Справа № 304/2051/14-а
Суддя: Шешеня М. О.
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 304/2051/14-а
Провадження № 2-а/304/31/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2014 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Шешені М. О.,

при секретарі - Готра І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державтоінспектора ВДАІ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області капітана міліції Керечана Василя Омеляновича про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №436696 від 18 грудня 2014 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 03 жовтня 2014 року йому надійшла листом з відділу ДВС Перечинського районного управління юстиції постанова про відкриття виконавчого провадження від 17 вересня 2014 року, згідно якої з нього у примусовому порядку стягнуто на користь держави штраф у розмірі 1360 грн. Окрім цього, у постанові було зазначено, що йому потрібно добровільно виконати вищевказане рішення у строк до 23 вересня 2014 року, хоча копія постанови надійшла на його адресу аж 03 жовтня 2014 року. Разом з цим зазначив, що 01 лютого 2014 року на його адресу вже надходила вищезгадана постанова з відділу ДВС Перечинського районного управління юстиції, в якій з нього у примусовому порядку виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 436696 від 18 грудня 2013 року, виданої ВДАІ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області просять стягнути на користь держави 1360 грн. адміністративного штрафу. Однак, як вбачається з постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 436696, винесеної старшим державтоінспектором ВДАІ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області капітаном міліції Керечан Василем Омеляновичем, то в такій зазначено, що притягнутий до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на якого й накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Окрім цього, прізвище, ім'я та по батькові ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено також було й у постанові про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 41681814 від 25.01.2014 року, яка надійшла йому листом з відділу ДВС Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області. Так, згідно паспорта громадянина України серії ВО номер 093300, виданого Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області 07 травня 1996 року його прізвище, ім'я та по батькові записано як ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв'язку з тим, що він був незгідний з вищевказаною постановою, то особисто подав до відділу ДВС Перечинського районного управління юстиції заяву у відповідності до якої, просив закінчити виконавче провадження по виконанню постанови № 436696 від 18 грудня 2013 року, виданої ВДАІ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штраф у розмірі 1360 грн.00 коп., оскільки є розбіжності у прізвищі та даті народженні боржника (копія листа додається). У зв'язку з чим, у подальшому відділом ДВС Перечинського районного управління юстиції було його заяву було задоволено. Після чого, майже через дев'ять місяців на його адресу знову надходить лист про відкриття виконавчого провадження, уже з частково виправленими розбіжностями, і у відповідності до якого з нього повторно у примусовому порядку виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 436696 від 18 грудня 2013 року, виданої ВДАІ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області просять стягнути на користь держави 1360 грн. адміністративного штрафу. Так, 18 жовтня 2013 року біля 20.30 год. Він ОСОБА_1 дійсно керував автобусом марки «ЗИГ-325000» д/н НОМЕР_1 в с.Тур'я-Ремета по вул.Центральній Перечинського району, а саме їхав у напрямку м.Перечин. У той час його було зупинено вищевказаним інспектором ВДАІ. Після чого ним було передано для перевірки інспектору ДАІ такі документи: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, схему маршруту та договір обов'язкового страхування цивільної відповідальності, після огляду яких інспектор відпустив мене, при цьому не говорив про будь-яке порушення ПДР України. Однак, як вбачається з постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 436696, винесеної старшим державтоінспектором ВДАІ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області капітаном міліції Керечан Василем Омеляновичем, то в такій зазначено, що 18.10.2013 року в 20.40 год., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с.Полянська Гута, вул.Центральна, 4, керував автобусом «ЗИГ 325000» д/н НОМЕР_1 в с.Тур'я-Ремета по вул.Центральній, перевозив пасажирів з несправним замком дверей заднього аварійного виходу, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КУпАП. Разом з цим, згідно вказаної постанови був притягнутий гр. ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності й на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн., а у разі несплати гр.ОСОБА_3 штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органам ДВС стягнути з порушника подвійний розмір штрафу, а саме 1360 грн. Хто такий гр.ОСОБА_3 йому невідомо, та чому місцем проживання останнього зазначена його адреса він не може зрозуміти. Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та неправомірною. Тому, на підставі вищенаведеного просить скасувати вищевказану постанову.

У судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримав повністю.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд розглядає справу у його відсутності, що відповідає положенням ст. 128 КАС України.

Згідно ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як роз'яснено у п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України №2 від 06 березня 2008 року, постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову про скасування постанови перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У судовому засіданні встановлено, що 18 грудня 2013 року старшим державтоінспектором ВДАІ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області капітаном міліції Керечан Василь Омелянович було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №436696, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.00 коп.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, з постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №436696 вбачається, що позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП, а саме керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності.

Що стосується тверджень позивача у адміністративному позові про відсутність у його діях адміністративного правопорушення, складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення у його відсутності та з порушенням вимог чинного законодавства, то суд такі оцінює критично та не бере їх до уваги, оскільки такі є надуманими та спрямованими на ухилення від адміністративної відповідальності.

Крім цього, посилання позивача на невірне зазначення прізвища «Лисий», замість «Лоскій», як на підставу скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення повністю спростовується тією ж постановою, у якій чітко зазначено прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто «Лоскій Василь Михайлович».

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови повністю дотримано вимоги чинного законодавства України, в тому числі враховано положення Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС 27 березня 2009 року за №111, а тому підстав для задоволення позову немає.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 17, 18, 70, 71, 86, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 222, 251, 288, 293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого державтоінспектора ВДАІ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області капітана міліції Керечана Василя Омеляновича про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АА2 №436696 від 18 грудня 2014 року - відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:Шешеня М. О.