Справа № 803/2652/14
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без розгляду

13 січня 2015 року Справа № 803/2652/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Веремчуку В.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обгрунтовував наступними обставинами.

На підставі наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 04 липня 2013 року № 466 його з 03 серпня 2013 року звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу. 02 серпня 2013 року Військовою частиною НОМЕР_1 позивачеві видано довідку № 10 на одержання грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі.

Відповідно до частини третьої пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

06 лютого 2014 року командир Військової частини НОМЕР_1 на заяву позивача від 28 січня 2014 року повідомив письмово про можливість отримати предмети речового майна за нормами забезпечення, які позивач не отримав на час звільнення.

04 жовтня 2014 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про повідомлення його про час і місце отримання предметів речового майна, однак відповіді на заяву не отримав. Тому 10 листопада 2014 року звернувся в військову прокуратуру Луцького гарнізону з заявою на неправомірні дії командування військової частини НОМЕР_1 і 25 листопада 2014 року отримав відповідь про відсутність підстав для прокурорського реагування.

Покликаючись на наведені обставини позивач просив зобов`язати відповідача видати належні йому (позивачеві) предмети речового майна за нормами забезпечення на підставі довідки № 10 від 02 серпня 2013 року.

Відповідач письмових заперечень проти адміністративного позову суду не подав.

В судовому засіданні позивач позов підтримує повністю з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач подав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 17).

Суд вважає можливим вирішення справи за відсутності представника відповідача відповідно до правил частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) на підставі наявних у справі доказів.

З ініціативи суду вирішується питання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Позивач вважає, що місячного строку звернення до адміністративного суду не пропустив, оскільки дізнався про порушення свого права з листа військової прокуратури Луцького гарнізону від 25 листопада 2014 року, а 23 грудня 2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд, заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Пунктами 1 і 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) визначено, що справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; публічна служба діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, дана справа є справою адміністративної юрисдикції про вирішення публічно-правового спору ОСОБА_1 щодо звільнення з публічної служби.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з частиною третьою цієї статті для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною третьою пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Позивача звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я за пунктом "б" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з правом носіння військової форми одягу на підставі наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 04 липня 2013 року № 466 (а.с. 16). Наказом військової частини НОМЕР_1 № 165 від 02 серпня 2013 року виключено позивача із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення з 03 серпня 2013 року (а.с. 15).

Отже, про порушення своїх прав, свобод чи інтересів - незабезпечення речовим забезпеченням позивач дізнався або повинен був дізнатися в день виключення зі списків особового складу військової частини 03 серпня 2013 року.

Проте, до суду з позовом про зобов`язання відповідача вчинити дії: видати належні йому (позивачеві) предмети речового майна за нормами забезпечення позивач звернувся лише 23 грудня 2014 року (а.с. 2).

Звернення позивача до військової прокуратури Луцького гарнізону 10 листопада 2014 року (а.с. 7) не є підставою для обчислення строку звернення до суду з адміністративним позовом з дня отримання позивачем відповіді прокуратури від 25 листопада 2014 року (а.с. 7), оскільки відповідно до частини четвертої статті 99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Однак, у даній справі не було досудового порядку вирішення спору, відповідь прокуратури не є рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії чи бездіяльність відповідача в розумінні частини четвертої статті 99 КАС України.

Позивач не навів поважних причин пропуску строку звернення до суду і не вважає, що звернувся до адміністративного суду з пропущенням встановленого законом строку.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись частиною третьою статті 160, пунктом 9 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і відсутністю у суду підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, яка буде складена у повному обсязі 16 січня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова