Справа № П/811/786/14
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2014 рокусправа № П/811/786/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської митниці Міндоходів на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл ОПТ" до Кіровоградської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови у прийнятті митної декларації ,-

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення Кіровоградської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 09 грудня 2013 року: №901030000/2013/000259/2, №901030000/2013/000260/2; визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09 грудня 2013 року: №901030000/2013/00025, №901030000/2013/00026.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 р. позовні вимоги задоволені. Визнано протиправним та скасовано рішення Кіровоградської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 09 грудня 2013 року №901030000/2013/000259/2. Визнано протиправним та скасовано рішення Кіровоградської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 09 грудня 2013 року №901030000/2013/000260/2. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09 грудня 2013 року № 901030000/2013/00025. Визнати протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09 грудня 2013 року № 901030000/2013/00026.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що Латвійсько - Українсько - Російським спільним підприємством товариством з обмеженою відповідальністю «Олді» (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеграл Опт» (Покупець) 21.11.2013 року було укладено зовнішньоекономічний контракт №О-16/13, предметом якого є поставка позивачеві лігносульфанатів технічних порошкоподібних. За умовами договору товар відвантажується залізничним транспортом DАР кордон Україна - Росія, станція переходу Соловей - Тополі, Суземка - Зерново (Інкотермс 2010) та автомобільним транспортом на умовах FСА смт. Радянський, Росія (Інкотермс 2010).

За змістом додатку до контракту, ціна за одну тонну лінгосульфонатів технічних порошкоподібних становить 470 дол. США; за 40 тонн - 18 800, 00 дол. США.

На виконання договірних зобов'язань за укладеним контрактом №0-16/13 від 21 листопада 2013 року, 27 листопада 2013 року ТОВ «Інтреграл Опт» перерахувало згідно рахунку на передоплату №О/131-р від 22 листопада 2013 року - 18800,00 дол. США за 40 тонн товару.

09 грудня 2013 року до митного посту Олександрія Кіровоградської митниці ТОВ «Інтеграл Опт» через ФОП ОСОБА_2, були подані декларації №901030000.2013.001527, № 901030000.2013.001526, в яких митна вартість товару розрахована на підставі основного методу оцінки за ціною договору щодо товарів, які імпортуються - 18 800,00 дол. США за 40 тонн лігносульфанатів технічних порошкоподібних (470 дол США за кожну тонну).

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем надано: картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 08.07.2013 року №901/2012/0000015; рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 03.12.2013р. №9 та від 06.12.2013р. №107, документи, що підтверджують вартість перевезення товару - довідки б/н від 03.12.2013р. та від 06.12.2013р.; рахунки-фактури (інвойси) №000927 від 03.12.2013р., №358/О-2013 від 04.12.2013р., №000929 від 04.12.2013р., №361/О-2013 від 05.12.2013р., специфікації від 02.12.2013р. та від 03.12.2013р., зовнішньоекономічний договір від 21.11.2013р. №О-16/13 та доповнення №1 до нього від 21.11.2013р.; договір про надання послуг митного брокера від 20.08.2008р. №32; договори (контракти) про перевезення від 02.12.2013р. №017-01 та №2/12, довідка про проведення декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами від 14.10.2013р. №146//1709, інформація про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару №2730 від 02.12.2013р. та від 04.12.2013р.; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару №2730 від 02.12.2013р. та від 04.12.2013р., інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 02.12.2013р. та від 04.12.2013р.; декларації про походження товару від 03.12.2013р. №000927 та від 04.12.2013р. №000929, №358/О-2013 від 04.12.2013р. та №361/О-2013 від 05.12.2013р.; сертифікати якості №36 від 02.12.2013р. та №51 від 04.12.2013р.; платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів №508 від 27.11.2013р.; копії митних декларацій країни відправлення №10206080/031213/0013825 від 03.12.2013р. та №10206080/031213/0013877 від 04.12.2013р.

Під час митного оформлення, митним органом було встановлено, що у документах, наданих на підтвердження митної вартості наявні розбіжності, зокрема щодо попередньої оплати за товар, щодо засвідчення інвойсів від 04.12.2013р. за №358/О-2013 та від 05.12.2013р. №361/О-2013 та відсутністю в поданих для митного оформлення всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: відсутня інформація про вартість навантажувальних робіт, пакування, тари.

У зв'язку з виявленням вказаних недоліків, митним органом було витребувано у позивача додаткові документи, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларантом позивача на деклараціях митної вартості зроблені записи про те, що надати додаткові документи не є можливим.

У зв'язку з неподанням декларантом у встановлений строк додаткових документів та відмовою у їх наданні, митним органом були прийняті рішення про коригування митної вартості та Картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Підставою для прийняття спірних рішень вказано наступні обставини: підписи на печатках продавця - ЛУР СП ТОВ Фірма "Олді" які засвідчують зовнішньоекономічний договір, додаток №1 до договору та комерційний інвойс різні та відсутні документи, які б підтверджували відповідні повноваження на підпис даних документів різними працівниками компанії; у копії платіжного доручення в іноземній валюті від 27 листопада 2013 № 508 щодо попередньої оплати за товар в графі «Деталі платежу» зазначено, крім номера та дати контракту (№ 0-16/13 від 21.11.2013 року), комерційний інвойс від 22.11.2013 року № О/131-Р, який не подано до митного оформлення та не зазначено номери інвойсів, відповідно до яких відбулась поставка товару, що не дає можливість перевірити за якими поставками товарів здійснені перерахування коштів, чи здійснено передоплату, чи оплата здійснена за вже поставлений товар; в поданих для митного оформлення документах відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості (відсутня інформація про вартість навантажувальних робіт, пакування, тари); не надано додаткових документів з визначення митної вартості товару, надання яких передбачено положеннями частини третьої статті 53 Митного кодексу України (прайс-листа, висновків про вартісні характеристики спеціалізованих експертних організацій ); заявлена митна вартість товару нижча, ніж митна вартість на ідентичні товари, оформлені в митних органах України в максимально наближений час до дати експорту оцінюваних товарів в Україну, інформація про які міститься в ПІК "Інформаційно-пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначенні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України".

Також в рішеннях зазначено, що процедура консультування проведена. В ході консультації декларантом не надано будь-яку нову цінову інформацію.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що жодна із зазначених відповідачем обставин не впливає на визначення митної вартості імпортованого позивачем товару та не може бути підставою для витребування від декларанта додаткових документів. Крім того, позивачем надані вичерпні докази, які свідчать про відсутність вказаних митним органом розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до положень статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До документів, які підтверджують митну вартість належить, в тому числі і рахунок-фактура (інвойс).

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, орган доходів і зборів зобов'язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як зазначено вище, фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки Митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містять розбіжності, а також не надання на вимогу Митниці додаткових документів.

Правильно встановивши підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, суд першої інстанції надав їм належну правову оцінку та обґрунтовано виходив з того, що з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом. При цьому, з дослідження наданих позивачем документів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у них розбіжностей, на які посилалась Митниця у рішеннях про коригування митної вартості.

Так, підписання зовнішньоекономічного договору та комерційного інвойсу різними особами не є розбіжністю у розумінні статті 53 Митного кодексу України та не впливає на складі митної вартості імпортованого товару.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що посилання відповідача на те, що в поданих для митного оформлення документах відсутні відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості, (відсутня інформація про вартість навантажувальних робіт, пакування, тари) спростовуються наявними у матеріалах справи інвойсами №358/0-2013 та №361/0-2013, у яких зазначено, що у вартість товару включено вартість пакування і тари.

Вірно суд першої інстанції визнав помилковими висновки відповідача про посилання у платіжному дорученні від 27 листопада 2013 року № 508 на комерційний інвойс від 22 листопада 2013 року № О/131-Р та неподання такого інвойса з документами до митного оформлення. Судом було встановлено, що зазначені реквізити належать рахунку на передоплату, який надавався позивачем разом із документами до митного оформлення, а скорочення «INV», застосоване у вказаному платіжному дорученні, згідно загальновживаних правил ділової англомовної кореспонденції означає саме «рахунок-фактура».

Крім того, в інвойсах № 358-О/2013 та № 361-О/2013 зазначено про відвантаження товару на умовах передоплати.

З викладеного вбачається, що митний орган мав можливість встановити, що вказане платіжне доручення засвідчило факт повної передоплати товару за договором О-16/13 DD.

Таким чином, дослідивши вказані документи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність розбіжностей, які зазначені Митницею в рішеннях про коригування митної вартості.

Посилання Митниці в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції досліджено документи, які не надавалися позивачем під час митного оформлення товару, а саме - рахунок №О/131-Р від 22.11.2013р., колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в повідомленні про неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості товару Митниця не вказувала на необхідність надання вказаного рахунку, та що саме він впливає на складові митної вартості, чи саме з ним пов'язані розбіжності у поданих декларантом документах, у зв'язку з чим декларант не був зобов'язаний надавати документи, які не витребувались Митницею. Про такі розбіжності Митницею зазначено лише у рішеннях про коригування митної вартості товару, у зв'язку з чим суд першої інстанції, надаючи правову оцінку спірним рішенням, правильно дослідив як підстави для їх прийняття так і докази, які надані позивачем на спростовання позиції Митниці про наявність розбіжностей у поданих документах.

Наслідком скасування рішень про коригування митної вартості є скасування Карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки їх видано у зв'язку з прийняттям рішень про коригування митної вартості.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим