт, що законодавче закріплення меж здійснення цивільних прав покликане забезпечити відмежування правомірних і неправомірних форм їх реалізації. Зловживання правом є такою формою реалізації права всупереч його основному призначенню без формального порушення конкретних юридичних заборон та в межах наданого особі прана, застосовуючи яку суб'єкт завдає шкоду (умисно або необережно) іншим учасникам суспільних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи у разі порушення нею положень частин 2 - 5 ст. 13 цього Кодексу.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Державний навчальний заклад Угнівський аграрно-будівельний ліцей філія м. Белз, у поданому позові до Белзької міської ради вказує на те, що директор ДНЗ «Угнівського аграрно-будівельного ліцею» звернувся 09.03.2011р. до Белзької міської ради з листом щодо надання дозволу на складання технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право користування земельними ділянками в тому числі і для обслуговування виробничої майстерні м. Белз, АДРЕСА_6, до цього часу технічну документацію не виготовили у зв'язку з тим, що Белзька міська рада на позачерговій сесії прийняла протиправне рішення 09.11.2009р., №782 та №0857 від 09.12.2009р. якими надала дозвіл на складання технічної документації Державному історико-культурному заповіднику в м. Белз по АДРЕСА_1,3 площею 1,4059 га., куди ввійшла земельна ділянка ДНЗ УАБЛ за адресою: м.Белз, АДРЕСА_6. Вказує, що під час судового розгляду 10.06.2014 року даної справи стало відомо, що згідно технічної документації по інвентаризації земель державного історико-культурного заповідника в м. Белз, у територію земельної ділянки площею - 1,4059га, в м. Белз, АДРЕСА_2 «Ансамбль монастиря сс.Домініканок» ввійшла земельна ділянка, що більше 40 років перебуває в користуванні Філії ДНЗ «Угнівськии аграрно-будівельний ліцей», (Колись ПТУ №77), на якій знаходиться нерухоме майно - нежитлова діюча будівля (виробнича майстерня) за адресою: м.Белз, АДРЕСА_6, на яку у навчального закладу є свідоцтво про право власності і діюча електро-трансформаторна підстанція, що знаходиться на балансі. А також представник державного історико-культурного заповідника повідомив суду що Філією ДНЗ «Угнівськии аграрно-будівельний ліцей» погоджено Акт встановлення та огодження зовнішніх меж земельної ділянки площею - 1,4059 га, в м. Белз, АДРЕСА_2 «Ансамбль монастиря сс.Домініканок». 17.06.2014р. ліцей звернувся до Державного історико-культурного заповідника в м. Белз із запитом надати викопіювання з технічної документації по інвентаризації земель Державного історико-культурного заповідника в м. Белз в частині інвентаризації та погодження земельної ділянки площею 1,4059 га, в м. Белз, АДРЕСА_2 «Ансамбль монастиря сс..Домініканок», у в'язку з тим, що невідомо хто підписував і чи взагалі хтось із директорів ДНЗ «Угнівськии аграрно будівельний ліцей» погоджував межі із Державним історико-культурним заповідником в м. Белз що стосується землі площею 1,4059 га, м. Белз, АДРЕСА_2 «Ансамбль монастиря сс..Домініканок» куди увійшла земельна ділянка ліцею і отримали відповідб, що Державний історико-культурний заповідник не є належним розпорядником запитуваної інформації. Відповідно до статуту від 16.01.2003 року Професійно-технічного училища №77 м. Угнів частини 6.,п.10 та положення про філію ПТУ №77 у м. Белз від 17.12.2007 згідно частини 5.,п.1., об'єкти права власності: навчально-виробничі, побутові, культурно-освітні, оздоровчі, спортивні будівлі та споруди, житло комунікації, обладнання, засоби навчання, транспортні засоби та інше майно є державною власністю, закріпленою Міністерством освіти і науки України за даним навчальним закладом і перебувають у користуванні навчального закладу. Функції управління майном, закріпленим за філією , контроль за ефективністю його використання і збереження здійснює Міністерство освіти і науки України, а не директор навчального закладу. Відповідно до Положення ПТУ 77 філії м. Белз від 17.12.2007р. частина 5, п.2.: державне майно , що перебуває у користуванні філії, не підлягає влученню, передачі іншим організаціям або використанню для цілей, що .уперечать основним завданням навчального закладу. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправним (незаконним), нечинним оскаржуване рішення Белзької міської ради №782 від 09.11.2009р. та №9857 від 09.12.2009р. і про їх скасування в частині земельної ділянки «Ансамбль монастиря сс..Домініканок» АДРЕСА_1,3 площею 1,4059 га. Визнати недійсною та скасувати технічну документацію із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз» в частині земельної ділянки «Ансамбль монастиря сс.. Домініканок» АДРЕСА_2 площею 1,4059 га. та скасувати висновки відповідних служб щодо погодження даної документації.

В запереченні на позовну заяву Державного навчального закладу Угнівський аграрно-будівельний ліцей філія м. Белз представник третьої особи Державного історико-культурного заповідника у м. Белз вказав, що позовна заява в частині вимог про визнання недійсною та скасувати технічну документацію із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника у м. Белзі стосовно земельної ділянки «Ансамбль монастиря сс. Домініканок» по АДРЕСА_1 загальною площею 1.4059 га та скасувати висновки відповідних служб щодо погодження даної документації, не відповідає вимогам ст. 105 КАС України та не належить розглядати в порядку адміністративною судочинства, оскільки вона не відповідає ст. 17 КАС України. Крім цього, у відповідності до ч.1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та пресів особи, згідно ч.2 ст. 99 КАС України, встановлюється шестимісячний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 20.12.2009 р. Гейко І.В. директор Філії ДНЗ Угпівського аграрно-будівельного ліцею погодив межі земельної ділянки по АДРЕСА_2 у м. Белзі для обслуговування об'єкту культурної спадщини Ансамбль монастиря сс.. Домініканок. Таким чином, позивач ще з кінця грудня 2009 року володів інформацією про те, що Держаному історико-культурному заповіднику надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок ДІКЗ у м. Белзі та видачу державних актів на право постійного користування земельними ділянкими. У відповідності до ч.1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на піде і ані позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде пі.тстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Відповідно до ч. 2 ст. 100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так ї в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи. Отже, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк для звернення до суду, це є підставою для відмови у задоволенні його адміністративного позову. Позивач вказує, що порушено його право власності на земельну ділянку, проте ідних доказів наявності такого права суду представлено у позові та в додатках до нього не було. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Документом, що посвідчував право постійного користування земельною ділянкою був державний акт на право постійного користування земельною ділянкою. Для того, щоб позивач мав право пред'явити вимогу про визнання рішення органів місцевого самоврядування недійсним, внаслідок порушення, на його думку, прав на земельну ділянку, останній повинен мати необхідний обсяг прав та обов'язків щодо володіння та користування нею, тобто Філія ДНЗ «Угнівський аграрно-будівельний ліцею» повинна мати законне право па володіння та користування земельною ділянкою. Згідно п.19 Постанови Ради Міністерств СССР від 14.10.1948р. № 3898 «О мерах улутшения охранних памятников культури», проведення земельних робіт і розкопок в межах охоронних зон памятників архітектури могли проводитися тільки з дозволу Комітету по справах архітектури при Раді міністрів СССР. Незважаючи на це, у 80-тих роках XX століття в межах території пам'ятки збудовано нежитлову будівлю виробничу майстерню, що грубу порушувало чинне конодавство. 22.04.2010 р. рішенням № 29 Белзька міська рала надала дозвіл ПТУ-77 філії м. Белз оформити право власності на самочинно збудоване приміщення виробничої майстерні в м. Белз по АДРЕСА_6, що розмішена на земельній ділянці, наданій в постійне користування Заповіднику для обслуговування об'єкту культурної спадщини «Ансамбль сс. Домініканок». Згідно п. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який надає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. При цьому будівництво вважається самочинним, якщо у діях особи є одна з ознак, передбачених у п. 1 ст. 376 ЦК України. Відбулося узаконення самочинного будівництва без документа на право користування земельною ділянкою та без погодження з відповідним органом охорони культурної спадщини. Отже, права позивача на момент прийняття оскаржуваних у позові рішень Белзької міської ради № 782 і № 857 не були порушені. Вимога позивача про визнання протиправним та нечинним рішення № 782 Про проведення інвентаризації їемельннх ділянок Державного історико-культурного нові пінко в м. Белзі» ввважає незаконною, оскільки, відповідно до «Порядку проведення інвентаризації земель» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 р. № 513 інвентаризація земель проводиться з метою: забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель; визначення якісного стану земельних ділянок, їх меж, розміру, складу угідь; узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, та у Державному земельному кадастрі; прийняття за результатами інвентаризації земель Кабінетом Міністрів України. Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідних рішень; здійснення землеустрою. Під час проведення інвентаризації земель установлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та оформлення документів, то посвідчують право на земельну ділянку, не здійснюються, а відомості, отримані в результаті інвентаризації земель, систематизукпься та узагальнюються. Тому, вважають незаконною вимогу позивача про визнання протиправним та нечинним рішення № 782 «Про проведення інвентаризації земельних ділянок Державною історико-культурного заповідника в м. Белзі». Просить відмовити в позовних вимогах повністю.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, в обґрунтування надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково повідомив, що оскаржуваними рішеннями Белзької міської ради порушені права територіальної громади, які полягають в тому, що землі на яких розташоване діюче міське кладовище передані в постійне користування Державного історико-культурного заповідника у м. Белз.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Державного навчального закладу Угнівський аграрно-будівельний ліцей філія м. Белз Бігун С.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, в обґрунтування навів доводи аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представники відповідача Белзької міської ради Муха В.Я. та Притула Н.Б. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 та Державного навчального закладу Угнівський аграрно-будівельний ліцей філія м. Белз визнали, не заперечували щодо їх задоволення.

Представники третьої особи Державного історико-культурного заповідника в м. Белз Павлат О.Б. та Білецька Ю.І. в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та Державного навчального закладу Угнівський аграрно-будівельний ліцей філія м. Белз заперечили, в обґрунтування зіслались на подані письмові заперечення.

Представники третьої особи відділу Держземагенства у Сокальському районі Романюк П.Д. та Саганський С.В. в судовому засіданні вказали на необхідність задоволення позовних вимог, оскільки прийнятими рішеннями відповідача порушено чинне законодавство. Порушення полягають у передачі в постійне користування Державному історико-культурному заповіднику в м. Белз земельної ділянки у першому випадку на якій розташоване діюче кладовище, а в другому земельної ділянки на якій розміщена належна ліцею м. Белз майстерня, на яку в навчального закладу є правовстановлюючі документи. Іншого шляху врегулювання спірних відносин, як визнання нечиними оскаржених рішень Белзької міської ради, не бачать.

Дослідженим рішенням Белзької міської ради №782 від 09.11.209р. «Про проведення інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз», встановлено, що таким вирішено: 1. Дати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок ДІКЗ в м. Белзі та видачу Державних актів на право постійного користування земельними ділянками об'єктів нерухомості історико-культурної спадщини: - «Замочок» м. Белз, АДРЕСА_5 площею 1,7828га.; «Ансамбль монастиря оо. Домініканів» (охор. №511-М) м. Белз, АДРЕСА_1 площею 1,3182га.; «Ансамбль монастиря сс. Домініканок» (охор. №490/1, №490/2) м. Белз, АДРЕСА_2 площею 1,4059га.; «Вежа-каплиця» (охор. №491) м. Белз, АДРЕСА_3 площею 0,3059га.; «Ансамбль церкви Св. Параскеви» (охор. №1423) м. Белз, АДРЕСА_7 площею 1,6320га. 2. Розроблену та погоджену у встановленому законодавством порядку технічну документацію із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок ДІКЗ в м. Белзі для видачі державних актів на право постійного користування земельними ділянками об'єктів нерухомості історико-культурної спадщини подати на затвердження сесії міської ради.

Згідно рішення Белзької міської ради №857 від 09.12.2009р. «Про затвердженея технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз», вирішено: 1. Затвердити технічну документацію із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз та передати в постійне користування земельні ділянки: для обслуговування об'єкта культурної спадщини «Замочок» м. Белз, АДРЕСА_5 площею 1,7828га.; для обслуговування об'єкта культурної спадщини «Ансамбль монастиря оо. Домініканів» (охор. №511-М) м. Белз, АДРЕСА_1 площею 1,3182га.; для обслуговування об'єкта культурної спадщини «Ансамбль монастиря сс. Домініканок» (охор. №490/1, №490/2) м. Белз, АДРЕСА_2 площею 1,4059га.; для обслуговування об'єкта культурної спадщини «Вежа-каплиця» (охор. №491) м. Белз, АДРЕСА_3 площею 0,3059га.; для обслуговування об'єкта культурної спадщини «Ансамбль церкви Св. Параскеви» (охор. №1423) м. Белз, АДРЕСА_7 площею 1,6320га.

2. Надано дозвіл Державному історико-культурному заповіднику в м. Белз на виготовлення Державних актів на право постійного користування земельними ділянками.

Відповідно до рішення Белзької міської ради №1013 від 30.07.2010р. «Про скасування рішень 37 сесії 5 скликання №782 від 09.11.2009р. та 39 сесії 5 скликання №857 від 09.12.2009р.» встановлено, що відповідно до клопотання управління Держкомзему у Сокальському районі про скасування даних рішень, як таких, що прийняті з порушенням земельного законодавства, сесія вирішила: 1. Скасування рішень Белзької міської ради 37 сесії 5 скликання №782 від 09.11.2009р. «Про проведення інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз». 2. Скасувати рішення Белзької міської ради № 39 сесії 5 скликання №857 від 09.12.2009р. «Про затвердженея технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз».

Дослідженою постановою Сокальського районного суду від 03.08.2012р. в справі №1321/1584/2012 за позовом Державного історико-культурного заповідника в м. Белз до Белзької міської ради, встановлено, що такою вирішено визнати протиправним (нечинним) рішення Белзької міської ради від 30.07.2010р. №1013 «Про скасування рішень 37 сесії 5 скликання №782 від 09.11.2009р. та 39 сесії 5 скликання №857 від 09.12.2009р.».

Згідно змісту постанови, даного висновку суд дійшов виходячи з того, що рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009р. визначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Відповідно до постанови Сокальського районного суду від 02.04.2013 року в справі №1321/2830/2012 за позовом релігійної громади Української православної церкви Київського патріархату в м. Белз до Белзької міської ради, третьої особи відділу Держземагенства у Сокальському районі, Державного історико-культурного заповідника м. Белз, суд зокрема постановив визнати недійсними та скасувати рішень Белзької міської ради 38 сесії 5 скликання №782 від 09.11.2009р. «Про проведення інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз» та рішення Белзької міської ради 39 сесії 5 скликання №857 від 09.12.2009р. «Про затвердженея технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2014р. в справі №876/7179/13 постанову Сокальського районного суду від 02.04.2013р. скасовано. Позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення 38 сесії 5 скликання Белзької міської ради №782 від 09.11.2009р. «Про проведення інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз» в частині надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок ДІКЗ в м. Белз та видачу державних актів на право постійного користування земельними ділянками об'єктів нерухомості історико-культурної спадщини, щодо «Замочок» м. Белз АДРЕСА_5, площею 0,68га. та рішення 39 сесії 5 скликання №857 від 09.12.2009р. «Про затвердженея технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз» в частині затвердження технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок ДІКЗ в м. Белз та передачі у постійне користування земельної ділянки для обслуговування об'єкту культурної спадщини «Замочок» м. Белз АДРЕСА_5, площею 0,68га..

Ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 24.07.2014р. касаційну скаргу Державного історико-культурного заповідника у м. Белз відхилено, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2014р. у цій справі залишено без змін.

Таким чином, з часу ухвалення 31.03.2014р. постанови Львівським апеляційним адміністративним судом, оскаржувані рішення Белзької міської ради №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р. в інших частинах крім тих, що були скасовані апеляційним судом залишились чинними.

Відповідно, перебіг строку звернення позивачів до адміністративного суду з контексту їх позовних вимог слід рахувати з 31.03.2014р., тому твердження представників третьої особи Державного історико-культурного заповідника в м. Белз про залишення позовів без розгляду у зв'язку із пропуском строку для звернення до адміністративного суду, на переконання суду є помилковими.

Також, суд критично ставиться до доводів представника третьої особи Державного історико-культурного заповідника в м. Белз щодо неналежного позивача у позові ОСОБА_1 до Белзької міської ради, оскільки оскаржувані рішення стосуються прав територіальної громади м. Белз, мешканцем якого згідно відбитка штампа реєстрації у паспорті та довідки виконкому Белзької міської ради №306 від 08.04.2014р. є позивач ОСОБА_1

Разом з тим, згідно приписів ст. 1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Крім цього, згідно ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Дослідженою довідкою КП ЖКГ м. Белз №40 від 03.04.2014р., встановлено, що на балансі комунального підприємства знаходиться кладовище площею 1,6га., яке знаходиться в м. Белз по АДРЕСА_4. Дане кладовище є діючим у населеному пункті, де протягом багатьох десятиліть і до сьогоднішнього дня проводиться поховання померлих жителів м. Белз. Утриманням кладовища займається громада м. Белз.

Із відповіді на клопотання наданої 03.04.2014р. за№135/02-09 міським головою м. Белз ОСОБА_1 зокрема встановлено, що на території м. Белз знаходиться одне діюче кладовище по АДРЕСА_4. Захоронення померлих громадян жителів міста Белз протягом останніх 70 років та поданий час здійснюється виключно на єдиному діючому кладовищі площею 1,6га.

Як встановлено в ході розгляду справи, земельна ділянка площею 1,6га., на якій розміщене єдине діюче кладовище в м. Белз площею 1,6га. згідно оскаржуваних рішень Белзької міської ради №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р. передана в постійне користування Державному історико-культурному заповіднику в м. Белз в межах земельної ділянки площею 1,6320га. для обслуговування об'єкта культурної спадщини «Ансамбль церкви Св. Параскеви» в м. Белз по АДРЕСА_7.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ст. 23 ЗУ «Про поховання та похоронну справу», для розміщення місця поховання рішенням уповноваженого органу в установленому законом порядку відповідному спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування надається земельна ділянка. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують планування та впорядкування території місць поховання згідно з генеральними планами забудови відповідних населених пунктів та іншої містобудівної документації з дотриманням обов'язкових містобудівних, екологічних та санітарно-гігієнічних вимог.

Відповідно до приписів ст. 28 ЗУ «Про поховання та похоронну справу», землі, на яких розташовані місця поховання, є об'єктами права комунальної власності і не підлягають приватизації або передачі в оренду. На території місця поховання не можуть бути розташовані об'єкти іншої, крім комунальної форми власності, за винятком випадків, передбачених статтею 29 цього Закону.

В свою чергу, згідно п. 1.1. Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 19.11.2003р. за № 193, для розміщення місця поховання спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування відповідно до вимог земельного законодавства та гігієнічних вимог щодо облаштування і утримання кладовищ у населених пунктах України (ДСанПіН 2.2.2.028.99) надається земельна ділянка. Наявність місця поховання передбачається проектом планування та забудови населеного пункту з урахуванням подальшого розширення його території.

Таким чином, оскаржувані рішення Белзької міської ради №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р. в частині надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок ДІКЗ в м. Белзі та видачу Державних актів на право постійного користування земельними ділянками об'єктів нерухомості історико-культурної спадщини «Ансамбль церкви Св. Параскеви» (охор. №1423) м. Белз, АДРЕСА_7 площею 1,6320га та затвердження технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз та передати в постійне користування земельні ділянки для обслуговування об'єкта культурної спадщини «Ансамбль церкви Св. Параскеви» (охор. №1423) м. Белз, АДРЕСА_7 площею 1,6320га. прийняті з порушенням чинного законодавства, оскільки землі, на яких розташовані місця поховання, є об'єктами права лише комунальної власності, відповідно в цій частині їх слід скасувати.

В свою чергу, дослідженою довідкою №220 від 10.06.2014р. Державного навчального закладу «Угнівський аграрно-будівельний ліцей», встановлено, що територія на якій знаходиться майстерня виробничого навчання та підстанція за адресою м. Белз, АДРЕСА_6 площею 0,55га. знаходиться на балансі ліцею з дня його заснування в 1955 році.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 06.12.2010р. виконавчим комітетом Белзької міської ради, встановлено, що Професійно-технічному училищу №77 (Державний навчальний заклад «Угнівський аграрно-будівельний ліцей») належить нежитлова будівля (виробнича майстерня), що знаходиться в м. Белз по АДРЕСА_6.

Із рішення Белзької міської ради №174 від 13.11.2003р. встановлено, що таким вирішено дати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки в постійне користування філії ПТУ №77 в м. Белз загальною площею 2,13га.

В ході розгляду справи встановлено, що земельна ділянка площею 0,55га. на якій розташована виробнича майстерня і підстанція ДНЗ «Угнівський аграрно-будівельний ліцей» та якою користується ліцей за адресою: м. Белз по АДРЕСА_6, згідно оскаржуваних рішень Белзької міської ради №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р. передана в постійне користування Державному історико-культурному заповіднику в м. Белз в межах земельної ділянки площею 1,4059га. для обслуговування об'єкта культурної спадщини «Ансамбль монастиря сс.. Домініканок» в м. Белз по АДРЕСА_2.

Згідно ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

В цей час, згідно приписів ст. 144 ЗК України, рішення органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою ДНЗ «Угнівський аграрно-будівельний ліцей» в м. Белз по АДРЕСА_6 не приймалося.

Відповідно, оскаржувані рішення Белзької міської ради №782 від 09.11.2009р. та №857 від 09.12.2009р. в частині надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок ДІКЗ в м. Белзі та видачу Державних актів на право постійного користування земельними ділянками об'єктів нерухомості історико-культурної спадщини «Ансамбль монастиря сс. Домініканок» (охор. №490/1, №490/2) м. Белз, АДРЕСА_2 площею 1,4059га та затвердження технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз та передати в постійне користування земельні ділянки для обслуговування об'єкта культурної спадщини «Ансамбль монастиря сс. Домініканок» (охор. №490/1, №490/2) м. Белз, АДРЕСА_2 площею 1,4059га. прийняті з порушенням чинного законодавства, відповідно в цій частині рішення слід скасувати.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 та Державного навчального закладу «Угнівський аграрно-будівельний ліцей» про визнання недійсною та скасування технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз, у задоволенні такої суд відмовляє, оскільки технічна документація не створює наслідків які б порушували, на думку позивачів, їх права, а є складовою процесу отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Крім цього, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме визнання протиправним та скасування оскаржуваних рішень лише в частині спірних земельних ділянок, тому вирішуючи питання про скасування в цілому технічної документації із землеустрою земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз судом було б порушено права заповідника на виготовлення правовстановлюючих документів на інші земельні ділянки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 17, 104, 158, 160, 161,162,163 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 та філії Державного навчального закладу Угнівський аграрно-будівельний ліцей задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Белзької міської ради №782 від 09.11.2009 року в частині надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою по інвентаризації ділянок ДІКЗ в м. Белз та видачі державних актів на право постійного користування земельними длілянками обєктів нерухомості історико-культурної спадщини: спадщини «Ансамбль монастиря сс.. Домініканок» (охор. №490/1, №490/2) м. Белз, АДРЕСА_2, площею - 1,4059га.; «Ансамбль церкви Св. Параскеви» (охор. №1423) м. Белз, АДРЕСА_7, площею - 1,6320га.

Визнати протиправними та скасувати рішення Белзької міської ради №857 від 09.12.2009 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою по інвентаризації земельних ділянок Державного історико-культурного заповідника в м. Белз та передачі в постійне користування земельних ділянок: для обслуговування об'єкта культурної спадщини «Ансамбль монастиря сс.. Домініканок» (охор. №490/1, №490/2) м. Белз, АДРЕСА_2, площею - 1,4059га.; для обслуговування об'єкта культурної спадщини «Ансамбль церкви Св. Параскеви» (охор. №1423) м. Белз, АДРЕСА_7, площею - 1,6320га.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Головуючий: М. Я. Адамович