Справа № 804/14159/13-а
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2014 рокусправа № 804/14159/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В

представника позивача: Продайко Олега Володимировича,

представника відповідача: Онасенко Оксани Вікторівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці Міндоходів про скасування рішення та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Дніпропетровської митниці Міндоходів. Просив скасувати картку відмови Дніпропетровської митниці Міндоходів в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначання № 110010000/2013/20017 від 01.08.2013р., визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів № 110010000/2013/600242/1 від 01.08.2013р., а також зобов'язати Дніпропетровську митницю Міндоходів здійснити повернення позивачу зарезервованих митницею коштів в сумі 856 093, 93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час митного оформлення товару позивачем було надано на вимогу Дніпропетровської митниці пакет документів, де заявлено повні відомості про митну вартість товару, претензії про недостовірність відомостей відповідач не висловлював. З огляду на зазначене, у відповідача не було жодних законних підстав визначати митну вартість товару за іншим методом, ніж за методом вартості операції, що був заявлений у ДМВ та ВМД № 11001/2013/022381. У зв'язку з наведеним рішення та картка відмови, винесені відповідачем, є незаконними та підлягають скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що відповідно до норм Митного кодексу України та у зв'язку з тим, що позивачем було заявлено неповні відомості про митну вартість товарів та використані декларантом відомості про митну вартість товарів не підтверджені документально, у митниці не було достатніх підстав для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). У зв'язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів митним органом послідовно проаналізовано можливість застосування наступних методів визначення митної вартості. Митницею дотримано послідовність застосування методів визначення митної вартості товару, що відображено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів. З огляду на зазначене, винесені митним органом рішення та картка відмови є законними та обґрунтованими.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити вимоги позову повністю.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що правильність заявленої митної вартості за одну тону товару (феросиліцію 65%) на умовах поставки DAP підтверджується повним переліком необхідних документів. У зв'язку з чим, позивачем було застосовано під час ввезення товару на митну територію України основний метод визначення митної вартості товару, а саме, метод за ціною договору. Використання даного методу неможливо лише за певних обмежень. Заперечення з боку відповідача не надходили. Отже, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 01.08.2013, яким застосовано другорядний метод визначення митної вартості товарів (резервний метод) та збільшено вартість товарів до 1 609, 8 EUR за одну тону феросиліцію 65%, є незаконним та підлягає скасуванню.

В запереченнях на апеляційну скаргу зазначено, що митний орган не згоден з доводами апелянта та вважає рішення суду законним та обґрунтованим. Під час проведення правильності визначення митної вартості митницею виявлено розбіжності у вагових показниках: невідповідність ваги, зазначеної у документах (728 060 кг) та фактичної ваги (730 570 кг). Документального обґрунтування виявлених розбіжностей Позивачем не надано. Копія митної декларації країни відправника заповнена іноземною мовою та надана без перекладу і не містить ознак, що дають змогу ідентифікувати її з імпортованою партією товару. Крім того, згідно п. 3 ст. 337 МКУ проведений контроль співставлення - порівняна заявлена митна вартість з даними, що містяться в електронних копіях. Виявлена розбіжність: заявлена митна вартість згідно наданих документів нижча, ніж в електронних документах, пов'язаних з перевіркою даних за МД. Зазначає, що згідно рішення ВСУ від 15.10.2013 року справа №21-270а13, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів та прийнятті рішень, як джерело інформації використовуються спеціальні програмно-інформаційні комплекси ЄАС. Наявність у ЄАС інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості. Отже у митниці були правові підстави для витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів. Сумнів митниці щодо правильності визначення митної вартості обґрунтований. Проведені консультації декларанта з митним органом. Декларант повідомив митницю про неможливість надання додаткових документів шляхом вчинення запису на ДВМ з проставлянням дати 31.07.2013 року. Митним органом дотримано вимог щодо послідовності застосування методів визначення митної вартості та застосовано резервний метод визначення митної вартості згідно ст. 64МКУ. Тому відповідно до ст. 54, 55 МКУ прийнято рішення про коригування митної вартості. У відповідності до ст. 264 МКУ, в разі відмови у прийнятті митної декларації митним органом заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої позиції, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.02.2013 року між ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (покупець) та фірмою «JUGOHROM FERROALLОYS DООЕL Jegunovse» Республіка Македонія (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №13-0473-12, згідно з умовами якого продавець зобов'язаний здійснити покупцю поставку товару зі змістом феросиліцію FeSi 65% на умовах DAP - ст. Правда Придніпровської залізниці, а покупець зобов'язаний прийняти та оплатити товар на умовах, визначених у додатках до договору.

Позивачем подано до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію №110010000/2013/022381 від 31.07.2013 року для здійснення митного оформлення товару «феросиліцій FeSi 65%». Митна вартість товару була заявлена позивачем відповідно до статті 58 Митного кодексу України за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (основний метод), і складала за товар - 1,057 EUR/кг.

На підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надано митному органу наступні документи: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 28.03.2013 року №110/2012/0001471; залізничні накладні для внутрішнього сполучення; міжнародні автомобільні накладні (СМR); коносамент №2 від 04.07.2013 року; вантажна відомість б/н від 04.07.2013 року; лист №062Д/843 від 31.07.2013 року; документи, що підтверджують вартість перевезення №626-191-0001-13 від 25.06.2013 року та №034 від 25.06.2013 року; свідоцтво про страхування №02959-113/01 від 04.07.2013 року; висновок Укрпромзовнішекспертизи №3264 від 25.07.2013 року; розрахунок ціни (калькуляція) №020/0559-13 від 14.06.2013 року; рахунок-фактура (інвойс) від 26.06.2013 року №01-10-00804; рахунок-фактура (інвойс) №01-10-00804/1 від 17.07.2013; пакувальний лист б/н від 26.06.2013 року; пакувальний лист б/н від 17.07.2013 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 19.02.2013 року №13-0473-12 та доповнення до нього - специфікація 5 від 28.05.2013 року; договір про перевезення №М2/2002/13 від 20.02.2013 року; сертифікат про походження товару від 26.06.2013 року; сертифікат з перевезення (переміщення) товару; відвантажувальні специфікації; сертифікати якості та ваги; акт №1 від 16.07.2013 року; копії митних декларацій країни відправлення.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у зв'язку з чим на першому аркуші декларації митної вартості здійснено запис: «Прийнято рішення про коригування митної вартості». Враховуючи виявлені розбіжності, згідно статті 53 Митного кодексу України під час проведення консультації зобов'язано декларанта «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант ознайомився із зазначеним записом та повідомив, що додаткові документи на даний час надати немає можливості. Зазначене підтверджується підписом декларанта на зворотному боці декларації митної вартості.

У зв'язку з відмовою позивача надати додаткові документи, відповідачем на підставі рішення від 01.08.2013 року №110010000/2013/600242/1 скориговано митну вартість на рівні 1,6098 EUR/кг, а також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2013/20017.

Позивачем було заповнено нову ВМД №110010000/2013/022385 від 01.08.2013 року з коригованою ціною товару та товар випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання.

Листом вих. №062Д/1093 від 01.10.2013 року ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулось до Дніпропетровської митниці про відкликання рішення про коригування митної вартості від 01.08.2013 року №110010000/2013/600242/1 та додатково надав наступні документи: рахунок на перевезення №СФ-0000292/4 від 07.08.2013 року; висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №3264 від 25.07.2013 року; біржову інформацію «CRU Monitor bulk ferroalloys», просив зарезервовані грошові кошти повернути на його рахунок при Дніпропетровській митниці як передплату за митне оформлення.

Листом від 03.10.2013 року вих.№17-11-2/3481 відповідач повідомив, що рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості від 01.08.2013 року №110010000/2013/600242/1 залишається чинним.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що при вирішенні справи судом першої інстанції до даних правовідносин правильно застосовані норми Митного кодексу України від 13.03.2012, N 4495-VI.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином уповноважені державою органи не можуть на власний розсуд ухилятися від реалізації наданих їм повноважень, але й не мають права виходити за межі, встановлені законодавством.

Згідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товарів, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У відповідності до частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України визначено, які витрати (складові митної вартості) додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Нормами статті 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи, подані позивачем документи не підтверджують в повному обсязі числові значення складових митної вартості товарів.

Так, пунктом 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 19.02.2013 року №13-0473-12 вартість на товар розраховується на підставі офіційної публікації CRU Monitor bulk ferroalloys на сайті http://www.cruonline.crugroup.com. за формулою EU CRU spot price (EUR) для місяця, що передує місяцю відвантаження (перерахований на базовий відсоток феросиліцію 65%) плюс 7,5%. Офіційний розрахунок, узгоджений двома сторонами контракту, та біржова інформація декларантом до митного органу не надавались.

Відповідно п.10.1, 10.2 акту №1 від 16.07.2013 року про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у потрібних для здійснення митного контролю документах, про пошкодження товарів чи їх упаковки або маркування, що складений за участю посадової особи Східної митниці, зафіксовано розбіжності щодо вагових показників заявленого до митного оформлення товару у деклараціях країни відправлення, сертифікаті про походження товару, коносаменті та маніфесті з фактичною наявністю, яка підтверджена відомостями залізничної накладної та МД TP 81 АА від 17.07.2013 року №700120801/2013/005700, проте декларантом щодо виявлених розбіжностей не було надано документального обґрунтування.

Згідно пункту 7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), а саме витрати на страхування цих товарів. Проте надане страхове свідоцтво від 04.07.2013 року №RUGGNA02959-113/01 на морське перевезення не містить інформації про суму страхових внесків (вартість страхування), а зазначені вагові показники не відповідають наявному вантажу. Також, сума ліміту по страховому свідоцтву та узагальнена інформація щодо умов страхування, зазначена в ньому, не дозволяє прорахувати фактично сплачену суму страхових внесків. Розрахунок за фактичними ваговими показниками, визначеними за Актом №1 від 16.07.2013 року, ціна одиниці товару не відповідає ціні (менше), що використана декларантом для розрахунку заявленої митної вартості, що унеможливлює проведення обчислення фактичних сум страхових внесків, які є складовою заявленої митної вартості, та використання зазначеного документа для підтвердження заявленого декларантом рівня митної вартості товару.

Також, згідно пункту 7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), а саме витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

У підтвердження транспортної складової декларантом надано контракт щодо надання транспортних послуг від 20.02.2013 року №М2/2002/13 та інвойси на сплату транспортно-експедиційних послуг та фрахту (за винятком витрат на страхування), що містять лише узагальнені відомості. За наданим інвойсом від 25.06.2013 року №626-191-0001-13 вартість перевезення складає 27 євро/1т, що не відповідає дійсності з урахуванням розбіжностей у вагових показниках. Фрахт рахунок від 07.07.2013 року №34 не містить вагових показників, тому не піддається обчисленню. Таким чином, унеможливлене проведення обчислення фактичних сум транспортних складових заявленої митної вартості та використання вказаних документів для підтвердження заявленого декларантом рівня митної вартості товару.

Поданий позивачем рахунок від 04.07.2013 року №034 не містив вагових показників, тому інформація про вартість перевезення не піддавалася обчисленню.

Інвойс від 17.07.2013 року №01-10-00804/1, який виданий виробником додатково на ваги поставленого товару, датований пізніше, ніж рахунки на транспортування товару. Вказане свідчить про неможливість використання рахунків на транспортування для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару, поставленого за інвойсом від 17.07.2013 року №01-10-00804/1.

Декларації країни відправлення не містять ознак, що дають змогу ідентифікувати їх з імпортованою партією товару та надані без перекладу, що є порушенням статті 254 Митного кодексу України. Наданий лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 25.07.2013 року №3264 ґрунтується на інформації видань «Asian Metal» та «Метал Кур'єр» без зазначення конкретних випусків, періоду видань, що аналізуються, діапазону цін з зазначенням виробника, країни виробництва, не проаналізовано транспортна складова ціни, а тому не є висновком про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями в розумінні п.53.8 статті 53 Митного кодексу України.

Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

З урахуванням наявної в митного органу інформації щодо раніше визнаних митних вартостей за МД №700130000/2013/2238 від 14.02.2013 року та МД №700130000/2013/2239 від 14.02.2013 року, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до якого митну вартість визначено в розмірі 1,6098 EUR/кг відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

У зв'язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів митним органом послідовно проаналізовано можливість застосування наступних методів визначення митної вартості, та відповідно до статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Згідно частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Отже, митницею дотримано послідовність застосування методів визначення митної вартості та відображено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару позивачу було відмовлено в митному оформленні та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2013/20017 від 01.08.2013 року.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції також дійшов правильного висновку щодо позовних вимог про зобов'язання Дніпропетровську митницю повернути ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» зарезервовані кошти у сумі 856 093,93 грн., що вони також не підлягають задоволенню з огляду на правомірність картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч.1. ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці Міндоходів про скасування рішення та картки відмови - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна