Справа № 826/9158/14
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 вересня 2014 року м. Київ №826/9158/14

Колегія суддів Окружного адміністративного суду міста Києва у складі:

головуючого судді Костенко Д.А., суддів: Каракашьяна С.К., Маруліної Л.О.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України (далі - Мінсоцполітики) про визнання дій про-типравними, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач просить суд визнати протиправним ненадання відповідачем інформації на його запит від 18.02.2014 про те, коли закінчується термін дії використовуваних Мінсоц-політики ліцензій на антивірусне програмне забезпечення, та зобов'язати відповідача надати запитувану інформацію або повідомити належну причину ненадання такої інформації, а також стягнути на його користь 1074 грн. судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на його інформаційний запит від 18.02.2014 відповідач надав неповну відповідь листом від 03.03.2014 №10/8/104-14.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач заперечень чи інших матеріалів до суду не надав, явку свого представника до судового засідання не забезпечив, про причини чого суд не повідомляв, у зв'язку з чим та згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задо-волення позовних вимог, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Мінсоцполітики з інформаційним запи-том від 18.02.214 (вх. №Д-3662.10 від 25.02.2014), в якому просив надати інформацію про те, яке ліцензійне антивірусне програмне забезпечення використовується на поточний момент у Міністерстві для захисту службових комп'ютерів (найменування виробника та версія про-грамного забезпечення), а також, яка кількість використовуваних у Міністерстві ліцензій на антивірусне програмне забезпечення є чинною на поточний момент та коли закінчується термін їх дії.

Також судом встановлено, що у відповідь на цей запит відповідач у листі від 03.03.2014 №10/88104-14 повідомив позивачу про використання ліцензійного антивірусного програмного забезпечення від Тов. "Доктор Веб" версії 6.00 та компанії "Лабораторія Кас-перського" у кількості: Dr.Web Server Security Suite - 30; Dr.Web Desktop Security Suite - 385; Dr.Web Mail Security Suite - 360; Endpoint Security for Business - Core EEMEA Edition - 90.

Спірні відносини виникли у сфері доступу до публічної інформації та стосуються повноти надання позивачу запитуваної ним інформації.

Як визначено у ч. 1 ст. 1Закону України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до пуб-лічної інформації" (далі - Закон №2939) публічна інформація - це відображена та задокумен-тована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або ство-рена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону №2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, серед іншого, суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республі-ки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законо-давства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Частиною 2 ст. 19 Закону №2939 передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інфор-мація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Як визначено у ч. 1 ст. 19 цього Закону запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до ст. 20 Закону №2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 1). У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 4).

Статтею 23 Закону №2939 передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядни-ків інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду (ч. 1). Запитувач має право оскаржити зокрема надання неповної інформації (п. 4 ч. 2).

Як вбачається з листа Мінсоцполітики від 03.03.2014 №10/8/104-14, копія якого наяв-на у справі, відповідачем надано відповідь лише щодо частини запитуваної позивачем інфор-мації. Водночас відповідач не надав відповіді на запит позивача від 18.02.214 щодо терміну закінчення дії використовуваних ліцензій на антивірусне програмне забезпечення. При цьому відповідач не повідомляв позивача про прийняття рішення про відмову чи відстрочку в задоволенні запиту на інформацію у цій частині, а також не зазначив причин ненадання запитуваної інформації у повній мірі.

Враховуючи, що наведені позивачем в позовній заяві обставини підтверджуються дос-татніми доказами, які свідчать про надання відповідачем неповної інформації, а також зва-жаючи на відсутність заперечень відповідача та доказів, які б спростовували такі обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 90 КАС витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом (ч. 1). У разі звіль-нення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України (ч. 2). Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч. 3).

Статтею 1 Закону України від 20.12.2011 №4191-VI "Про граничний розмір компенса-ції витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компен-сація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 від-сотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно із ст. 8 Закону України від 16.01.2014 №719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" у 2014р. установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 1218 гривень, у зв'язку із чим розмір компенсації витрат на правову допомогу не повинен перевищувати 487,2 грн. (40%) за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Пунктом 3.1 договору про правову допомогу від 11.04.2014 №11-04/14, укладеного позивачем (Замовник) з ФОП ОСОБА_2 (Виконавець), встановлено вартість однієї години роботи останнього на рівні 400 грн.

Надані позивачем до суду копії акта від 19.06.2014 б/н і квитанції від 19.06.2014 №11-43049 підтверджують надання ФОП ОСОБА_2 позивачу послуг правового характеру відпо-відно до договору від 11.04.2014 №11-04/14, зокрема, підготовки позовної заяви, на загальну вартість 1000 грн. При цьому кількість фактично затраченого часу становить 2,5 год., тобто вартість 1 год. роботи дорівнює 400 грн.

Таким чином, враховуючи, що вартість однієї години роботи Виконавця під час підго-товки позовної заяви, тобто під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засі-данням, не перевищує 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі і наявність в матеріалах справи документального підтвердження здійс-нених позивачем витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про відшкодування на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

Разом з тим, у задоволенні вимоги позивача про стягнення на його користь 74 грн. сплаченого згідно квитанції від 19.06.2014 №11-43045 судового збору слід відмовити в частині 0,92 грн., оскільки згідно пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір" за подання адміністративного позову немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 73,08 грн., які підлягають поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 50, 61, 70, 71, 79, 86, 128, 158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1.

2. Визнати протиправними дії Міністерства соціальної політики України щодо на-дання на запит ОСОБА_1 від 18.02.2014 неповної інформації про те, коли закінчується термін дії використовуваних у Міністерстві соціальної політики України ліцензій на антивірусне програмне забезпечення та неповідомлення належної причини ненадання такої інформації.

3. Зобов'язати Міністерство соціальної політики України у відповідь на запит ОСОБА_1 від 18.02.2014 надати інформацію про те, коли закінчується термін дії використовуваних у Міністерстві соціальної політики України ліцензій на анти-вірусне програмне забезпечення або повідомити причини ненадання такої інформації.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 73,08 грн. з Державного бюджету України.

5. Присудити на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. з Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду про-тягом 10 днів з дня отримання копії її повного тексту в порядку, встановленому ст.ст. 185-187 КАС. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Головуючий суддя Д.А. Костенко

Судді: С.К. Каракашьян

Л.О. Маруліна