Справа № 872/14175/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"08" липня 2014 р. справа № 804/180/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Чепурко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2013 р. у справі № 804/180/13-а

за позовом Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання»

до Дніпропетровської митниці, Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

третя особа - Державна казначейська служба України,

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, стягнення коштів, -

встановив:

04.01.2013 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним Рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів № 11005000/2012/000152/2 від 18.09.2012 року;

- скасувати видану Дніпропетровською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110050004/2012/10095 від 18.09.2012 року;

- стягнути з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь позивача кошти на відшкодування шкоди у вигляді надмірно сплаченого податку на додану вартість у розмірі 96649,31 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України в особі Державної казначейської служби України на користь позивача кошти на відшкодування шкоди у вигляді надмірно сплаченого ввізного мита у розмірі 23011,74 грн.

Постановою суду першої інстанції в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанова суду вмотивована тим, що позивачем не підтверджено заявлені відомості про митну вартість товарів, а саме не надано всіх додатково запитаних документів, тому, митна вартість товару, випущеного у вільний обіг, з якою порівнювалась заявлена митна вартість товару, визначалась за другорядним методом визначення митної вартості - резервним, Дніпропетровська митниця не мала правових підстав для застосування першого методу визначення митної вартості, на якому наполягав позивач.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідач перевищив свої повноваження щодо коригування митної вартості товарів, окрім того, дії відповідача щодо використання резервного методу суперечать вимогам ст. 58 Митного кодексу України.

Просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, скасувавши постанову суду першої інстанції та ухваливши нову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники процесу до судового засідання не з'явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 18.12.2008 року між позивачем (Покупець) та "SMZ-REVIMEX а.о.", м.Ревуца, Словакія (Продавець) укладено контракт № REV-KZGO/2009, згідно умов якого на митну територію України імпортувався товар - маса JEHEARTH 11, згідно п.3.1 якого оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця в валюті - EUR.

Згідно Додатку № 14 від 16.07.2012 р. до Контракту погоджена між позивачем та продавцем загальна ціна товару складала 45 240 євро.

10.09.2012 року для здійснення митного контролю та митного оформлення позивачем була подана Дніпропетровській митниці вантажна митна декларація № 110050004/2012/103265 для проведення митного оформлення товару - маса магнезитова JEHEARTH 11 K-65.OT - суміш неорганічних речовин, що відноситься до магнезіальновапнякового типу вогнетривів у вигляді порошку та дрібних камінців темно-коричневого кольору; фізико-хімічні показники: SiO2 - 0, 52 %, Fe2O3 - 6, 95 %, A12O3 - 0,23 %, CaO - 10, 58 %, MgO - 79,8 %; зернистість: 0 - 6; одержана шляхом дроблення та збагачування у важкій суспензії, при температурі випалювання 1750 градусів за Цельсієм; використовується в металургійній промисловості для футеровки ливарних печей; торгівельна марка - відсутня; виробник - "AO SLOVENSKIE MAGNEZITOVE ZAVODY", країна виробництва - Словаччина (SK).

Митна вартість товару позивачем була заявлена за основним методом, у відповідності до ст. 58 Митного кодексу України, шляхом подання декларації митної вартості № 110050004/2012/103265 за ціною контракту на рівні 0,232 Євро/кг (2,28 грн./кг).

За результатами проведеного відповідачем співставлення було встановлено, що позивачу необхідно надати додаткові документи для підтвердження обґрунтованості застосування основного методу визначення вартості імпортованого товару - за ціною договору. Так, 11.09.2012 року відповідачем під час проведення консультації у письмовому вигляді на зворотному боці вантажної митної декларації № 110050004/2012/103265 від 10.09.2012 року було запропоновано позивачу надати такі додаткові документи з переліком відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

18.09.2012 р. Дніпропетровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110050000/2012/000152/2, яким заявлена позивачем ціна вищевказаного товару - 0,232 євро/кг (2,28грн./кг), відкоригована на ціну - 1,03 євро/кг (10,11 грн./кг).

За результатами розгляду вантажної митної декларації № 110050004/2012/103265 Дніпропетровською митницею винесена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 11005004/2012/10095 від 18.09.2012 року.

18.09.2012 року позивачем було повідомлено Дніпропетровську митницю про те, що вказані документи надати немає можливості. Все це підтверджується відповідними записами від 11.09.2012 року, 18.09.2012 року відповідно на зворотному боці вантажної митної декларації від 10.09.2012 року № 110050004/2012/103265.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності рішень Дніпропетровської митниці виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України зазначеного кодексу документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про корегування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У статті 57 Митного кодексу України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту. Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Як зазначено вище, під час здійснення перевірки наданих Товариством до митного оформлення документів, посадовою особою митниці виявлені розбіжності, які унеможливили обчислення митної вартості, заявленої позивачем, а саме:

- рахунок від продавця товару від 23.07.2012 р. № ОF0179/12 та пакувальний лист від 23.07.2012 р. № 812/2012 містять ознаки недостовірності, а саме: підписи, якими вони завірені, не співпадають з жодним підписом у наданих до митного оформлення документів та відсутня інформація про особу, який належить цей підпис.

- в графі 2 митної декларації № 110050004/2012/103265 від 10.09.2012 року та графі 1 накладної ІС DРН: SК Відправником товару зазначено фірму "А.8.ТНАDЕ. S.R.О.", в той час, як інформацію про зазначену фірму не містять ані зовнішньоекономічний контракт, ані ВМД країни відправлення. При цьому в накладній ІС DРН: SК міститься інформація про те, що фірма "А.S.ТКАDE. S.R.О." діє за дорученням "SМZ-REVІМЕХ а.о.".

Позивачем також не надані додаткові документи які витренувались митним органом на підтвердження митної вартості.

Таким чином, з урахуванням обставин, які виникли Дніпропетровська митниця винесла рішення про визначення митної вартості товарів № 110050000/2012/000152/2 від 18.09.2012 року, під час оформлення якого митним органом було використано наявну інформацію за вантажною митною декларацією № 110120000/2012/410105 від 18.07.2012 року, якою визначено митну вартість вже оформлених ідентичних та подібних товарів, яка відповідно до ст.. 64 Митного кодексу України приймалась за резервним методом.

В графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів зазначені підстави прийняття вказаного рішення та джерела інформації, що використані митним органом для визначення митної вартості.

Частиною 12 ст. 264 Митного кодексу України визначено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

З урахуванням того, що відповідачем було скориговано митну вартість імпортованого товару та на підставі рішення № 110050000/2012/000152/2 від 18.09.2012 року ним було заповнено картку відмови № 110050004/2012/10095 від 18.09.2012 року у прийнятті митної декларації № 110050004/2012/103265 від 10.09.2012 року, яку і видано позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо правомірності вимог Дніпропетровської митниці під час проведення оформлення імпортованого товару та винесення рішення про визначення митної вартості товару за резервним методом та картки відмови, а в зв'язку з цим і неможливості повернення сплачених сум податку на додану вартість та ввізного мита.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та постановив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги суперечать матеріалами справи, та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2013 р. у справі № 804/180/13-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун