Справа № 826/947/14
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/947/14

П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 березня 2014 року м. Київ №826/947/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., за участю секретаря судового засідання Левченко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Бізнесторгінвест" до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва (далі – УПФ) про скасування вимоги від 03.01.2014 №Ю-0001,

в с т а н о в и в:

Позивач просить скасувати вимогу УПФ від 03.01.2014 №Ю-0001 з тих підстав, що в ній не зазначено підстави її надіслання: акт перевірки чи дані картки особового рахунку, а також з огляду на відсутність недоїмки зі сплати страхових внесків на момент винесення оскаржуваної вимоги.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав позов з наведених підстав.

Представник відповідача не визнала позов, надала письмові заперечення, в яких про-сить відмовити в його задоволенні з підстав наявності у позивача непогашеної заборгованос-ті із сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період січень-листопад 2009р. у сумі 405,04 грн., строк давності щодо стягнення якої не застосовується.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дій-шов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що УПФ винесено позивачу вимогу від 03.01.2014 №Ю-0001 про сплату боргу, в якій зазначено про наявність станом на 02.01.2014 заборгованості із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 405,04 грн., яку відповідач з посиланням у вимозі на ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та картку особового рахунку платника вимагає сплатити.

Спірні правовідносини виникли у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та стосуються правомірності винесення вимоги про сплату боргу.

Згідно п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (чинний з 01.01.2011) стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штраф-них санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в т.ч. страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загально-обов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючи-ми видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних сан-кцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в т.ч. нарахованих внес-ків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повнова-ження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Зако-ном.

Відповідач стверджує, що зазначена у вимозі заборгованість в сумі 405,04 грн. виник-ла у зв'язку з неповною сплатою позивачем внесків на загальнообов'язкове державне пенсій-не страхування за період з січня по листопад 2009р. Відповідач зазначає, що за вказані звітні періоди позивачем було нараховано 2566,36 грн. страхових внесків, але сплачено 2133,27 грн., що призвело до виникнення недоїмки, розмір якої станом на 11.02.2014 склав 405,04 грн. На підтвердження своїх тверджень відповідач надав картку особового рахунку позивача за сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2009 по 10.02.2014.

Згідно з даними картки особового рахунку (а.с. 25-29) станом на 01.01.2009 у позивача була відсутня недоїмка зі сплати позивачем страхових внесків. За звітний період січень 2009р. позивачем нараховано 202,52 грн., за лютий 2009р. – 202,52 грн., а разом – 405,04 грн., однак відсутні дані про сплату позивачем вказаної суми страхових внесків, що призвело до виникнення недоїмки по внескам у розмірі 405,04 грн.

У наступних звітних періодах, як вбачається з картки особового рахунку, позивачем також здійснювалося нарахування страхових внесків і їх сплата. Частково сплачені позива-чем кошти зараховувалися в рахунок погашення пені, яка була нарахована у зв'язку з нес-воєчасним погашенням заборгованості. Останній платіж в сумі 28,05 грн. позивачем здійс-нено 13.03.2012, з у рахуванням чого загальний борг зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування склав 405,04 грн.

Позивач не спростував вищевказаних тверджень відповідача щодо виникнення забор-гованості по сплаті внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та нада-них відповідачем доказів, які підтверджують наявність заборгованості в розмірі 405,04 грн.

Надані ж позивачем до суду розрахунки сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за звітні періоди 2009р. і платіжні документи про сплату страхових внесків (а.с. 36-81) підтверджують достовірність відображених відповідачем показників в картці особового рахунку позивача. Водночас позивач не надав до суду доказів, які б свідчили про сплату ним страхових внесків за січень, лютий 2009р. в загальному розмірі 405,04 грн.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість у сумі 405,04 грн., про сплату якої відповідачем винесено оскаржувану вимогу, виникла до 01.01.2011 за діючим на той час загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням внаслідок неповної сплати пози-вачем нарахованих страхових внесків, у зв'язку з чим стягнення вказаної заборгованості відповідачем визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон №1058), яким врегульовувалися правовідно-сини, що виникають у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з ч. 2 ст. 106 Закону №1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в т.ч. обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно із ч. 6 ст. 106 Закону №1058 недоїмка не підлягає списанню, у т.ч. в разі укла-дення із страхувальником мирової угоди відповідно до вимог Закону України "Про віднов-лення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", крім випадків повної ліквідації юридичної особи або смерті фізичної особи, визнання її безвісно відсутньою, оголошення померлою чи недієздатною, щодо яких відсутні особи, які відповідно до цього Закону мають нести зобов'язання із сплати страхових внесків.

Згідно з ч. 15 ст. 106 Закону №1058 строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону №1058 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені Правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом 10 робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансо-вих санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Підставами для складання та надсилання страхувальникам вимог про сплату недоїмки визначено згідно з п. 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, є:

а) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності страхувальника свідчать про донарахування сум страхових внесків;

б) якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати стра-хових внесків;

в) якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені.

У випадку а) вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки.

У випадках, визначених підпунктами "б" та/або "в" цього пункту, вимога надсилається протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати страхових внесків (заборгованість зі сплати фінансових санкцій (штрафів) та пені). Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників.

Враховуючи наявність у позивача непогашеної недоїмки із сплати внесків на загально-обов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 405,04 грн., що виникла у зв'язку з непов-ною сплатою позивачем страхових внесків у 2009р., зважаючи на відсутність доказів сплати вказаної суми заборгованості, яка згідно з ч.ч. 6, 15 ст. 106 Закону №1058 не підлягає спи-санню та щодо стягнення якої не застосовуються строки давності, а також, беручи до уваги, що на час винесення вимоги від 03.01.2014 №Ю-0001 вказана недоїмка не була стягнута з позивача та продовжувала за ним обліковуватися, суд дійшов висновку про правомірність винесення відповідачем оскаржуваної вимоги та відповідність її приписам ст. 106 Закону №1058 з урахуванням п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Посилання позивача на відсутність вказівки у вимозі підстави її надіслання не відпові-дає дійсності і спростовується наявною у справі копією вимоги від 03.01.2014 №Ю-0001, в якій зазначено такі підстави, зокрема картка особового рахунку платника.

Посилання позивача на відсутність акта перевірки суд не бере до уваги, оскільки пере-вірка в даному випадку не проводилася, а сума боргу визначена на підставі даних особового рахунку позивача, що відповідає вимогам пп. "б" та абзацу 6 п. 8.2 вищевказаної Інстукції.

Посилання позивача на відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску та надані ним звіти за жовтень і листопад 2013р. суд не бере до уваги, оскільки вони відносини у сфері сплати єдиного соціального внеску не стосуються спірних відносин, що виникли у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. При цьому, як зазначено судом вище, згідно з п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" погашення заборгованості за рахунок єдиного внеску забороняється.

Посилання позивача на несвоєчасне направлення вимоги суд не бере до уваги, оскіль-ки вказана обставина є формальною, яка не спростовує наявність у позивача недоїмки у сумі 405,04 грн. та обов'язок контролюючого органу з її стягнення.

Інших аргументованих доводів і доказів, які б спростовували заперечення відповідача, і свідчили про протиправність оскаржуваного рішення, позивач суду не зазначив і не надав.

Таким чином, доводи позивача не спростовують встановлених судом фактів та зазна-чених обставин. Натомість заперечення відповідача і надані ним докази підтверджують правомірність винесення і відповідність оскаржуваної вимоги ст. 106 Закону №1058, у зв'язку з чим вимоги позивача є необґрунтованими, що є підставою для відмови в їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 70, 71, 76, 79, 86, 128, 138, 158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Бізнесторгінвест" в задоволенні адміністративного позову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Поста-нова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені ст.ст. 185-187 КАС. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання її копії повного тексту.

Суддя Д.А. Костенко