Справа № 826/18432/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 грудня 2014 року № 826/18432/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «Нафтотранспортна компанія»
простягнення податкового боргу, -
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «Нафтотранспортна компанія» () (далі - ТОВ «ПІІ «Нафтотранспортна компанія») зареєстроване Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією 22 липня 2003 року (запис в ЄДР № 0002344 від 25 жовтня 2004 року), взято на податковий облік в органах державної податкової служби 24 липня 2003 року та перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (надалі - ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у місті Києві). Місцезнаходження ТОВ «ПІІ «Нафтотранспортна компанія»: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 103А.

В жовтні-листопаді 2012 року працівниками Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва Державної податкової служби (правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві) була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ПІІ «Нафтотранспортна компанія» () з питань дотримання вимог податкового законодавства та іншого законодавства за період з 01 липня 2009 року по 30 червня 2012 року, валютного законодавства заперіод з 01 липня 2009 року по 30 червня 2012 року, під час якої було встановлено порушення:

- вимог підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, що призвело до заниження сплати до бюджету податку на додану вартість на загальну суму 38614414,00 грн., у тому числі: за липень 2009 року на суму 4826968,00 грн., за серпень 2009 року на суму 26512328,00 грн., за листопад 2009 року на суму 2890788,00 грн., за грудень 2009 року на суму 1814048,00 грн., за січень 2010 року на суму 553048,00 грн., за лютий 2010 року на суму 90430,00 грн., за червень 2010 року на суму 7019,00 грн., за листопад 2010 року на суму 583566,00 грн., за січень 2011 року на суму 1336219,00 грн. та завищення від'ємного значення податку на додану вартість на загальну суму 1539592,00 грн., в тому числі: за липень 2009 року на суму 6576,00 грн., за листопад 2009 року на суму 1455753,00 грн., за березень 2010 року на суму 68347,00 грн., за квітень 2010 року на суму 1837,00 грн., за травень 2010 року на суму 7079,00 грн.;

- вимог пункту 1, пункту 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, що виявилось у наступному: розрахунки за надані послуги з фізичною особою-підприємцем проводились за готівку без використання РРО, а саме: перший випадок на протязі календарного року відбувся 09 серпня 2011 року згідно прибуткового касового ордеру № 3 на суму 6000,00 грн., другий випадок - 10 серпня 2011 року згідно прибуткового касового ордеру № 4 на суму 12000,00 грн.;

- підпункту «г» підпункту 4.2.9 пункту 4.2 статті 4, підпункту «а» пункту 17.2 статті 17, підпункту «а» пункту 19.2 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-ІV, в результаті чого занижено податкове зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 16767,96 грн.

За результатами перевірки складено акт від 26 листопада 2012 року № 1987/2240/32597367, один примірник якого 05 грудня 2012 року отримано представником ТОВ «ПІІ «Нафтотранспортна компанія» за довіреністю, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

На підставі акту перевірки від 26 листопада 2012 року № 1987/2240/32597367 ДПІ у Шевченківському районі міста Києва ДПС прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 18 грудня 2012 року № , яким визначено ТОВ «ПІІ «Нафтотранспортна компанія» грошове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 47933964,00 грн. (основний платіж - 38614414,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 9319550,50 грн.);

- податкове повідомлення-рішення від 18 грудня 2012 року № 22921750, яким визначено ТОВ «ПІІ «Нафтотранспортна компанія» грошове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 20959,95 грн. (основний платіж - 16767,96 грн., штрафні (фінансові) санкції - 4191,99 грн.);

- податкове повідомлення-рішення від 20 грудня 2012 року № , яким застосовано до ТОВ «ПІІ «Нафтотранспортна компанія» штрафні (фінансові) санкції у розмірі 12001,00 грн.

Податкові повідомлення-рішення від 18 грудня 2012 року № та № 22921750 було оскаржено позивачем до Окружного адміністративного суду м. Києва, за результатами розгляду яких, постановою суду від 01 червня 2013 року, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2014 року, у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

Враховуючи вимоги статті 59 Податкового кодексу України, ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у місті Києві виставлено податкову вимогу від 01 вересня 2014 року № 18892-25 на суму 32960,95 грн.

Відповідно до вимог статті 89 розділу ІІ Податкового кодексу України ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у місті Києві прийнято рішення від 01 вересня 2014 року № 1153/26-59-25-01-14 про опис майна ТОВ «ПІІ «Нафтотранспортна компанія» у податкову заставу.

Податкова вимога від 01 вересня 2014 року № 18892-25 та рішення від 01 вересня 2014 року № 1153/26-59-25-01-14 про опис майна ТОВ «ПІІ «Нафтотранспортна компанія» у податкову заставу були направлені за юридичною адресою ТОВ «ПІІ «Нафтотранспортна компанія» та повернуті з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

Згідно із підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України під податковим зобов'язанням розуміється сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.4 Кодексу податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відтак, враховуючи, що сума податкового зобов'язання не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги відповідачем суду не надано.

Виходячи з положень підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (щодо визначення органів стягнення), підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (щодо права ДПІ на звернення до суду з приводу стягнення податкового боргу), пункту 41.5 статті 41 Податкового кодексу України (щодо органу стягнення), пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України (щодо права податкових органів звертатися до суду про стягнення податкового боргу та звернення стягнення в першу чергу на кошти боржника), пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України (щодо стягнення податкового боргу за рішенням суду), податкові органи мають право звертатися до суду щодо стягнення з платників податку податкового боргу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Наявність податкового боргу в загальній сумі 47 782 849, 90 грн., з урахуванням часткової сплати, підтверджується зворотнім боком облікових карток платника податків ТОВ «ПІІ «Нафтотранспортна компанія» з податку на додану вартість (47 728 929, 00 грн.), з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (41 919, 90 грн.), зі штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (12 001, 00 грн.), копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідачем до суду не надано доказів, які б спростовували доводи позивача, як і заперечень по суті заявленого позову.

Беручи до уваги вищевикладені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «ПІІ «Нафтотранспортна компанія» суми податкової заборгованості в розмірі 47 782 849, 90 грн.

Відповідно до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69 - 71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 186, ст. 254, ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з іноземними інвестиціями «Нафтотранспортна компанія» (місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 103А, ; р/р 0210 (українська гривня), р/р 1715 (українська гривня), р/р 1715 (євро), р/р 1715 (долар США) у ПАТ «ВіЕйБі Банк» МФО 380537, р/р 2465 (українська гривня) у ПАТ «АКТАБАНК» МФО 307394, р/р 6957 (долар США), р/р 6957 (українська гривня) у ПАТ «БАНК ФОРУМ» МФО 322948, р/р 1131 (українська гривня), р/р 1131 (євро), р/р 1131 (долар США), р/р 1131 (російський рубль) в АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ» МФО 320627, р/р 1131 (українська гривня) у Ф «Розрахунковий центр «ПАТ КБ «Приватбанк» Київ МФО 320649, р/р 1437 (долар США), р/р 1437 (українська гривня) в АТ «ОТП Банк» МФО 300528, р/р 828 (долар США), р/р 828 (українська гривня) у ПАТ «КБ «Хрещатик» МФО 300670) на користь Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 26, ) суму податкової заборгованості:

- з податку на додану вартість у розмірі 47 728 929, 00 грн. на бюджетний рахунок № 0011, одержувач УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код платежу 14010100;

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 41 919, 90 грн. на бюджетний рахунок № 011, одержувач УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код платежу 11010100;

- зі штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 12 001, 00 грн. на бюджетний рахунок № 0011, одержувач УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, код одержувача 37995466, банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код платежу 21080900.

Постанова підлягає негайному виконанню згідно з ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко