Справа № 802/3520/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 р. м. Вінниця

Справа № 802/3520/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Панченка Тараса Дмитровича,

представника позивача: Фалатюка Є.О.,

представника відповідача: Бойка А.М.,

представника третьої особи 1: ОСОБА_3,

представник третьої особи 2 : не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Білашківське" до Головного управління Держземагентства у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4 (третя особа 1) та Погребищенська районна центральна лікарня (третя особа 2) про скасування наказів,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Білашківське" ( далі - СТОВ "Білашківське" ) з адміністративним позовом до Головного управління Держземагентства у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4 та Погребищенська районна центральна лікарня про скасування наказів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на момент видання наказу від 15.04.2014 №2-267/15-14-СГ, яким надано ОСОБА_4 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою, та наказу від 31.07.2014 №2-2180/15-14-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано ОСОБА_4 в оренду земельну ділянку, розташовану на території Старостинецької сільської ради (кадастровий номер :07:002:0066), вже існував договір суборенди землі від 01.04.2010 №2, укладений між СТОВ "Білашківське" та Погребищенською ЦРЛ щодо цієї ж земельної ділянки ( розмір ділянки 87 га ), строк дії якого збігає 01.04.2015 року, а тому відповідач не мав права приймати будь-які рішення стосовно спірної земельної ділянки.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надавши суду письмові заперечення ( а.с. 232-237 ), де вказав, що згідно приписів ст. 20 Закону України "Про оренду землі" укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Разом з тим, у Держземагенства України відсутня інформація щодо державної реєстрації договору суборенди між Погребищенською ЦРЛ та СТОВ "Білашківське". Більш того, вказаний договір суборенди не відповідає вимогам визначеним в ст. 15 Закону України "Про оренду землі", зокрема в договорі суборенди відсутні: кадастровий номер; місце розташування земельної ділянки; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду; права оренди земельної ділянки. Таким чином, на думку відповідача, в договорі суборенди відсутні істотні умови, а сам договір не зареєстрований в установленому законом порядку, відтак у позивача відсутнє право на користування спірною земельною ділянкою.

В той же час, відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів, які б вказували на наявність підстав, встановлених ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, для відмови ОСОБА_4 в задоволенні заяви від 17.04.2014 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення. Таким чином, на думку відповідача, ГУ Держземагенства у Вінницькій області під час винесення оскаржуваних наказів, діяло в межах наданої компетенції, в порядку та у спосіб, визначений законодавством України.

Представник третьої особи 1 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що видані Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області оскаржувані накази, якими ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою, затверджено документацію із землеустрою та надано в оренду земельну ділянку, розташовану на території Старостинецької сільської ради (кадастровий номер :07:002:0066), винесені з дотриманням вимог чинного законодавства, а відтак є правомірними та підлягають виконанню.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Погребищенська районна центральна лікарня явку належного представника в судове засідання не забезпечила, надавши заяву за вх. № 26506 від 22.12.2014 про розгляд справи за відсутності представника лікарні.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи 1, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

01 квітня 2010 року Погребищенською районною центральною лікарнею передано на 5 років в суборенду СТОВ "Білашківське" земельну ділянку орієнтовною площею 87 га. Строк дії договору складає 5 років з моменту прийняття земельної ділянки, що суборендується, та закінчується 01 квітня 2015 року ( а.с. 5-7 ).

09 грудня 2013 року розпорядженням Погребищенської РДА №301 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель на території Старостинецької сільської ради та сформовано земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер :07:002:0066) загальною площею 85,6338 га.

17 квітня 2014 року до Головного управління Держземагентства у Вінницькій області звернувся ОСОБА_4 із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 85,63 га, що розташована на території Старостинецької сільської ради (кадастровий номер :07:002:0066) для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення (а.с. 169).

За наслідком розгляду зазначеної заяви відповідачем видано Наказ від 15.04.2014 №2-267/15-14-СГ "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою" ОСОБА_4 для подальшого оформлення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства ( а.с. 145 ).

31.07.2014 Наказом Головного управління Держземагенства у Вінницькій області №2-2180/15-14-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 85,6338 га в оренду ОСОБА_4 із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) на території Старостинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області для ведення фермерського господарства терміном на 15 років (а.с. 144).

05.08.2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та ОСОБА_4 укладено Договір оренди землі № 564, за яким ОСОБА_4 передана в строкове платне користування земельна ділянка загальною площею 85,6338 га, що розташована на території Старостинецької сільської ради (кадастровий номер :07:002:0066), для ведення фермерського господарства, із земель запасу сільськогосподарського призначення. Строк дії договору - 15 років, починаючи з моменту укладення ( а.с. 87-92 ).

Того ж дня Реєстраційною службою Погребищенського РУЮ проведено реєстрацію права оренди на вищевказану земельну ділянку відповідно до договору оренди землі №564 між ОСОБА_4 та Головним управлінням Держземагенства України у Вінницькій області на підставі Наказу №2-2180/15-14-СТ від 31.07.2014, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового майна ( а.с. 119-120 ).

Не погоджуючись з рішенням ГУ Держземагенства у Вінницькій області про передачу на 15 років в оренду ОСОБА_4 спірної земельної ділянки площею 85,6338 га, що знаходиться на території Старостинецької сільської ради, СТОВ "Білашківське" 24 липня 2014 року надіслало на ім'я Голови Держземагенства у Вінницькій області лист-звернення ( вих. №99 ), в якому просило відновити стан земельної ділянки, який існував до порушення прав позивача ( а.с. 19 ).

15.09.2014 на адресу СТОВ "Білашківське" надійшла відповідь Держземагенства України №27-28.0.13-10594/2-14 від 02.09.2014, в якій зазначено, що, згідно чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Разом з тим, у Держземагенстві України відсутня інформація щодо державної реєстрації договору суборенди, укладеного 01 квітня 2010 року між СТОВ "Білашківське" та Погребищенського РЦЛ. Крім того, відповідач зазначив, що згідно до ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб ( а.с. 20 ).

Оскільки, на думку позивача, оскаржувані накази відповідача є протиправними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача, СТОВ "Білашківське" звернулось до суду з даним позовом щодо їх скасування.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи правову оцінку вказаним рішенням відповідача, суд виходить з наступного.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією, на час прийняття відповідачем оскаржуваних рішень регулювалися Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", Законом України "Про Державний земельний кадастр", Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року.

Як встановлено в судовому засіданні, 17 квітня 2014 року громадянин ОСОБА_4 звернувся до відповідача з клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 85,63 га для ведення фермерського господарства на території Старостинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області із земель запасу сільськогосподарського призначення.

Пунктом "а" частини 3 статті 22 Земельного кодексу України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З аналізу наведених норм вбачається, що Головне управління Держземагенства у Вінницькій області, як орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність та користування відповідно до повноважень, мало розглянути клопотання у місячний строк та за результатами його розгляду надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу, а саме: лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом з наданих в судовому засіданні доказів та пояснень представника відповідача та представника третьої особи - ОСОБА_4, останнім до ГУ Держземагенства у Вінницькій області разом із заявою від 17 квітня 2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 85,63 га, розташованої на території Старостинецької сільської ради (кадастровий номер :07:002:0066), для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення, надано низку документів, надання яких вимагається чинним законодавством, зокрема до заяви були долучені: викопіювання з кадастрової книги, копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, документи, що підтверджують наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі ( а.с. 170-172 ).

На підставі виданого ГУ Держземагенства у Вінницькій області наказу від 15.04.2014 №2-267/15-14-СГ "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою", ОСОБА_4 розроблено технічну документацію із землеустрою, в тому числі проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ( а.с. 173-177, 181-209 ).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" на проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства із земель запасу на території Старостинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області було надано висновок державної експертизи землевпорядної документації від 13 червня 2014 року № 802-14 ( а.с. 243 ).

В поясненнях, наданих в судовому засіданні та додаткових письмових поясненнях, представник позивача, як на одну з підстав для визнання оскаржуваних наказів протиправними, посилається на зроблені у вищезазначеному висновку державної експертизи землевпорядної документації підсумки оцінки результатів державної експертизи, згідно яких зазначений проект землеустрою не в повній мірі відповідає вимогам законодавства України.

Разом з тим, суд критично оцінює такі твердження представника позивача, оскільки, як вбачається з наданої суду копії висновку державної експертизи землевпорядної документації від 13 червня 2014 року № 802-14, на зворотному боці висновку міститься відмітка ГУ Держземагенства у Вінницькій області, датована 17 липнем 2014 року, про усунення зауважень та погодження документації ( зворотній бік а.с. 243 ).

Крім того, ще однією підставою для визнання оскаржуваних наказів протиправними представник позивача зазначав те, що при дослідженні в судовому засіданні заяви ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на ім'я начальника ГУ Держземагенства у Вінницькій області Коника О.М, зареєстрованої за вх. №31-6140/0/1-14, виявлено, що дата її подачі 17.04.2014, проте оскаржуваний наказ №2-267/15-14-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки" видано відповідачем 15.04.2014 року, тобто двома днями раніше.

На думку представника позивача, вищезазначена обставина свідчить про те, що наказ №2-267/15-14-СГ "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою" від 15.04.2014 виданий з грубим порушенням норм законодавства та підлягає скасуванню.

Суд бере до уваги вказані представникам позивача обставини, однак критично ставиться до даних посилань, як на підставу протиправності оскаржуваних наказів, з огляду на наступне.

Так, з даного приводу в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що, відповідно до наказу Держземагентства України від 28.02.2013 № 72 "Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб", реєстрація наказів з розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності Головного управління здійснювалася в єдиному програмному забезпеченні.

Відповідно до наказу Держземагентства України від 27.03.2014 № 94 "Про внесення змін до деяких наказів Держземагентства України" було припинено реєстрацію наказів в єдиному програмному забезпеченні та наказом від 10.04.2014 № 129 "Про деякі питання реєстрації документів в автоматизованій системі діловодства" (вхідний номер № 21-6097/0/1-14 від 16.04.2014 ) зобов'язано здійснювати реєстрацію в системі електронного документообігу "ДОК ПРОФ Степ 2.0" ( далі - Система ).

Так як вкладка "Накази СГ" в системі електронного документообігу "ДОК ПРОФ Степ 2.0" була створена в квітні 2014 року та працювала в тестовому режимі до повного налагодження Системи, під час реєстрації наказів СГ часто відбувався технічний збій даної Системи.

Під час реєстрації наказу № 267 відбувся технічний збій Системи електронного документообігу "ДОК ПРОФ Степ 2.0" і на штрих коді, що проставляється автоматично Системою, було вибито дві дати - 15 квітня та 25 квітня 2014 року. Спеціаліст, що переносив запис на заголовок наказу, не замітив розбіжностей в даті та проставив дату 15 квітня, хоча наказ був прийнятий та зареєстрований 25 квітня 2014 року, про що свідчить реєстраційно-контрольна картка ( а.с. 238 - 242 ).

Враховуючи вищенаведене, судом був досліджений оскаржуваний наказ від 15 квітня 2014 року №2-267/15-14-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" та встановлено наявність штрих коду із зазначенням двох дат - 15 квітня та 25 квітня 2014 року. Разом з тим, в заголовку наказу міститься зазначена спеціалістом ГУ Держземагенства у Вінницькій області дата реєстрації наказу, а саме 15 квітня 2014 року.

На підтвердження вищевикладених пояснень представником відповідача в судовому засіданні надано пояснювальну записку на ім'я начальника ГУ Держземагенства у Вінницькій області Коника О.М. від начальника відділу документального, господарського та організаційного забезпечення Бондаренко Л.М. ( а.с. 240 ), з якої видно, що фактично оскаржуваний наказ виданий та зареєстрований в Державному агентстві земельних ресурсів 25 квітня 2014 року.

Також, до матеріалів справи долучено надану представником відповідача копію реєстраційно-контрольної картки від 25.04.2014 №28.12.1899267/0/15-14, з якої вбачається, що наказ про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою було зареєстровано у Державному агентстві земельних ресурсів 25 квітня 2014 року за вх. №2-267/0/15-14 ( а.с. 241 ), а тому суд вважає, що даний доказ є належним та допустимим в розумінні статті 70 КАС України.

Таким чином, з документів, які містяться в матеріалах справи, та пояснень представника відповідача судом встановлено, що фактично оскаржуваний наказ №2-267/15-14-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" був прийнятий відповідачем та зареєстрований 25.04.2014 року, проте при його оформленні було допущено технічну описку і зазначено невірну дату прийняття наказу - 15.04.2014 року.

Щодо посилання позивача, що СТОВ «Білашківське» являється законним користувачем спірної земельної ділянки, розташованої на території Старостинецької сільської ради (кадастровий номер :07:002:0066), на підставі договору суборенди від 01.04.2010 №2, укладеного між СТОВ "Білашківське" та Погребищенською ЦРЛ, строк дії якого збігає 01.04.2015 року, суд зазначає наступне.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до відповіді №27-28-0.13-10594/2-14 від 02.09.2014 Держземагенства України, в останнього відсутня інформація щодо державної реєстрації договору суборенди від 01.04.2010 №2, укладеного між СТОВ "Білашківське" та Погребищенською ЦРЛ ( а.с. 20-22 ).

Крім того, як встановлено судом з матеріалів справи, пояснень представника відповідача та не заперечувалось в судовому засіданні представником позивача, договір суборенди від 01.04.2010 №2, укладений між СТОВ "Білашківське" та Погребищенською ЦРЛ, не зареєстрований в установленому законом порядку.

На пропозицію суду надати докази щодо державної реєстрації зазначеного договору представник позивача повідомив, що не може надати таких доказів, оскільки вони відсутні. Разом з тим наголошував, що позивач має намір в подальшому здійснити державну реєстрацію зазначеного договору суборенди, проте оскаржувані накази відповідача перешкоджають цьому.

Крім вищезазначеного, суд також зауважує, що дослідивши вказаний договір суборенди приходить до висновку, що останній не відповідає в повій мірі вимогам статті 15 Закону України «Про оренду землі», оскільки у вказаному договорі відсутні: кадастровий номер земельної ділянки; місце розташування земельної ділянки; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; відповідальність сторін; права оренди земельної ділянки.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до інформації про земельні ділянки, які знаходяться в користуванні Погребищенської ЦРЛ Погребищенського району Вінницької області, станом на 01.12.2013, в користуванні останньої знаходиться земельна ділянка загальною площею 6,0904 га.

Таким чином, позивачем під час розгляду справи в суді не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували право СТОВ «Білашківське» на користування земельною ділянкою загальною площею 85,63 га, що розташована на території Старостинецької сільської ради (кадастровий номер :07:002:0066)

Щодо посилань позивача, що при винесенні відповідачем оскаржуваних наказів було порушено його права та законні інтереси як землекористувача спірної земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що ГУ Держземагенства у Вінницькій області під час винесення оскаржуваних наказів, діяло в межах наданої компетенції, в порядку та у спосіб визначений законодавством України, а також з огляду на недоведеність позивачем свого права на користування спірною земельною ділянкою, яке б грунтувалось на законі, суд приходить до висновку про правомірність та законність виданих відповідачем наказів від 15.04.2014 №2-267/15-14-СГ, яким надано ОСОБА_4 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою, та від 31.07.2014 №2-2180/15-14-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано ОСОБА_4 в оренду земельну ділянку, розташовану на території Старостинецької сільської ради (кадастровий номер :07:002:0066).

Згідно частин першої та другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За сукупністю вищенаведених обставин суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам, встановленим у справі, не підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні за участю присутніх учасників процесу, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та враховуючи відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, витрати пов'язані з розглядом справи, згідно положень статті 94 КАС України, позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя / підпис / Заброцька Людмила Олександрівна

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар