Справа № 2а-3515/12/0170/26
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2015 р. м. Київ К/9991/63487/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Мороза В.Ф., Сороки М.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз на постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 12 липня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2012 року у справі за позовом Державної фінансової інспекції в АР Крим до Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз про зобов'язання виконати пункти вимоги, -
в с т а н о в и л а:
Державна фінансова інспекція в АР Крим звернулась до суду з позовом до Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз про зобов'язання виконати пункти вимоги.

Постановою Окружного адміністративного суду АР Крим від 12 липня 2012 року позов задоволено.

Зобов'язано Кримський науково-дослідницький інститут судових експертиз Міністерства юстиції України виконати пункти 2, 5 письмової вимоги від 04 жовтня 2011 року № 01-08-14-14/9339 в повному обсязі.

Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2012 року постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 12 липня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у справі рішеннями судів, Кримський науково-дослідний інститут судових експертиз звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд касаційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що Контрольно-ревізійним управлінням в АР Крим проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Кримського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за період з 01 січня 2009 року по 30 червня 2011 року, за результатами якої складено акт від 16 вересня 2011 року №08-21/63.

З метою усунення виявлених в результаті ревізії порушень, Контрольно-ревізійним управлінням в АР Крим направлено відповідачу вимогу від 04 жовтня 2011 року № 01-08-14-14/9339, пунктом 2 якої зобов'язано відповідача провести претензійно-позовну роботу або стягнути з особи, винної у зайвих грошових виплатах кошти у сумі 7234,64 гривень, провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів, повернути зайво сплачені кошти в сумі 2633,41 гривень, а пунктом 5 зобов'язано провести претензійно-позовну роботу або стягнути з особи, винної у зайвих грошових виплатах кошти у сумі 37922,50 грн.

З метою зобов'язання Кримського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України виконати пункти 2, 5 вимоги від 04 жовтня 2011 року

№ 01-08-14-14/9339, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з пунктом 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 46 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Отже, позивачу надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Виходячи з наведеного, у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем пред'явлена вимога, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання виконати вимогу.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові

від 28 жовтня 2014 року №21-462а14, яка згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять зазначені норми права, та для всіх судів України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що при ухваленні рішень суди правильно та повно встановивши обставини у справі, допустили порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені правильно і повно, але при цьому суди допустилися порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткова перевірка доказів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про доцільність скасування постановлених у справі рішень та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 220, 222, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду АР Крим від 12 липня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2012 року у справі - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Державної фінансової інспекції в

АР Крим до Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз про зобов'язання виконати пункти вимоги - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України

Судді: