Справа № 872/9858/13
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2014 рокусправа № 2а-11737/10/0470

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - Свирида Д.К., дов. від 16.12.14 р.

відповідачі : - не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Дніпропетровської облспоживспілки "Торгівельно-сервісний комплекс "Чайка"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 р. у справі № 2а-11737/10/0470

за позовом Дочірнього підприємства Дніпропетровської облспоживспілки "Торгівельно-сервісний комплекс "Чайка"

до Головного управління Держкомзему у Дніпропетровській області та Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області

про визнання протиправними і незаконними дії та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2010 р. Дочірнє підприємство Дніпропетровської облспоживспілки "Торгівельно-сервісний комплекс "Чайка" звернулось з адміністративним позовом до Головного управління Держкомзему у Дніпропетровській області, в якому просило:

- визнати протиправними дії Головного управління Держкомзему у Дніпропетровській області при проведенні перевірки 09.03.2010 р., оформлених складеним 09.03.2010 р. за її результатами актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким встановлено факт самовільного використання ДП Дніпропетровської облспоживспілки "ТСК "Чайка" земельної ділянки загальною площею 0,085 га, прилеглої до земельної ділянки, розташованої за адресою Бульвар Слави, 3а в м.Дніпропетровську;

- визнати незаконними дії ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області щодо здійсненого розрахунку розміру шкоди від 09.03.2010 р., заподіяної ДП Дніпропетровської облспоживспілки "ТСК "Чайка" внаслідок самовільно зайнятої земельної ділянки розташованої у м.Дніпропетровськ, Бульвар Слави, 3а;

- скасувати припис від 18.03.2009 р. № 6, винесений відповідачем відносно ДП Дніпропетровської облспоживспілки "ТСК "Чайка";

- визнати протиправними дії ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області при проведенні перевірки 10.09.2010 р., оформлених складеним 10.09.2010 р. за її результатами актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким встановлено факт самовільного використання ДП Дніпропетровської облспоживспілки "ТСК "Чайка" земельної ділянки загальною площею 0,085 га, прилеглої до земельної ділянки, розташованої за адресою: Бульвар Слави, 3а у м.Дніпропетровську.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач при проведенні перевірок дотримання вимог земельного законодавства та складанні за їх результатами відповідних актів, діяв з численними порушеннями норм чинного законодавства, що тягне за собою визнання протиправності дій відповідача та, відповідно, нечинність складених актів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 р. у справі № 2а-11737/10/0470 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано доведеністю правомірності дій відповідача під час проведення перевірки та відсутністю спростування позивачем факту самовільного зайняття земельної ділянки.

Не погодившись з постановою суду, ДП Дніпропетровської облспоживспілки "ТСК "Чайка" подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 р. у справі № 2а-11737/10/0470 , та прийняту нову, якою задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги повторюють доводи викладені в позовні заяві. Скаржник вважає, що судом першої інстанції допущені численні порушення норм процесуального права, зокрема, щодо заміни сторони по справі без згоди позивача, також суд порушив право позивача на захист, не повідомивши про розгляд справи та розглянувши спір в порядку письмового провадження. Щодо порушення норм матеріального права, скаржник зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не досліджено правовстановлюючих документів позивача на спірну земельну ділянку, тому встановлення факту самовільного зайняття ділянки є необґрунтованим та протиправним.

ГУ Держземагенством у Дніпропетровській області надані пояснення (а. с.110, 111), згідно яких ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області, що визначено як відповідача по справі, не існує, про що внесено відомості про припинення цієї юридичної особи до ЄДРПОУ в установленому законодавством порядку; державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області на даний час уповноважена на здійснення контролю за використанням та охороною земель; ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області адміністративні справи та інші матеріали були передані актами приймання-передавання до новоствореної юридичної особи, а саме Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області.

Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області (залучена в якості відповідача-2 ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.04.2014 р.), проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, зазначаючи, що головні спеціалісти, діючи відповідно до законодавства правомірно, розглядали документацію із землеустрою та правомірно виклали все в актах перевірки опис виявлених порушень з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Матеріали справи свідчать про те, що фахівцем ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області за участю помічника прокурора Жовтневого району м.Дніпропетровська проведено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства ДП Дніпропетровської облспоживспілки «ТСК «Чайка» при користуванні земельною ділянкою площею 0,025 га, розташованою по бул.Слави, 3а у м.Дніпропетровську, за результатами якої складено акт від 09.03.10 р. (а. с.9, 10).

У даному акті перевірки зафіксовано:

- користування Підприємством земельної ділянки площею 0,12 га для розміщення ринку на законних підставах (у відповідності із рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 27.01.82р.)

- користування Підприємством прилеглої до вищевказаної земельної ділянки територією площею 0,04 га та 0,045 га для розміщення ринку без надання правовстановлюючих документів, тобто самовільне зайняття позивачем земельної ділянки загальною площею 0,085 га, що є порушенням ст.125 ЗК України (а. с.13,14).

18.03.10 р. на підставі даного акту перевірки ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області видано припис № 6 про усунення порушення земельного законодавства, в якому Підприємству запропоновано звільнити самовільно зайняті земельні ділянки загальною площею 0,085 га та сплатити шкоду, завдану внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок (а. с.11).

У той же день припис отримано в. о. директора ДП Дніпропетровської облспоживспілки «ТСК «Чайка» Стукан Л. П. без зауважень, про що свідчить відповідний підпис вказаної посадової особи.

Також матеріали справи місять Розрахунок розміру шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок самовільного зайняття вищезазначеної земельної ділянки, який склав 45 058 грн. (а. с.12).

10.09.2010 р. фахівцем ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області за участю помпрокурора Жовтневого району м.Дніпропетровська, головного спеціаліста відділу моніторингу землекористування земельного управління Дніпропетровської міськради та у присутності в. о. директора ДП Дніпропетровської облспоживспілки «ТСК «Чайка» проведено повторну позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої складено акт, зі змісту якого вбачається, що Підприємство продовжує використовувати спірні земельні ділянки для розміщення ринку без будь-яких право встановлювальних документів загальною площею 0,085 га, прилеглої до земельної ділянки за адресою: м.Дніпропетровськ, б. Слави, 3р. (а. с.13, 14).

ДП Дніпропетровської облспоживспілки "ТСК "Чайка", вважаючи дії відповідача-1 проведення перевірок, складання припису та розрахунку протиправними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ДП Дніпропетровської облспоживспілки "ТСК "Чайка" не підлягає задоволенню з таких підстав:

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому до правовідносин, які виникли у цій справі, слід застосовувати норми законів, які діяли на момент виникнення правовідносин та у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних відносин.

Так, згідно ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 р. № 963-IV (в редакції на момент виникнення спірних відносин) державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12.12.2003 р. №312, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.12.2003 р. за № 1223/8544, затверджено Порядок планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель (далі - Порядок № 312).

Згідно п.3 Порядку № 312 (в редакції на момент виникнення спірних відносин) Держземінспекція та її територіальні органи (далі - інспекційні органи Держкомзему) проводять такі види перевірок: планові; позапланові; оперативні.

В свою чергу, у п.п.3.2 Порядку № 312 позаплановою перевіркою є перевірка, яка не передбачена планом роботи відповідного інспекційного органу Держкомзему.

У разі неможливості своєчасного повідомлення юридичних і фізичних осіб про проведення позапланової перевірки (обмежені строки на її проведення тощо), вона проводиться без попереднього їх повідомлення, незалежно від кількості раніше проведених перевірок, за наявності, зокрема, таких обставин:

отримання доручення від Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, органів прокуратури, місцевих органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування та Держземінспекції;

за наявності інформації щодо самовільного зайняття земельної ділянки та використання її без правовстановлюючих документів;

за ініціативи інспекційного органу Держкомзему, якщо ним виявлені факти, що свідчать про порушення земельного законодавства.

Так, згідно п.п.4.2 Порядку № 312 при проведенні перевірки державний інспектор:

установлює особу, яка є власником земельної ділянки чи землекористувачем;

при встановленні факту зміни власника чи користувача об'єкта нерухомості уживає заходів для з'ясування особи фактичного власника чи користувача;

установлює правомірність використання земельних ділянок іншими землекористувачами, яким вони не надані у власність чи користування;

перевіряє наявність документів, що посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою;

перевіряє дотримання режиму використання земельної ділянки відповідно до цільового призначення;

уточнює відповідність місця розташування та меж земельної ділянки, мір ліній, визначених у документах, які посвідчують право користування земельною ділянкою, фактичним мірам ліній на місцевості.

У п.п.4.3 Порядку № 312 визначено, що при виявленні порушення земельного законодавства державний інспектор:

з'ясовує обставини та суть скоєного порушення земельного законодавства;

установлює особу, яка здійснила порушення земельного законодавства;

установлює, чи є в діях чи бездіяльності особи, яка вчинила порушення земельного законодавства, ознаки адміністративного правопорушення або склад злочину;

обстежує земельну ділянку і встановлює, чи завдана юридичними чи фізичними особами шкода земельним ресурсам унаслідок їхньої господарської та іншої діяльності.

У відповідності до п.п.5.1 Порядку № 312 при проведенні всіх видів перевірок державний інспектор складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

Згідно положень п.п.5.2 Порядку № 312 акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства (далі - акт) складається за результатами перевірки:

якщо виявлено чи не виявлено порушення земельного законодавства;

при усуненні чи не усуненні раніше виявлених порушень у строк, установлений у приписах (у тому числі і в повторно виданих приписах).

У відповідності до п.п.6.2 Порядку № 312 з метою усунення наслідків виявленого порушення державний інспектор видає особі, яка скоїла правопорушення, припис про їх усунення (додаток 2). Термін усунення наслідків правопорушення встановлюється державним інспектором, але не більше 30-денного строку.

З наведених норм вбачається, що до повноважень органів Держкомзему у період виникнення спору відносилось право проводити перевірки щодо контролю користування земельними ділянками та складання приписів.

Також з наведених вище обставин вбачається, що ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області здійснено Розрахунок розміру шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок самовільного зайняття вищезазначеної земельної ділянки у відповідності до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.93 р. № 284.

Згідно абзацу 1 пункту 2 даного Порядку розміри збитків, при цьому, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

У статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» наведено визначення самовільного зайняття земельної ділянки, згідно якого це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Так, згідно із ч.1 ст.116 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно визначення, наведеного у ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 р. № 2806-IV (в редакції на момент виникнення спірних відносин) документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов'язаний видати суб'єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності і без наявності якого суб'єкт господарювання не може провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Отже, з урахуванням положень ч.1 ст.116 ЗК України, таким рішенням у розумінні Земельного кодексу України є рішення органів державної влади або місцевого самоврядування, яким надано повноваження щодо передачі земельних ділянок у власність або у постійне чи тимчасове користування.

Разом з тим, стаття 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності ч.ч.1-3 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

б) свідоцтвом про право на спадщину.

Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (ч.5 ст.126 ЗК України).

Отже, Державний акт на право постійного користування землею або договір оренди землі, є документом, який посвідчує право певного суб'єкту господарювання на користування певною земельною ділянкою постійно або тимчасово, тобто є правовстановлюючим документом.

Таким чином, самовільним зайняттям земельної ділянки вважається фактичне використання земельної ділянки суб'єктом господарювання без наявності дозвільних або правовстановлюючих документів.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачається не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).

Матеріалами справи підтверджується обґрунтованість висновку суду першої інстанції про ненадання позивачем доказів наявності у Підприємства правовстановлюючих або дозвільних документів на земельні ділянки, які ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області вважає самовільно зайнятими ДП Дніпропетровської облспоживспілки "ТСК "Чайка", що свідчить про правомірність позиції відповідача та суду першої інстанції щодо порушення позивачем приписів земельного законодавства.

З позовної заяви, апеляційної скарги, письмових пояснень вбачається, що ДП Дніпропетровської облспоживспілки "ТСК "Чайка", не спростовуючи по суті зафіксоване в актах перевірок від 09.03.2010 р. та 10.09.2010 р. порушення приписів земельного законодавства, виявлене ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області, посилається на порушення останнім:

- порядку проведення перевірки, порядку оформлення/складання актів перевірок та припису (зокрема, порушення положень п.п.4.1, 4.2, 5.4, 5.6 Порядку № 312 відповідачем при проведенні перевірки та складанні актів перевірок від 9.03.2010 р. та 10.09.2010 р. не уточнено відповідність місця розташування та меж земельної ділянки, мір ліній, визначених у документах, які посвідчують право користування земельною ділянкою, фактичним мірам ліній на місцевості, розмір самовільно зайнятих земельних ділянок, внаслідок чого неможливо встановити, як обчислювалась площа самовільно зайнятої земельної ділянки, її місце розташування, і яку саме земельну ділянку позивачу необхідно звільнити);

- порядку здійснення Розрахунку розміру шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок самовільного зайняття вищезазначеної земельної ділянки (Розрахунок здійснено не комісією, а одноособово фахівцем ГУ Держкомзему у Дніпропетровській області).

Разом з тим, всі наведені доводи скаржника, на яких грунтується його позиція щодо не доведення ГУ Держкомземом у Дніпропетровській області фактичного користування земельною ділянкою у розмірі 0,085 га саме ДП Дніпропетровської облспоживспілки "ТСК "Чайка" і саме у такому розмірі відхиляються з огляду на власне твердження позивача про те, що на вимогу ГУ Держкомземом у Дніпропетровській області при перевірці 10.09.2010 р. надавались документи щодо роботи по відведенню земельних ділянок, визначених як спірні (проекти рішень Дніпропетровської міської ради щодо відведення земельної ділянки, містобудівне обґрунтування).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що вказані позивачем документи не є документами дозвільного або правовстановлюючого характеру у розумінні ст.1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», ст.ст.116, 126 ЗК України.

Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, на розгляд справи та постановлення судового рішення без належного повідомлення та участі позивача, спростовуються матеріалами справи, які свідчать про обізнаність останнього про судовий розгляд даної адміністративної справи та можливість надати документальні докази у доказ правомірності користування спірною земельною ділянкою (а. с.42, 45, 75).

Також спростовуються доводи скаржника про невинесення ухвали про поновлення провадження по справі наявністю в матеріалах справи ухвали від 18.03.2013 р. (а. с.74).

Те, що розгляд справи, на думку скаржника, здійснено всупереч вимогам ст.128 КАС України у порядку письмового провадження, спростовується положеннями самої частини 6 статті 128 КАС України, згідно якої розгляду справи у письмовому провадженні є правом суду якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Доводи скаржника про те, що в оскаржуваному судовому рішенні найменування відповідача відмінне від найменування відповідача, зазначеного в адміністративному позові, та про те, що судом першої інстанції порушено порядок направлення судового рішення стороні по справі, колегією суддів до уваги не приймаються оскільки скаржником не визначено яким чином, дійсно наявні невідповідності, впливають на питання правомірності чи неправомірності оскарженої постанови суду першої інстанції і до яких негативних наслідків, що наступили для позивача, призвели.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Водночас, згідно положень ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.196, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд , -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Дніпропетровської облспоживспілки "Торгівельно-сервісний комплекс "Чайка" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 р. у справі № 2а-11737/10/0470 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2013 р. у справі № 2а-11737/10/0470 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко