Справа № 810/6692/14
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м.Київ 810/6692/14

15:02

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., за участю секретаря судового засідання Волощук Л.В.,

представників сторін:

від позивача - Горлатий О.В.,

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Прометей"
доБориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області
провизнання протиправною та скасування податкової вимоги
В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Прометей" з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визання протиправною та скасування податкової вимоги від 07.08.2014 № 896-25 щодо погашення податкового боргу з податку на землю в сумі 89741,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковий орган неправомірно прийняв оскаржувану вимогу, оскільки постановою Господарського суду Київської області від 01.03.2013 року у справі № Б-24/064/12 позивача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, тому на нього не поширюються положення Податкового кодексу України, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та додатково пояснив, що зазначений у податковій вимозі борг виник у підприємства за період з травня по грудень 2013 року, тобто у період коли підприємство було визнано банкрутом за рішенням суду та воно перебувало на стадії ліквідації.

Крім того, преставник позивача зазначив, що вказаним правовідносинам було надано відповідну правову оцінку в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 у справі № 810/4095/13-а.

Представники відповідача у судове засідання не з'явились. Відповідач був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується даними наявного у матеріалах справи поштового повідомлення про вручення рекомендованого поштоовго відправлення № 962. Від податкового органу заперечень проти позову будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило.

Відповідно до частини другої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

ПАТ "Прометей" зареєстровано як юридичну особу 14.01.1992 року. Позивач був користувачем земельної ділянки та платником земельного податку.

Як встановлено судом, 14.02.2013 року позивачем була подана податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2013 рік, в якій підприємство розрахувало та визначило податкове зобов'язання по платі за землю в сумі 119681,33 грн.

Згідно пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Таким чином, позивач, визначивши податкові зобов'язання шляхом подання податкової декларації з плати за землю за 2013 рік, був зобов'язаний сплачувати 9973,44 грн. земельного податку не пізніше ніж на тридцятий календарний день, що настає за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як пояснив суду представник позивача, починаючи з березня 2013 року позивачем відповідна сума земельного податку не сплачувалась. У зв'язку із чим, податковий орган почав обліковувати за позивачем податковий борг.

Припинення позивачем сплати земельного податку пов'язане із винесенням Господарським судом Київської області постанови від 01.03.2013 року у справі № Б-24/064-12, якою ПАТ «Прометей» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру товариства.

Водночас, відповідачем прийнято податкову вимогу від 07.08.2014 № 896-25, в якій позивачу визначена суму податкового боргу з земельного податку у розмірі 89741,04 грн.

Не погоджуючись із даною вимогою податкового органу, позивач оскаржив її в адміністративному порядку. Однак рішенням № 87/10/10-36-25-12 від 28.10.2014 року Головним управлінням ДФС у Київській відмовлено у задоволені скарги ПАТ «Прометей». При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що станом на 06.08.2014 в інтегрованих картках ПАТ "Прометей" обліковувався податковий борг по земельному податку на суму 89741,04 грн., який утворився в результаті несплати задекларованих податкових зобов'язань у сумі 119681,33 грн. згідно з поданим підприємством податковим розрахунком № від 14.02.2013.

У подальшому, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

В силу підпункту 14.1.175 підпункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

В даній справі судом встановлено, що позивач самостійно визначив суму податкового зобов'язання зі сплати земельного податку за 2013 рік у сумі 119681,33 грн., подавши до податкового органу податкову декларацію від 14.02.2013.

Статтею 285 Податкового кодексу України передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, який починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Як вже було зазначено, відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Отже, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Разом з тим, цей кодекс не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов'язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 1 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 87.10 статті 87 Податкового кодексу України, з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов'язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно з Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" без застосування норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у випадках, визначених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Під ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Відповідно до абзацу 8 частини першої статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до приписів абзацу 9 частини першої статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених розділом ІІІ "Ліквідаційна процедура".

Також, статтею 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено наслідки визнання боржника банкрутом, зокрема, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Таким чином, з моменту визнання боржника банкрутом припиняється виникнення нових зобов'язань боржника, в тому числі з податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Отже, починаючи з 01.03.2013 року у позивача не могло виникнути жодних зобов'язань, зокрема зі сплати податків, якщо такі не пов'язані зі здійсненням ліквідаційної процедури.

Зокрема, аналогічна правова позиція викладена у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 у справі № 810/4095/13-а, якою визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 23.05.2013 року № 263-19 щодо погашення податкового боргу у сумі 9953,52 грн., який виник на підставі податкової декларації з плати за землю від 14.02.13 року. При цьому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.06.2014 К/800/31533/14 відмовлено Бориспільскій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014.

Крім того, суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Київської області від 12.12.2013 у справі № Б24/064-12, яка набрала законної сили, заяву Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Мідоходів у Київській області про визнання кредитором з грошовими вимогами у сумі 49847, 28 грн. (земельний податок з березня 2013 року по вересень 2013 року) було відхилено з підстав нарахування вказаних зобов'язань за час здійснення ліквідаційної процедури.

Тобто, аналогічні обставини справи вже було досліджено судами та надано їм належну правову оцінку.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, враховуючи викладене, оскаржувана позивачем податкова вимога від 07.08.2014 № 896-25 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач не довів суду правомірності прийняття податкової вимоги.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 136, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Київській області від 07.08.2014 № 896-25.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Прометей» судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 16 січня 2015 р.