Справа № 818/2774/14
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 р. Справа №818/2774/14

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.

за участю секретаря судового засідання - Алексеєнко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Середино-Будського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Середино-Будський агролісгосп" до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2014 року позивач звернувся з позовом, який його представники підтримали в судовому засіданні, мотивуючи позовні вимоги тим, що за результатами позапланової документальної виїзної перевірки Середино-Будського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Середино-Будський агролісгосп» Шосткинською об»єднаною державною податковою інспекцією прийняте податкове повідомлення-рішення № від 25 вересня 2014 року, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов»язання з податку на прибуток у розмірі 8961,00 грн.

Зазначене рішення позивач вважає протиправним та просить скасувати, обґрунтовуючи вимоги тим, що перевірка проводилась на підставі постанови слідчого відділу управління Служби безпеки України в Одеській області в рамках кримінального провадження, а тому у відповідності до вимог п.58.4 ст.58, , п.86.9 ст.89 Податкового кодексу України податковий орган не мав права складати та надсилати податкове повідомлення-рішення до завершення кримінального провадження.

Окрім того, висновок про заниження позивачем податку на прибуток податковий орган обґрунтовує безтоварністю господарських операцій з контрагентом, які на його думку мають ознаки нікчемності. Однак, таке твердження не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки виконання господарський операцій відображене в бухгалтерському та податковому обліках, підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку, правильність оформлення яких не заперечується відповідачем.

Представник відповідача проти позву заперечив, пояснивши, що прийняття податкового повідомлення-рішення відповідає вимогам Податкового кодексу України, зокрема передбаченим п.86.9 ст.86, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.58.4 ст.58, п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54. Аналізуючи зміст вказаних норм, відповідач дійшов висновку, що якщо в межах кримінального провадження службовій особі платника податків повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не направлялось, контролюючий орган зобов»язаний самостійно визначити суму грошових зобов»язань якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов»язань. Оскільки, повідомлення про підозру службовим особам позивача повідомлення про підозру не направлялось, податкові зобов»язання були визначені податковим органом на підставі порушень, виявлених перевіркою та відображених акті перевірки.

Так, перевіркою було встановлено заниження податку на прибуток підприємства за 2013 рік в сумі 7169,00 грн. за рахунок включення до складу прямих матеріальних витрат вартості послуг, наданих ФОП ОСОБА_1 по навантаженню та вивезенню лісу в розмірі 26783,00 грн., а також за рахунок завищення витрат на збут в розмірі 10950 грн.

Відповідач вважає безпідставним включення до складу витрат вартості послуг, наданих ФОП ОСОБА_1, оскільки не підтверджене реальне здійснення таких господарських операцій через відсутність у надавача послуг найманих працівників, необхідної техніки, відповідно інші документи не можуть вважатися первинними для цілей ведення податкового обліку. Крім того, на підставі наданих на перевірку документів встановлено невідповідність витрат, відображених у головній книзі підприємства, витратам, що підтверджені в ході перевірки, сума завищення склала 10950 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі постанови слідчого відділу управління Служби безпеки України в Одеській області від 11 січня 2014 року в рамках кримінального провадження ( а.с.159) Шосткинською ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку Середино-Будського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Середино-Будський агролісгосп» з питань перевірки фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, про що 12.09.2014 року складений акт перевірки №909/18-17-22-0005/14027095 ( а.с. 15-40). За наслідками перевірки прийняте податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2014 року (а.с. 50) про збільшення суми грошового зобов»язання позивачу за платежем: податок на прибуток в розмірі 7169,00 грн., застосування штрафних санкцій в розмірі 1792,00 грн. .

Підставою для прийняття такого рішення став висновок відповідача про порушення позивачем п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.6, п.п.138.8.1 п.138.8, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України, а саме завищення витрат, що враховуються при визначенні об»єкта оподаткування. На думку відповідача не підтверджені господарські операції позивача з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, щодо отримання послуг з навантаження та вивозу лісу на суму 26783,00 грн., оскільки у підприємця відсутні наймані працівники та завищені витрат на збут в розмірі 10950 грн.

Суд не погоджується з податковими повідомленням-рішенням в частині завищення витрат за рахунок включення до їх складу вартості послуг, наданих ФОП ОСОБА_1 по навантаженню та вивезенню лісу в розмірі 26783,00 грн., оскільки висновок податкового органу про відсутність фактичного здійснення господарської операції не відповідає фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 03.01.2013 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, укладено договір щодо отримання послуг з навантаження та вивозу лісу. Умовами договору передбачено, що підприємець зобов»язувався виконати своїми силами роботи за завданням замовника, а замовник зобов»язаний прийняти виконані роботи і оплатити їх. Всі роботи виконуються механізмами, засобами та транспортом надавача послуг. На підтвердження виконання цих договорів позивачем надані первинні документи бухгалтерського обліку, зокрема, рахунки, акти виконаних робіт, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення ( а.с.67-150), наявність яких визнається також і відповідачем, без зауважень щодо їх змісту та форми. Окрім того за позивачкою зареєстрована сільськогосподарська техніка ( а.с. 218).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Щодо реальності придбання послуг по навантаженню та вивезенню лісу з метою їх використання у власній господарській діяльності, яка ставиться під сумнів податковим органом, суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб»єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно підпункту 14.1.36. статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як встановлено в ході розгляду справи , замовлені у суб»єкта господарювання послуги придбавалися з метою використання в подальшій господарській діяльності та були використані позивачем у такій діяльності.

Правовідносини за спірним правочином в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача, ним були вчинені дії та досягнуті конкретні результати, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів. Тобто, дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Укладений договір мав на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки послуги надані, оплата проведена, договори виконані сторонами в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення про збільшення позивачеві грошового зобов»язання з податку на прибуток по господарській операції позивача з фізичною особо-підприємцем ОСОБА_1, в розмірі 5088 грн. основного зобов»язання та 1273 грн. штрафних санкцій ( а.с.164).

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задовлення позовних вимог в частині збільшення грошового зобов»язання з податку на прибуток в розмірі 2080 грн. та штрафних санкцій 1793 грн.

Так, судом встановлено, що витрати підприємства, втому числі витрати на збут, перевірені відповідачем на підставі даних головної книги, встановлено, що загальна сума витрат складає 4146929 грн. Така ж сума відображена позивачем в декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік. Проте на підставі первинних документів, наданих на перевірку, фактичний розмір витрат складає 4135978 грн., до складу витрат на збут віднесено суму 3163185 грн., а фактично підтверджено на суму 3152235 грн. що менше на 10950 грн. від задекларованої суми. В судовому засіданні позивач не обґрунтував таку невідповідність сум та не надав доказів на підтвердження здійснення витрат на збут на суму 10950 грн.

Окрім того, суд вважає необґрунтованою позицію позивача в частині протиправності винесення податкового повідомлення-рішення до завершення кримінального провадження, в рамках якого слідчим призначалася перевірка.

Так, пунктом 86.9 ст.86 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Відповідно до п.58.4. цього Кодексу у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, забороняється до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

При цьому абзацом третім застережено, що абзац другий цього пункту не застосовується, коли податкове повідомлення-рішення надіслане (вручене) до повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Оскільки, повідомлення про підозру службовим особам позивача повідомлення про підозру не направлялось, податкові зобов»язання правомірно, у відповідності до вимог п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу, визначені податковим органом на підставі порушень, виявлених перевіркою та відображених акті перевірки.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Середино-Будського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Середино-Будський агролісгосп" до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області від 25 вересня 2014 року № про збільшення суми грошового зобов"язання Середино-Будському дочірньому агролісогосподарському підприємству "Середино-Будський агролісгосп" з податку на прибуток на суму 5088 ( п"ять тисяч вісімдесят вісім) грн. 00 коп. та штрафних санкцій на суму 1273 ( одна тисяча двісті сімдесят три) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

Повний текст постанови складений 08 грудня 2014 року.

З оригіналом згідно

Суддя Л.М.Опімах