Справа № 9101/142325/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2012-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2012 рокусправа № 2а-4806/11

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання: Хімушкіної О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Головного державного санітарного лікаря м.Кіровограда на постанову Ленінського районного cуду міста Кіровограда від 31 травня 2010 року

у адміністративній справі № 2а-4806/11 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного державного санітарного лікаря м.Кіровограда Касьяненко Івана Івановича про визнання протиправною та скасування постанови № 43-Д від 31.03.2011 року, -

в с т а н о в и л а:

29 квітня 2011 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому посилаючись на безпідставність обвинувачень в порушенні вимог ст.15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», оскільки чинним законодавством не передбачено погодження діяльності стоматологічного кабінету з органами державного санітарно-епідеміологічного нагляду, просить скасувати протиправно прийняті Головним державним санітарним лікарем м.Кіровограда Касьяненко Іваном Івановичем постанову № 43-Д від 31.03.2011 року, якою тимчасово заборонено функціонування стоматологічного кабінету по АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1, та постанову № 9-К від 04.04.2011 року, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 102 грн.

Постановою Ленінського районного cуду міста Кіровограда від 31 травня 2010 року позов ФОП ОСОБА_1 задоволено в частині визнання протиправним та скасовано постанову Головного державного санітарного лікаря м.Кіровограда Касьяненко Івана Івановича за № 43-Д від 31.03.2011 року щодо застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства, якою тимчасово заборонено функціонуванн стоматологічного кабінету по АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена відповідачем по справі з підстав порушення судом норм матеріального права та не врахування обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору у цій справі по суті. Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що стоматологічний кабінет позивача всупереч чинному законодавству функціонує в житловому приміщенні, яке реконструйоване, але не прийнято у встановленому порядку в експлуатацію, а відкликання СЄС дозволу на введення в експлуатацію стоматологічного кабінету позивачем не оскаржувалося. За наведених обставин просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені вимог позивача в повному обсязі.

Сторони по справі належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, але в судове не прибули, що відповідно до вимог ч.4 ст.196 КАСУ не перешкоджає перегляду справи в апеляційному порядку, та згідно ст..41 КАСУ надає судовій колегії можливість розглянути справу без застосування технічних засобів запису судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню відповідно до положень п.1-4 ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтаведжено, що ФОП ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про сплату єдиного податку серії - НОМЕР_1 від 13.12.2010 року (а.с.5) займається стоматологічною практикою за адресою: АДРЕСА_1, яке належить позивачу на праві власності як житлове приміщення, та розташоване в житловому будинку, що не заперечується позивачем.

За матеріалами справи встановлено, що 24.11.2010 року Державною СЕС м.Кіровограда було відкликано раніше виданий висновок від 10.03.2005 року № 645/03-02 щодо введення в експлуатацію стоматологічного кабінету ФОП ОСОБА_1 до надання в міську СЕС рішення міськвиконкому про переведення житлової квартири в нежитловий фонд для проведення реконструкції під стоматологічний кабінет (а.с.12). Про підстави відкликання висновку СЕС позивача було повідомлено листом за № 4504/03-2 від 24.11.2010 року, що позивачем по справі не оспорювалося.

З метою перевірки виконання ФОП ОСОБА_1 листа ДЗ «Кірвоградської міської СЕС» № 4504/03-2 від 24.11.2010 року, 23 березня 2011 року було проведено санітарно-епідеміологічне обстеження приміщення за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок чого складено акт (а.с.8-9), в якому зафіксовано, що стоматологічний кабінет працює, а зі слів адміністратора кабінет був відкритий працівниками обласної санапідстанції 22.03.2011 року, але письмовий дозвіл та акт обстеження відсутні. (а.с.8)..

На підставі зазначеного вище Акту, головним державним санітарним лікарем м.Кіровограда Касьяненко І.І. було винесено Постанову про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства № 43-Д від 31.03.2011 року (а.с.10), якою за порушення вимог ст.15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» № 4004-XII від 24.02.1994 року (далі - закон № 4004-XII) та р.1 п.1.4 «Санітарних правил устаткування, обладнання та експлуатації амбулаторно поліклінічних закладів стоматологічного профілю, охорони праці і особистої гігієни персоналу» від 28.12.1983 року, на підставі ст..42 закону № 4004-XII - було постановлено: тимчасово заборонити функціонування стоматологічного кабінету АДРЕСА_1 з 01.04.2011 року та до погодження з органами державного СЕС функціонування стоматологічного кабінету за вказаною адресою. Строк надіслання інформації про виконання постанови було встановлено до 04.04.2011 року. Одночасно, позивач був попереджений про наслідки невиконання постанови, з роз'ясненням порядку її оскарження в 30-денний термін до головного вищестоящого головного державного санітарного лікаря або до суду.

04.04.2011 року головним державним санітарним лікарем м.Кіровограда Касьяненко І.І. було винесено Постанову про накладення штрафу № 9-к (а.с.11), якою ОСОБА_1 визнано винним в невиконання станом на 23.03.2011 року розпорядження головного державного санітарного лікаря м.Кіровограда від 24.11.2010 року № 4504/03-2, що є порушенням ст..188-1 КУпАП, та накладено на позивача по цій справі штраф в сумі 102 грн. З підстав пропуску позивачем строку оскарження зазначеної постанови в судовому порядку, ухвалою від 10.05.2011 року (а.с.19) адміністративний позов був залишений без розгляду, і ОСОБА_1 ця ухвала не оскаржувалася в апеляційному порядку.

У відповідності до ст.4 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення"громадяни мають право, зокрема, на безпечні для здоров'я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище.

На санітарно-епідеміологічну службу покладається, серед іншого, здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду, який визначений, як діяльність органів, установ та закладів державної санітарно-епідеміологічної служби по контролю та дотриманням юридичними та фізичними особами санітарного законодавства з метою попередження, виявлення, зменшення або усунення шкідливого впливу небезпечних факторів на здоров'я людей та по застосуванню заходів правового характеру щодо порушників (ст.ст.33, 39 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення").

У відповідності до ст.39 вищезазначеного Закону державний санітарно-епідеміологічний нагляд здійснюється відповідно до Положення про державний санітарно-епідеміологічний нагляд в Україні вибірковими перевірками дотримання санітарного законодавства за планами органів, установ та закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, а також позапланово залежно від санітарної, епідемічної ситуації та за заявами громадян. Результати перевірки оформлюються актом, форма і порядок складання якого визначаються головним державним санітарним лікарем України.

Таким чином дії відповідача по перевірці діяльності ФОП ОСОБА_1 - є правомірними, а прийняті ним з цього приводу рішення - законними.

Задовольняючи вимоги позивача у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст..15 та ст.42 Закону України «Про забезпечення санітарно-епідеміологічного благополуччя населення», і п.1.4 Санітарних правил устаткування, обладнання та експлуатації амбулаторно поліклінічних закладів стоматологічного профілю, охорони праці і особистої гігієни персоналу від 28.12.1983 року - погодження діяльності стоматологічного кабінету з органами санітарно-епідеміологічного нагляду законом не вимагається.

Судова колегія не може погодитися з наведеними висновками суду першої інстанції, та вважає їх помилковим розумінням норм матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини.

Згідно ст.22 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" у процесі експлуатації виробничих, побутових та інших приміщень, споруд, обладнання, устаткування, транспортних засобів, використання технологій їх власник (орган виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація та громадяни) зобов'язаний створити безпечні і здорові умови праці та відпочинку, що відповідають вимогам санітарних норм, здійснювати заходи, спрямовані на запобігання захворюванням, отруєнням, травмам, забрудненню навколишнього середовища. Водночас, Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів є обов'язковими для дотримання всіма державними, кооперативними, колективними та приватними підприємствами, організаціями та установами незалежно від відомчого підпорядкування та форм власності, а також посадовими особами та громадянами України, інвесторами-громадянами інших держав.

Колегія суддів приходить до висновку, що вищезазначені положення законодавчих актів не здійснюють виключення для суб'єктів підприємницької діяльності, що порушують вимоги санітарних норм, а, навпаки, з метою припинення (усунення) таких порушень зазначають і громадян.

У відповідності до ст.42 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення"головні державні санітарні лікарі (їх заступники) застосовують такі заходи для припинення порушення санітарного законодавства, серед іншого, обмеження, тимчасова заборона чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, об'єктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм.

Відповідно до п.п.1.2, 1.3 Інструкції про порядок застосування державною санітарно-епідеміологічною службою України адміністративно-запобіжних заходів (обмеження, тимчасова заборона, заборона, припинення, зупинення), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14 квітня 1995 року № 67, підставою для застосування адміністративно-запобіжних заходів є порушення санітарного законодавства. До санітарного законодавства відносяться Закон України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення", інші акти, що стосуються забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, а також державні санітарні норми, правила та гігієнічні нормативи.

Згідно п.2.4 вищезазначеної Інструкції припинення - це безстрокова заборона, яка встановлюється посадовою особою держсанепідслужби, щодо діяльності підприємств, виконання технологічних операцій або користування транспортом, якщо вони не відповідають вимогам санітарних норм і ні за яких умов у цьому конкретному випадку усунення порушень санітарних норм неможливе.

В ст.3 вищезазначеної Інструкції визначений порядок винесення постанови про застосування адміністративно-запобіжних заходів щодо припинення порушень санітарного законодавства, обов'язкові реквізити постанови зазначені в п.3.3.

З аналізу тексту осаржуваної позивачем у цій справі постанови № 43-Д від 31.03.2011 р. вбачається, що Державною санітарно-епідеміологічною службою були дотримані вимоги п.3.3 щодо обов'язкових реквізитів постанови, яка оформлена за встановленою у додатку № 1 формою, та у відповідності до п.3.8 постанова вручена ФОП ОСОБА_1

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова постанову Головного державного санітарного лікаря м.Кіровограда Касьяненко Івана Івановича за № 43-Д від 31.03.2011 року щодо застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства, якою тимчасово заборонено функціонуванн стоматологічного кабінету по АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 - прийнята в межах повноважень з дотриманням чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції - підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ст.205, ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Головного державного санітарного лікаря м.Кіровограда - задовольнити

Постанову Ленінського районного cуду міста Кіровограда від 31 травня 2010 року - скасувати

У задоволені позову ФОП ОСОБА_1 до Головного державного санітарного лікаря м.Кіровограда Касьяненко Івана Івановича - відмовити

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов