Справа № 143/2114/14-а
Суддя: Скрицький Л. П.
Дата ухвалення: 2015-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/2114/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 січня 2015 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Скрицького Л.П.,

з участю секретаря Москаленко С.П.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Погребищенського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора АП ВДАІ з ОАТ Липовецького району Вінницької області про визнання неправомірною та скасування постанови серія АВ № 272079 в справі про адміністративне правопорушення від 13.01.2014р.,-

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2014 року позивач звернувся з адміністративним позовом до інспектора АП ВДАІ з ОАТ Липовецького району Вінницької області про визнання неправомірною та скасування постанови серія АВ № 272079 в справі про адміністративне правопорушення від 13.01.2014р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою серії АВ № 272079 від 13.01.2014р. на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 425 гривень, як зазначено в постанові за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУ п АП - порушення правила проїзду перехрестя.

Позивач ОСОБА_1 з постановою відповідача не погоджується, вважає, що вона є необґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху він не порушував.

Позивач в судове засідання не з`явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку.

Представник відповідача до суду не з`явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку, що, відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, є підставою для розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ ( ч. 1 ст. 2 КАС України ).

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийтяті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безстронньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими неспиятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення якох спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що відповідачем по справі при складанні постанови про адміністративне правопорушення серії АВ № 272079 від 13.01.2014р., складеного відносно позивача ОСОБА_1 було в повному обсязі дотримані вимоги ст. 283 КУ п АП, згідно яких постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть тягне накладення штрафу від двадцяти п'яти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому штрафна санкція накладена відповідачем на позивача в межах санкції передбаченої диспозицією цієї статті.

Отже, позивачем дійсно було допущено порушення ПДР України, що в свою чергу є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП, за порушення правил проїзду перехресть. Суд вважає, що відповідач при винесенні вищезазначеної постанови діяв на підставі та межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому постанова про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному випадку знайшло своє повне підтвердження правомірності винесення постанови про адміністративне правопорушення відповідачем.

Керуючись ст. 293 ч. 1 п. 1 КУ п АП, ст. 162 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора АП ВДАІ з ОАТ Липовецького району Вінницької області про визнання неправомірною та скасування постанови серія АВ № 272079 в справі про адміністративне правопорушення від 13.01.2014р., відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя