Справа № 826/16963/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 січня 2015 року письмове провадження № 826/16963/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Погрібніченка І.М., вирішив адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України,

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловик»

про визнання недійсним та скасування наказу

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила:

- визнати недійсним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції № 20 від 13.02.2009 року про скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 06.05.2006 № 1990-Гл/Р з будівництва житлового комплексу з підземним паркінгом і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення за адресою: АДРЕСА_1 у Голосіївському районі міста Києва, наданого ТОВ «Житловик» Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуваним наказом № 20 від 13 лютого 2009 року державна архітектурно - будівельна інспекція України скасувала дозвіл виданий ТОВ «Житловик» на виконання будівельних робіт № 1990-Гл/р від 2006 року.

Позивач вважає, що наказ № 20 від 13.02.2009 року виданий відповідачем за відсутності встановленої компетенції (а саме, редакція ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» станом на час видання оскаржуваного наказу не містила повноважень ДАБІ скасовувати дозволи на виконання будівельних робіт); за відсутності підстав, в порушення встановленого порядку.

Вказує, що між нею та ТОВ «Житловик» 29 грудня 2005р. укладено договір інвестування № 105-120 будівництва житлового будинку, предметом якого є спільна участь сторін в інвестуванні будівництва багатоповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в м. Києві.

Згідно умов вказаного договору позивач набуває право отримання своєї частки у будівництві після вводу об'єкту в експлуатацію та здійснення всіх розрахунків. Частка позивача в будівництві об'єкту складається з двокімнатної квартири № 265 загальною площею 88,41 кв. м на 5 поверсі 5 секції.

Повідомляє, що виконавши належним чином та в установлений договором інвестування строк свої зобов'язання, позивач набула право отримати в натурі та у власність про інвестовану нею частку, що складається з відповідної квартири, а скасування дозволу на виконання будівельних робіт унеможливлює продовження будівництва.

Таким чином, оскаржуваний наказ, перешкоджає продовженню будівництва, безпосередньо стосується прав та обов'язків позивача, порушує його право власності на нерухоме майно, яке має бути створене у складі житлового будинку на будівництво якого був виданий скасований дозвіл. Оскаржуваний наказ унеможливлює створення нерухомого майна, майнові права на частину якого належать позивачеві у складі житлового будинку, на будівництво якого був виданий скасований дозвіл. В цьому позивач вбачає порушення свого охоронюваного законом інтересу, на захист жого він звертається з цим позовом, що відповідає офіційному тлумаченню, наданому Конституційним судом України в рішенні від 01 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес).

Представник позивача позовні вимоги під час розгляду справи підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача під час розгляду справи заперечував проти заявлених позовних вимог, у письмових запереченнях проти позову зазначив про правомірність оскаржуваного наказу, просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову не надав, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив:

Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.05.2006 видано дозвіл на виконання будівельних робіт із будівництва житлового комплексу з підземним паркінгом і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення за адресою: АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва № 1990-Гл/Р, замовнику будівництва - ТОВ «Житловик».

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції від 13.02.2009 № 20 «Про скасування дозволу на виконання будівельних робіт», скасовано дозвіл на виконання будівельних робіт із будівництва житлового комплексу з підземним паркінгом і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення за адресою: АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва, виданий Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Замовнику - ТОВ «Житловик» від 06.05.2006 № 1990-1 л/ .

Цим же наказом, наказано Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві поровести перевірку об'єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва; зупинити проведення будівельних робіт, на виконання яких був виданий дозвіл, скасований цим наказом.

20.02.2009 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві проведено перевірку об'єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва.

Під час розгляду справи відповідач пояснила, що перевіркою встановлено, що будівельні роботи на об'єкті не ведуться, представники замовника, підрядника, робітники та працівники служби охорони відсутні, доступу до об'єкта немає.

Відповідачем 20 лютого 2009 року Замовнику будівництва ТОВ «Житловик» видано припис з пропозицією з 20.02.2009 зупинити будівельні роботи з будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказаний наказ та припис третя особа не оскаржувала, з якими фактично погодилася, так і не встановлено факту ухилення виконання припису замовником будівництва.

Позивач вважає наказ відносно третьої особи ТОВ «Житловик» незаконним, виданим поза межами повноважень у зв'язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-VI від 17.02.2011 року, із змінами і доповненнями, Законом України «Про планування і забудову територій» № 1699-III від 20.04.2000 р., Законом України "Про архітектурну діяльність" N 687-XIV від 20.05.99 року, із змінами і доповненнями, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877-V від 05.04.2007 року, із змінами і доповненнями, Положенням про державний архітектурно-будівельний контроль, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.93 року за N 225, із змінами і доповненнями, Положенням про інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві і Севастополі, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України N 317 від 19.11.2007 року, Порядку надання дозволу на виконання підготовчих робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 1104 від 30.09.2009 року, із змінами і доповненнями (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), КАС України.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно п. 11 ст. 1 цього ж Закону, проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні вирішення, а також кошториси об'єктів будівництва.

Згідно ст. 37 цього ж Закону, дозвіл на виконання будівельних робіт видається відповідними інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

У преамбулі Закону України «Про планування і забудову територій» N 1699-III (чинний на момент видачі оскаржуваного наказу) визначено, що цей Закон встановлює правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій і спрямований на забезпечення сталого розвитку населених пунктів з урахуванням громадських і приватних інтересів.

Забудова територій полягає в розміщенні та здійсненні будівництва нових об'єктів, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування існуючих об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво).

Розміщення об'єктів містобудування на території населених пунктів та за їх межами здійснюється відповідними органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом надання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки згідно із затвердженою містобудівною документацією, регіональними або місцевими правилами забудови (частина перша та друга статті 23 Закону N 1699-III).

Відповідно до частини першої статті 29 вказаного Закону дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Замовник та підрядник для одержання дозволу на виконання будівельних робіт подають до відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю письмову заяву, до якої, зокрема, додаються документи від замовника будівництва - проектна документація на будівництво, погоджена та затверджена в порядку, визначеному законодавством.

Судом під час розгляду справи встановлено, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виданий дозвіл на виконання будівельних робіт із будівництва житлового комплексу з підземним паркінгом і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення за адресою: АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва від 06.05.2006 № 1990-Гл/Р, замовнику будівництва - ТОВ «Житловик», проте у останнього на час видачі дозволу була відсутня погоджена в установленому порядку проектна документація.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про планування і забудову територій", Державний контроль за плануванням, забудовою та іншим використанням територій здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури, відповідними спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами, а також іншими спеціально уповноваженими органами виконавчої влади.

Порядок здійснення державного контролю за плануванням, забудовою та іншим використанням територій визначається законодавством.

Відповідно Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2006 р. № 1434 (далі - Положення від 18.10.2006 р. № 1434 чинне на момент винесення оскаржуваного наказу), Державна архітектурно-будівельна інспекція (Держархбудінспекція) є урядовим органом державного управління, що діє у складі Мінрегіонбуду і йому підпорядковується.

Відповідно до п. 3 Положення від 18.10.2006 р. № 1434, основними завданнями Держархбудінспекції є: участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері архітектури та будівництва; виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури (далі - державний архітектурно-будівельний контроль).

Згідно п.п. 13 п. 5 вказаного Положення Держархбудінспекція має право, зокрема, скасовувати рішення, прийняті інспекціями з порушенням норм законодавства.

Відповідно до п. 7 Положення Держархбудінспекція видає у межах своїх повноважень накази організаційно-розпорядчого характеру з питань, що належать до її компетенції, та контролює їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання доручення Міністра регіонального розвитку та будівництва Куйбіди B.C. до доповідної записки першого заступника Міністра Беркути А.В. щодо скасування дозволу на виконання будівельних робіт із будівництва житлового комплексу з підземним паркінгом і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення за адресою: АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва від 06.05.2006 № 1990-Гл/Р наданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Житловик» Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), враховуючи порушення ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» (відсутність погодженої в установленому порядку проектної документації) та керуючись Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2006 № 1434, Державною архітектурно-будівельною інспекцією скасовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 06.05.2006 № 1990-Гл/Р та доручено Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві провести перевірку об'єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва та зупинити проведення будівельних робіт, на виконання яких був виданий дозвіл та скасований цим наказом (наказ від 13.02.2009 № 20).

Згідно п.п. 5 п. 5 Положення № 1434 Держархбудінспекція має право, давати у межах своїх повноважень замовникам, проектним і будівельним організаціям, підприємствам, що виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, обов'язкові для виконання приписи щодо усунення фактів порушення вимог законодавства, державних стандартів, будівельних норм і правил,технічних умов, затверджених проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів; вносити замовникам пропозиції щодо припинення фінансування об'єктів будівництва на період до усунення виявлених у результаті здійснення архітектурно-будівельногоконтролю недоліків.

Відповідно до п. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

В ході судового розгляду встановлено, що за результатами позапланової перевірки 20.02.2009 року відповідачем був складений та виданий третій особі припис про зупинення будівельних робіт з будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва.

Під час розгляду справи представник відповідача повідомив, що вказаний припис ТОВ «Житловик» не оскаржувався, будь - яких дій щодо усунення порушень містобудівного законодавства третьою особою не здійснено, як і будівництво будинку не завершено та не введено станом на час розгляду справи в експлуатацію.

Судом також встановлено, що позивач до третьої особи чи інших компетентних органів з приводу виконання умов укладеного договору інвестування будівництва житлового будинку № 105-120 від 29.12.2005 року, повернення вкладених івестором в цей будинок коштів, притягнення винних осіб до відповідальності не звертався.

Суд бере до уваги доводи відповідача та погоджується із ними, що Держархбудінспекція України при здійсненні владних управлінських функцій ніяким чином не порушила права, свободи та інтереси гр. ОСОБА_1 у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, завданням адміністративного судочинства є вирішення публічно - правового спору між сторонами.

В інформаційному листі від 26.12.2005 року Верховного суду України, роз'яснено, що справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Отже, для вирішення спору важливим є встановлення наявності або відсутності порушень з боку суб'єкта владних повноважень прав та/або інтересів гр. ОСОБА_1

Як встановлено під час розгляду справи, дозвіл на виконання будівельних робіт із будівництва житлового комплексу з підземним паркінгом і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення за адресою: АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва від 06.05.2006 № 1990-Гл/Р був виданий саме замовнику будівництва - ТОВ «Житловик», а не ОСОБА_1

Тобто, Держархбудінспекція при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства ніяким чином не порушила права, свободи та інтереси гр. ОСОБА_1 у сфері публічно-правових відносин.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи дії Відповідача, суб'єкта владних повноважень на предмет їх відповідності вимогам ст. 19 Конституції України та статті 9 КАС України, суд дійшов висновку що, оскаржуваний наказ ним прийнято в межах повноважень, і у спосіб, передбачений законом.

Оскільки Позивач не довів неправомірність оскаржуваного рішення, порушення відповідачем його прав у сфері адміністративно-правових відносин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя Р.О. Арсірій

Судді В.А. Кузьменко

І.М. Погрібніченко