Справа № 2а-149/09/1770
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ К/9991/83781/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Олендер І.Я., Ситников О.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16.07.2009р. та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 17.06.2010р. у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату підвищення пенсії «дитині війни» відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період 2006-2008 роки в розмірі 3891,90 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.07.2009р., яка змінена рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 17.06.2010р., позовні вимоги задоволено частково за періоди з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. В решті позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачу як дитині війни відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» пенсія повинна підвищуватись на 30% мінімальної пенсії за віком встановленої на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007р. та від 22.05.2008р. визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007-2008 роки» в частині обмеження розміру підвищення пенсії дітям війни на 2007, 2008 роки.

В частині вимог за 2006 рік в задоволенні позову відмовлено, оскільки положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» в частині обмеження розміру підвищення пенсії дітям війни на 2006 рік діяли і неконституційними не визнавались.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що суд не вправі перебирати на себе повноваження Пенсійного фонду та визначати конкретну суму підвищення пенсії.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки чинним законодавством повноваження по нарахуванню та виплаті пенсій в Україні покладені на органи Пенсійного фонду, а відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою невиконання відповідним суб'єктом владних повноважень покладених на нього обов'язків. В свою чергу реалізація особою права на отримання соціальних виплат не може бути поставлена у залежність від наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Крім того, розмір мінімальної пенсії за віком, на 30% якої підвищується пенсія дітям війни, визначається з врахуванням положень Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік та статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних рішень суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 232, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 16.07.2009р. та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 17.06.2010р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: І.Я. Олендер

О.Ф. Ситников