Справа № 826/405/15
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 січня 2015 року м. Київ № 826/405/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:

« 1. Визнати: 1) що пенсія є належне мені майно, яке на правах власності належить мені, і у яке ніхто не має права втручатися; 2) що поновивши мені пенсію із розрахунку 89% від грошового забезпечення цим постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 р. у справі № 2а-15232/10/2670 було відновлено моє конституційне право на належне і призначене попередньо пенсійне забезпечення; 3) що загальна сума 25355,89 грн. складається із суми недорахованої та недовиплаченої відповідачем, тому заборгованої ним мені пенсії за період з 25.04.2010р. по 31.08.2014 р.; 4) дії головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в результаті невиплати мені заборгованої ним пенсії за період з 25.04.2010р. по 31.08.2014р. на загальну суму 25355,89 грн. протиправними.

2. Зобов'язати відповідача невідкладно виплатити мені заборговану ним мені пенсію за період з 25.04.2010р. по 31.08.2014р. на загальну суму 25355,89 грн.».

Відповідно до частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається позовна заява; 2) ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; 4) зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати судового збору; про звільнення від оплати правової допомоги і забезпечення надання правової допомоги, якщо відповідний орган відмовив особі у забезпеченні правової допомоги; про призначення судової експертизи; про витребування доказів; про виклик свідків тощо; 6) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Враховуючи наведене, позовна заява ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання: «що пенсія є належне мені майно, яке на правах власності належить мені, і у яке ніхто не має права втручатися; 2) що поновивши мені пенсію із розрахунку 89% від грошового забезпечення цим постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 р. у справі № 2а-15232/10/2670 було відновлено моє конституційне право на належне і призначене попередньо пенсійне забезпечення; 3) що загальна сума 25355,89 грн. складається із суми недорахованої та недовиплаченої відповідачем, тому заборгованої ним мені пенсії за період з 25.04.2010р. по 31.08.2014 р.» не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів не віднесено ні встановлення юридичних фактів, ні визнання права власності на будь-яке майно.

Крім того, частиною 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Так, позивач у позовній заяві посилається на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 р. у справі № 2а-15232/10/2670, проте копії зазначеної постанови суду не надає, як і не зазначає причин неможливості надання останньої.

У частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в результаті невиплати позивачу заборгованої ним пенсії за період з 25.04.2010р. по 31.08.2014р. на загальну суму 25355,89 грн. протиправними та в частині зобов'язання відповідача невідкладно виплатити позивачу заборговану ним мені пенсію за період з 25.04.2010р. по 31.08.2014р. на загальну суму 25355,89 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», а згідно частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Разом з тим, статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Зокрема, частиною 9 вказаної статті передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою.

З огляду на наведене, позивач у зв'язку з невиконанням судового рішення має право звернутися як у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», так і до суду у порядку, встановленому статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Зазначені недоліки позовної заяви повинні бути усунуті шляхом подання до суду уточненої позовної заяви у відповідній кількості та документів, не доданих до позовної заяви, з додержанням всіх вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом трьох днів з моменту отримання ухвали.

Згідно з частиною 2 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2.Встановити позивачу строк протягом трьох днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України.

4.Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Катющенко