Справа № 820/17133/14
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

12 січня 2015 р. Справа № 820/17133/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нуруллаєва І.С., розглянувши у в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить суд:

- визнати незаконними дії особи з назвою "УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області" щодо складання Вимоги № Ф-345 від 03.05.2013 р.;

- скасувати державну реєстрацію особи з назвою "УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області".

Вирішуючи питання, викладені у ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України, було прийнято рішення про необхідність відмови позивачеві у відкритті провадження в частині заявлених позовних вимог. Ухвалою суду від 24.11.2014 року було відмовлено у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області про визнання дій незаконними з урахуванням уточнень в частині вимог про скасування державної реєстрації особи з назвою «Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області».

З урахуванням уточнень позивач в обгрунтування позовних вимог зазначив, що листом з рекомендованим повідомленням про вручення позивачем отримано вимогу про сплату недоїмки № Ф-345 від 03.05.2013 року, яка складена громадянкою України ОСОБА_3 від імені особи з назвою «Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області», та якою вимагає перерахувати грошові кошти у розмірі 4 572 грн. 42 коп. на не бюджетний рахунок №1226 особи з назвою «Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області», яка є приватним суб'єктом господарської діяльності. На думку позивача вказані вимоги заявлені без жодної законної підстави та за відсутності будь-яких договірних чи інших зобов'язань за угодами чи правочинами та без згоди позивача. Позивач вважає, що особа з назвою «Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області» не є уповноваженим територіальним органом Пенсійного фонду України, а отже, не має повноважень для складення вимоги про сплату недоїмки № Ф-345 від 03.05.2013 року в порядку Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». У зв'язку з цим дії особи з назвою «УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області» щодо складення вимоги № Ф-345 від 03.05.2013 року є незаконними.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати незаконними дії особи з назвою «Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області» щодо складання вимоги № Ф-345 від 03.05.2013 року та зобов'язати відповідача утриматися від складання щодо позивача таких вимог.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду позивач повідомлений належним чином. Через канцелярію суду разом із позовною заявою позивачем було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України у Новоайдарському районі Луганської області, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Від представника відповідача, через канцелярію суду, засобами поштового зв'язку отримано заперечення на адміністративний позов, в яких він вважає вимоги необґрунтованими та зазначає, що вимогу про сплату боргу сформовано відповідно до чинного законодавства, у зв'язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову. Також представник відповідача клопоче щодо розгляду справи за його відсутності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сторони є належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, перешкод для розгляду справи у судовому засіданні немає, а тому суд вважає що справу слід розглянути за наявними в ній матеріалами в порядку письмового провадження з огляду на ч. 6 ст. 128 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 зареєстрований Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області як фізична особа-підприємець. (а.с. 55-56).

В Управлінні Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування та відповідно платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7 та частиною 11 статті 8 Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» фізичні особи-підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов'язані сплачувати єдиний внесок у розмірі 34,7% від суми, що визначається такими платниками самостійно, при цьому сума єдиного внсеку не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За позивачем виникла заборгованість зі сплати єдиного внеску, у зв'язку з чим, УПФУ в Новоайдарському районі Луганської області було винесено вимогу про сплату боргу № Ф-345 від 03.05.2013 року на суму 4 572,42 грн. (а.с.5).

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). Відповідно до вимог вказаного Положення основними завданнями Пенсійного фонду України є, зокрема, реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; здійснення контролю за додержанням законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів, за достовірністю поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та іншими виплатами, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до пункту 7 положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Також пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону № 2464 встановлено, що застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом (відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України № 2464 ).

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України № 2464 платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою- підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Частиною 1 статті 5 Закону № 2464 встановлено, що облік осіб, зазначених у частині першій статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У частині восьмій статті 9 Закону № 2464 визначено, що платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Згідно з частиною дванадцятою статті 9 Закону № 2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Пунктом другим розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до Указу Президента України від 03 липня 1998 року № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян», нараховують, обчислюють та сплачують єдиний внесок відповідно до цього Закону.

Взяття на облік осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється Пенсійним фондом, шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Перереєстрація платників страхових внесків та застрахованих осіб не здійснюється (пункт третій розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464 від 08.07.2010).

Згідно з положеннями частини 4 статті 25 Закону № 2464 територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Відповідно до пунктів 2.2 та 2.4 розділу II Положення про управління Пенсійного фонду управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності нарахування та сплати страхових внесків, призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, цільового використання коштів Фонду в організаціях що здійснюють виплату і доставку пенсій; та мають право, серед іншого, застосовувати фінансові санкції, адміністративні стягнення, передбачені законом, та стягувати з платників страхових внесків їх несплачені суми.

Таким чином, управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах у прийнятті рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом № 2464-VI, діють як органи державної влади у здійсненні ними владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкти владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАСУ Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частина 2 статті 2 КАСУ до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 8 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність складання оскаржуваної вимоги про сплату недоїмки № Ф-345 від 03.05.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Як встановлено приписами ст. 19 Конституції України відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, позивач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки. За таких умов, оскаржувана позивачем вимоги про сплату недоїмки № Ф-345 від 03.05.2013 року є правомірною та відповідає вимогам закону.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач при виконанні ним своїх обов'язків, а саме при сформуванні оскаржуваної податкової вимоги, діяв з урахуванням принципів, закріплених ст. 2 КАС України та в межах наданих повноважень.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 41, 94, 128, 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області про визнання дій незаконними - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Нуруллаєв І.С.