Справа № 241/1363/14-а
Суддя: Топузова Н. М.
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2014 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Топузової Н.М.

при секретарі Орчелота І.С.

розглянувши у письмовому провадженні справу у порядку адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов*язання нарахувати та сплатити пенсію,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом із наступних підстав :

Позивач має статус громадянина, постраждалого від наслідків Чорнобильської катастрофи (1 категорія), що підтверджується посвідченням, доданим до позовної заяви, та є інвалідом 2 групи по захворюванню, що пов'язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК. Перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в Першотравневому районі Донецької обл.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір його основної пенсії не може бути нижчим восьми мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 50 цього Закону має складати 75% мінімальної пенсії за віком.

Відповідач - управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області ,у порушення зазначених вимог Закону не доплачує йому пенсію з 01.01.2014 року.

На його усне звернення до управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області ,йому повідомили, що пенсія йому нараховується у відповідності із Постановою Кабінету Міністрів України. З такими доводами він не погоджується, та вважає їх незаконними, оскільки статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно Законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Він вважає дії відповідача протиправними з наступних підстав.

Згідно зі ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 цього Закону (в діючій редакції від 6 червня 1996 року № 230/96-ВР) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

· по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

· по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

· по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком

Порядок обчислення пенси по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенси у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України".

Тобто Постановами КМУ регулюється лише «порядок» обчислення, оскільки ототожнювати «порядок» і «розмір» в силу різного правового навантаження цих значень неможливо. Якщо „порядок" відповідає на питання „як, яким чином", то „розмір" - „скільки".

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (із змінами, внесеними згідно із Законами N 2532 X11 від 01.07.92, N 230/96-ВР від 06.06.96) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах:

· інвалідам І групи -100 процентів мінімальної пенсії за віком;

· інвалідам ІІ групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для йото встановлення, затвердження та врахування при реалізації державною конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум», а також Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гаранти», згідно ст. 1 якого, прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі, мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону N 2291-14/, який набрав чинності з 12.01.2005 року), від 23 12.2004 встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначення мінімального розміру пенсії, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, повинні розповсюджуватися і на положення Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на відповідні роки встановлюються Законами України про державний бюджет України. Згідно з ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Право на пенсію та додаткову пенсію встановлює Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсій, встановлених законами, не підлягає зменшенню. Це гарантує ст. 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином,позивач вимушений звернутися до суду,та просить суд :

-визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області щодо не нарахування ОСОБА_1 державної основної пенсії у розмірі не менше

8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіну здоров'ю, у розмірі не

менше 75% мінімальної пенси за віком з 01.01.2014 року , відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що

встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування",з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили

працездатність, з урахуванням фактично отриманих виплат;

-зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі

Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної основної пенсії у розмірі не

менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі не менше 75 % мінімальної пенсії за віком як інваліду 2 групи, по захворюванню, що пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону

України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, виходячи з розміру мінімальної пенси за віком, що встановлена ч. 1 ст. 28

Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням

встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2014 року, з урахуванням фактично отриманих виплат.

У судове засіданні позивач не з*явився,надав заяву про розгляд справи за його відсутності У судове засідання представник відповідача не з*явився,надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову.

Справу вирішено розглянути за відсутності сторін у письмовому проваджені.

Відповідач в запереченні проти позову зазначив:у задоволені позову просить залитими позовну заяву без розгляду: Управління Пенсійного Фонду України в Першотравневому районі Донецької області (далі - Управління), ознайомившись з адміністративним позовом гр. ОСОБА_1 по справі №2-а/241/238/2014 про визнання дій управляння ПФУ неправомірними та зобов'язання провести нарахування та виплат пенсії, не може з ним погодитись так як Донецьким окружним адміністративним судом вже було прийнято Постанову від 22.10.2008 р. по справі № 2-а-20125/08 (додасться) з порушеного у позові питання, якою постановлено: «Зобов'язати управління Пенсійного Фонд) України в Першотравневому районі Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі не менше 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01 вересня 2008 року виходячи з встановленого відповідними законами розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Даним рішенням не визначено конкретний період, зобов'язано виконати вищезазначені дії, відповідно до ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54. ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.09.2008 р.

Вищезазначені норми Закону на даний час діють.

Згідно ст. 157 КАС України Суд закриває провадження у справі якщо е такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Відповідно до цього рішення суду та зазначеного Закону України. Управлінням проведено перерахунок та здійснюються виплати пенсії позивачу, в межах Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», ст.73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Треба зазначити, що позивач звертався до Першотравневого районного суду Донецької області в жовтні 2013 року з адміністративним позовом по аналогічному предмету спору, за результатами розгляду якого було прийнято Постанову суду першої інстанції від 04.10.2013 р. по справі № 24/1311/13, якою у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Позивач не погодившись з Постановою суду першої інстанції від 04.10.2013 р. звернувся до Донецького апеляційного адміністративного суду зі скаргою, якою просив скасувати постанову суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.11.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 04 жовтня 2013 року залишено без задоволення, а постанову суду без змін.

Акцентують увагу суду на те, що позивач не звертався письмово до відповідача за перерахунком державної основної та додаткової пенсії за віком, що підтверджено відсутністю документів серед тих, що додані до позову , а управління не виносило з цього питання рішення про відмову в проведенні перерахунку за відсутністю документів серед тих, що додані до позову, а управління не виносило з цього питання рішення про відмову в проведенні перерахунку.

Тобто, відсутній між управлінням та позивачем публічно-правовий спір з порушеного у позові питання, а це підтверджує відсутність підстав щодо розгляду даного питання в судовому порядку відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства.

Відповідно до частина 2 статті 107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Суд, з урахуванням матеріалів справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та одержує пенсію по 2 групі інвалідності на підставі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 цього ж Закону.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно до ст. 50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається

щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи -100процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи - 75 % мінімальної пенсії за віком;

інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 наведеного Закону встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала

внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку,одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за

роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій, у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської

катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах,відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з

Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10

мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

З приписів статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення

розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Порядок визначення розміру мінімальної пенсії за віком встановлений частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за приписами якої, мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 63 Закону № 796-ХІІ передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № З-рп/2012 було встановлено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Проте, Закон України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема статей 50, 54 вказаного Закону, яким визначено розмір державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров'ю, а крім того не надає право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат особам постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зі змісту вимог частини другої статті 19 Конституції України вбачається, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві з 1 січня 2014 року застосуванню підлягають не нормативні документи Кабінету Міністрів України, а норми статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, суд,прийшов до висновку,що позивач з січня 2014 року має право на державну пенсію відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі не нижче 8-ти розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на підставі статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в обсязі 75% розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.За таких обставин, дії відповідача Управління ПФУ щодо не проведення перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивача згідно із ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та доплати йому недоплаченої частини пенсії суд вважає протиправними.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову частково,в межах строку звернення до суду,встановленого ст. 99 КАС України,тобто з 24 червня 2014 року,оскільки позовна заява подана 24 грудня 2014 року .

Керуючись ст.ст.2-15,17-18,71,86,94,97,98,158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 22, 92 Конституції України, ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 5, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Рішеннями Конституційного Суду УкраїниУкраїни від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 , суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області щодо не нарахування ОСОБА_1 державної основної пенсії у розмірі не менше

8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю, у розмірі не менше 75% мінімальної пенси за віком з 24 червня 2014 року , відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54,Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком,що встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили

працездатність, з урахуванням фактично отриманих виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі

Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату державної основної пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії, за шкоду заподіну здоров'ю, у розмірі не менше 75 % мінімальної пенсії за віком як інваліду 2 групи, по захворюванню, що пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч.З ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ, виходячи з розміру мінімальної пенси за віком, що встановлена ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням

встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 24 червня 2014 року, з урахуванням фактично отриманих виплат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького Апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: Н.М.Топузова.