Справа № 592/12383/14-а
Суддя: Алфьоров А. М.
Дата ухвалення: 2015-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/12/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Алфьорова А.М., при секретарі Літовченко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної автомобільної інспекції Відділу ДАІ з обслуговування м. Суми про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, вимоги якої підтримав у судовому засіданні та обґрунтовує тим, що 06.11.2014 року в м. Суми інспектором СОДР ВДАІ з обслуговування м. Суми, а точніше: ст. лейтенантом міліції Калюжним О.О. складено протокол Серії АВ2 № 055578 про адміністративне правопорушення, в якому зазначалося що, позивач порушив вимоги п. 11 ПКМУ № 198 від 30.03.1998 року, правил дорожнього руху, за що, передбачена відповідальність ч. 3 ст. 140 КУпАП, а також було вручено припис ст. інспектором СОДР ВДАІ капітаном міліції Біловолом І.В. де зазначено зафіксовані такі порушення правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху ч. 8 ст. 11 ПКМУ № 198 від 30.03. 1998 року.

Дорожні знаки, які зазначені у приписі мали місце на об'єкті, але не стандартно виготовлені, що спонукало інспектора СОДР ВДАІ з обслуговування м. Суми а точніше: ст. лейтенанта міліції Калюжного О.О. скласти протокол Серія АВ2 № 055578 про адміністративне правопорушення, і вважати, що знаки відсутні.

13.11.2014 року Т.в.о. начальник ВДАІ з обслуговування м. Суми підполковник міліції Івченко В. А. виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС 1 № 844787 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. за порушення ч. 3 ст. 140 КУпАП.

На час складання протоколу адміністративного правопорушення та припису ВДАІ з обслуговування м Суми, позивач виконував обов'язки заступника директора Комунального підприємства «Зелене будівництво» Сумської міської ради, і не являвся відповідальною особою по виконанню робіт по підрізки дерев. Згідно наказу № 66 від 01.11.2014 року старшим, по виконанню робіт по підрізки дерев на АДРЕСА_1 було призначено ОСОБА_5

Роботу по підрізці дерев на АДРЕСА_1, виконувались постачальником автовишки АП-17, згідно з договору № 03/02/14 від 03 лютого 2014 року.

Позивач вважає, що постановою Серія ПС 1 № 844787 у справі про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2014 року, було порушено його права, оскільки, не законно було накладено штраф, з тих підстав, що він, по-перше, не являвся відповідальною особою на час виконання робіт по підрізці дерев на АДРЕСА_1, по-друге, не стандартні знаки до винесення постанови були замінені, про що було повідомлено Т.в.о. начальника ВДАІ з обслуговування м. Суми підполковника міліції Івченко В.А., який виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення і по-третє, автовишка АП-17 ні де крім договору № 03/02/14 від 03 лютого 2014 в КП «Зелене будівництво» СМР не рахується.

Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Серія ПС 1 № 844787 Т.в.о. начальника ВДАІ з обслуговування м. Суми підполковника міліції Івченко В.А. у справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу та стягнути з Державного бюджету України на його користь понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 73 грн. 08 коп.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України орган державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АВ 2 № 055578, згідно якого, 06 листопада 2014 р. близько 13 год. 40 хв. в АДРЕСА_1, ОСОБА_1 будучи відповідальною особою, в місці проведення робіт по обрізці гілок дерев на проїзній частині вулиці за допомогою автовишки, не забезпечив безпеку дорожнього руху, в місці проведення робіт, а саме не облаштував його технічними засобами ОДР, чим порушив п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1998 р. /а.с.8/.

Також винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС 1 № 844787, згідно якого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. /а. с. 10/.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак даних вимог закону відповідачем не дотримано. Не було надано суду доказів, про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 140 ч. 3 КУпАП, як відповідальною особою.

Оскільки п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України « Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» містить перелік обов'язків, які поширюються на власників дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації.

Наказом Комунального підприємства «Зелене будівництво» Сумської міської ради від 01.11.2014 р. № 66 «Про призначення відповідального за санітарний стан прилеглої до підприємства території», на час виконання робіт по підрізки гілок дерев у м. Суми, механіка ОСОБА_5 призначено відповідальною особою за санітарний стан прилеглої до підприємства території /а.с.11/.

Також позивачем було надано підтвердження про виконання Припису Державної автомобільної інспекції Відділу ДАІ з обслуговування м. Суми від 06.11.2014 р. відносно встановлення дорожніх знаків, а саме: 1.37 «Дорожні роботи», 4.8 «Об'їзд перешкоди з лівого боку», п. 15.2 «Звуження дороги».

При винесенні постанови суб'єктом владних повноважень, інспектором ВДАІ вчинено низку порушень вимог ст. 280 КУаАП, а саме не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, в постанові відсутні відомості щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу тощо.

Крім цього, як роз'яснено у пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорту» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, як вбачається із оскаржуваної постанови, не зазначено доказів, на підставі яких було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення, не враховано його пояснення з цього приводу.

Згідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 1,2,3,17,18, 70, 71, 86,94,102, 159-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 222, 251, 258, 288 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної автомобільної інспекції Відділу ДАІ з обслуговування м. Суми про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову серії ПС1№ 844787 у справі про адміністративне правопорушення від 13 листопада 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ст. 140 ч. 3 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. - скасувати у зв'язку з відсутністю в його діях даного складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М. Алфьоров