Справа № 826/15296/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Вівдиченко Т.Р., Горбань Н.І. Коток А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві про визнання протиправними наказу та скасування повідомлення про проведення перевірки, -

ВСТАНОВИВ:

6 жовтня 2014 року ФОП ОСОБА_5 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві (далі ДПІ або відповідач), у якому просив визнати протиправними та скасувати наказ №1768 від 03.09.2014 року та повідомлення №7495/Х/26-54-17-01-26 від 03.09.2014 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови ФОП ОСОБА_5 посилається на те, що згідно статті 31 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлюється, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня-грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Апелянт також вважає, що відповідач не віднесений законодавством України до Державної фіскальної служби України, а оскільки відповідачем не надано дозволу Кабінету Міністрів України на проведення відповідної перевірки, у нього не було правових підстав для винесення оскаржуваних наказу та повідомлення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ДПІ №1768 від 03.09.2014 року призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.

На підставі наказу №1768 від 03.09.2014 року ДПІ видано повідомлення №7495/Х/26-54-17-01-26 від 03.09.2014 року, яким платника податків повідомлено про строки проведення перевірки і його обов'язок щодо надання первинних документів для перевірки правильності декларування грошових зобов'язань.

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень стало те, що на запити ДПІ №4449/Х/17-04-28 від 03.06.2014 року та №7212/Х/17-04-28 від 20.08.2014 року позивачем не надано витребовуваних контролюючим органом документів щодо фінансово-господарської діяльності позивача для встановлення розбіжностей, що виникли між валовим доходом, задекларованим в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік та довідки «Про суми виплачених доходів та утримання з них податків» за 2013 рік.

В своїх листах від 10.06.2014 року та 23.08.2014 року позивач повідомив контролюючий орган про невідповідність його письмових запитів приписам статті 73 Податкового кодексу України, а тому платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

У зв'язку х відсутністю пояснень платника податків щодо виявлених контролюючим органом розбіжностей, відповідачем встановлено, що платником податків не подано в установлений законом строк і порядок податкову декларацію або розрахунки, внаслідок чого призначено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції відхилив посилання позивача на статтю 31 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», якою встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня-грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, з огляду на те, що ДПІ в Оболонському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві, як територіальний орган Міністерства доходів і зборів України перебуває у стані реорганізації, шляхом його приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби України.

Колегія суддів погоджується з такою позицією суду першої інстанції.

Указом Президента України «Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» від 24 грудня 2012 року № 726/2012 утворено Міністерство доходів і зборів України, реорганізувавши Державну митну службу України та Державну податкову службу України.

Відповідно до Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України № 141/2013 від 18 березня 2013 року (далі Положення) Міністерство доходів і зборів України (Міндоходів України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Одним з основних завдань Міндоходів України є забезпечення формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізація єдиної державної податкової, державної митної політики, а також боротьба з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, здійснення в межах своїх повноважень контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів та інших платежів.

Згідно із пунктом 7 Положення Міндоходів України здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи.

До територіальних органів Міндоходів України належать його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, міжрегіональні територіальні органи (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць), митниці, спеціалізовані департаменти та спеціалізовані органи Міндоходів України, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднані та спеціалізовані державні податкові інспекції.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України (з урахуванням відповідних змін та доповнень) контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу).

Статтею 78 Податкового кодексу визначено порядок проведення документальних позапланових перевірок. Так, зокрема, згідно з підпунктом 78.1.5 пункту 71.1 документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини як: платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об'єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Згідно із пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів) (пункт 86.3 статті 86 Податкового кодексу).

Позивачем не заперечується той факт, що наказ контролюючого органу та повідомлення про проведення перевірки отримано ним 09.09.2014 року, тобто до початку перевірки, яка розпочалась 15.09.2014 року.

За наслідками проведеної перевірки, відповідачем складено акт №1076/26-54-17-01-17- від 26.09.2014 року про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належним сум податків до бюджету платником податків - позивача за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.10.2014 року.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ДПІ дотримано порядку проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, встановленого Податковим кодексом України.

Разом з тим, статтею 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 719-VII від 16.01.2014 року встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) здійснюються протягом серпня-грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної фіскальної служби» № 160 від 21 травня 2014 року утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» № 311 від 06 серпня 2014 року утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком, а також реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» № 408 від 13 серпня 2014 року затверджено перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що ні Державна фіскальна служба чи її територіальні органи, ні Міндоходів та його структурні чи територіальні органи до цього переліку не внесені.

У зав'язку з чим, колегія суддів прийшла до висновку, що обмеження щодо проведення перевірок контролюючими органами, необхідність отримання спеціального дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірки не розповсюджуються на Державну фіскальну службу України, органи Міндоходів України, які виконують функції Державної фіскальної служби до закінчення процедури реорганізації таких органів, зокрема, на ДПІ в Оболонському районі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зроблених у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 19.01.2015 року

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Горбань Н.І.