Справа № 560/1998/14-а
Суддя: Сидоренко З.С.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №560/1998/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

за участю секретаря Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ВДАІ з обслуговування Дубровицького району У ДАІ УМВС України в Рівненській області Килюшика Володимира Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Інспектора ВДАІ з обслуговування Дубровицького району У ДАІ УМВС України в Рівненській області Килюшика Володимира Сергійовича та просить скасувати постанову №000351 від 09 листопада 2014 року про накладення на нього штрафу в сумі 51 грн.

Крім того, просить поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Свої вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2014 року був складений протокол про адміністративне правопорушення №999971, в якому зазначено, що він керував транспортним засобом та під час руху не був пристебнутий ременем пасивної безпеки та перевозив пасажира не пристебнутого ременем пасивної безпеки. В даному протоколі він зазначив, що з порушенням не згідний, оскільки був пристебнутий.

Зазначив, що 12 листопада 2014 року він звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області із адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, однак даний позов було йому повернуто у зв'язку з непідсудністю справи Сарненському районному суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Пояснив, що 09 листопада 2014 року біля 23 год. 25 хв. він керував автомобілем та виїхав з другорядної дороги на вул.Нагорянську та мав намір повернути праворуч, однак в цей час його побачили працівники ДАІ, що перебували ліворуч від нього далі по вулиці. Останні на своєму автомобілі, здаючи задній хід, зупинили його за допомогою проблискового маячка. Після цього він зупинився, відстебнув ремінь безпеки та взявши документи вийшов з автомобіля. Інспектор ВДАІ взяв його документи та сказав, що він рухався не пристебнутий ременнем безпеки, тому складає на нього адмінпротокол. Він заперечив твердження інспектора ВДАІ, оскільки через темну пору доби, працівники ВДАІ не могли бачити чи був він пристебнутий, так як перебували з іншого боку вулиці. Зазначив, що ним не були порушені вимоги ч.5 ст.121 КУпАП, тому постанова від 09 листопада 2014 року про накладення на нього адміністративного стягнення має бути скасована.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. В запереченнях проти адміністративного позову просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги не визнає.

Вислухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 №999971 від 09.11.2014 року (а.с.5) ОСОБА_1 09 листопада 2014 року о 23 год. 25 хв. в м.Дубровиця по вул.Нагорянській керував автомобілем ВАЗ-2105 д.н.з. НОМЕР_1, під час руху не був пристебнутий ременем пасивної безпеки та пееревозив пасажира не пристебнутого ременем пасивної безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 в) ПДР за що відповідальність передбачена ч.5 ст.121 КУпАП.

З вищевказаного протоколу вбачається, що по суті порушення ОСОБА_1 пояснив, що з протоколом не згідний, оскільки був пристебнутий.

Незважаючи на те, що згідно ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у постанові в справі про адміністративне правопорушення, прийнятій інспектором ДАІ, не наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Слід зазначити також, що в резолютивній частині постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не зазначено частини та статті нормативного акта, за порушення яких особу притягнено до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд піддає сумніву зазначені інспектором ВДАІ обставини правопорушення, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та продубльовані у постанові в справі про адміністративне правопорушення.

Із зазначеного вище вбачається, що позивач був зупинений працівниками ВДАІ о 23 год. 25 хв. 09 листопада 2014 року, тобто у темну пору доби, тому стверджувати напевно про те, що позивач не був пристебнутий ременем безпеки нема підстав.

До того ж , як пояснив позивач, працівники ДАІ фізично не могли бачити чи був він пристебнутий ременем безпеки, оскільки перебували на іншій стороні вулиці Нагорянській на значній відстані, а зазначена вулиця не освітлюється.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин.

Відповідач в судове засідання не надав доказів правомірності винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що ст.71 КАС України передбачено обов'язок надати докази.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 листопада 2014 року Сарненським районним судом Рівненської області позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора ВДАІ з обслуговування Дубровицького району У ДАІ УМВС України в Рівненській області Килюшика Володимира Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності повернуто позивачеі за непідсудністю, що є доказом того, що строк звернення до належного суду позивач пропустив з поважної причини, а тому цей строк підлягає поновленню.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АБ2 №000351 відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження в справі підлягає закриттю за п.1 ст.247 КУпАП.

Частиною 1 ст.94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Як вбачається з квитанцій №42 від 21.11.2014 року (а.с.11) та №101 від 12.12.2014 року (а.с.16) позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн., який, відповідно до вищевказаної статті, має бути стягнутий на його користь з Державного бюджету України.

Зі змісту ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Отже, враховуючи той факт, що позов підлягає задоволенню та на підставі вказаної норми Закону, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі встановленому для адміністративного позову майнового характеру, а саме 1827 грн. (1,5 розміру мінімальної заробітної плати).

Керуючись ст.ст.11, 12, 94, 159-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АБ2 №000351 від 09.11.2014 року стосовно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП України.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПННОМЕР_2) сплачений останнім при зверненні до суду судовий збір у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 копійок).

Стягнути з Інспектора ВДАІ з обслуговування Дубровицького району У ДАІ УМВС України в Рівненській області Килюшика Володимира Сергійовича судовий збір у розмірі 1827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) в дохід держави.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.