Справа № 234/7563/14-а
Суддя: Чернобай А. О.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/7563/14-а
Провадження № 2-а/234/212/14
УХВАЛА

01 вересня 2014 року місто Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Краматорського управління юстиції про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Краматорського міського суду Донецької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Краматорського управління юстиції про зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до положень частини 1 та 2 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи :

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства;

5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 вважаю, що у відкритті провадження в адміністративній справі необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією, чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Справою адміністративної юрисдикції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, в тому числі на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається з позову ОСОБА_1, останній фактично є скаргою, право на звернення з якою передбачено ст. 383 ЦПК України.

Так, згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Виходячи зі змісту позовної заяви та викладених на її обґрунтування обставин, слідує, що між сторонами виник спір із приводу оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Позивач за даним адміністративним позовом є стягувачем за виконавчим провадженням під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, і тому відповідно до статті 383 ЦПК України, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» позивач має право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 року зі змінами та доповненнями «Про практику застосування адміністративними

судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» п. 2 передбачено, що відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої

служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть

бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому судам слід ураховувати, що до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Згідно ст. 15 Цивільно- процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 2) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З огляду на вказане, позов ОСОБА_1 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки по суті мається не публічно-правовий спір, а правовідносини, що виникли між стягувачем та ВДВС під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України. Данний спір може бути вирішений в порядку судового контролю за виконання судового рішення відповідно до розділу VІІ ЦПК України.

Згідно ст.109 ч.1 п.1 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції про зобовязання вчинити певні дії.

Керуючись ст. 109 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції про зобовязання вчинити певні дії, оскільки заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачу, що він має право пред'явити свій позов в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Повторне звернення тієї ж особи до суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя