Справа № 761/26969/13-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
09 грудня 2014 року м. Київ
Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Собківа Я.М.,
суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,
при секретарі: Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 22 листопада 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про зобов"язання вчинити дії,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просив визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Києві та Київського міського військового комісаріату протиправними та зобов`язати відповідачів надати довідки про грошове забезпечення, призначити і виплатити пенсію з урахуванням розміру збільшення грошового забезпечення - винагороди, а саме: зобов`язати Київський міський військовий комісаріат надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві довідку про грошове забезпечення позивача з урахуванням перерахованого розміру збільшення грошового забезпечення і премії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року №161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889» в розмірі 20% грошового забезпечення з 01.04.2013 року та в розмірі 40 % грошового забезпечення з 01.09.2013 року, а також згідно наказу Міністра Оборони України від 25.06.2011 року №355 «Про внесення змін до наказу Міністра Оборони України від 28.01.2011 року №50» надати довідки про премії в розмірі 90% посадового окладу з 01.06.2011 року.
Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 22 листопада 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі.
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві, де отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Зважаючи на положення статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивач звернувся до відповідачів із заявами про здійснення перерахунку пенсії у разі зміни розміру грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців.
Київський міській військовий комисаріат в своєму листі від 20.09.2013 р. за № 5794 повідомив позивача про те, що перерахунок грошового забезпечення з 01.04.2012 р. не проводився, а також надав довідку про грошове забезпечення станом на 01.04.2012 р.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.
Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту
інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 2 ст. 5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07.11.2007 р. "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Статтею 9 зазначеної Постанови передбачено, що видатки, пов`язані з набранням чинності цією постановою, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання державних органів.
В свою чергу, абзацом 5 пункту 8 Наказу Міністра оборони України від 28.01.2011 року № 50 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2011 рік" встановлено, що премія особам рядового, сержантського та старшинського складу складає 70 відсотків посадового окладу; науково-педагогічним працівникам з числа військовослужбовців науково-педагогічного складу вищих військових навчальних закладів, які мають статус національних, та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають статус національних, - 70 відсотків посадового окладу; іншим військовослужбовцям - 55 відсотків посадового окладу.
Наказом Міністра оборони України від 25.06.2011 № 355 "Про внесення змін до наказу Міністра оборони України від 28.01.2011 року № 50" внесені зміни до пункту 8 наказу Міністра оборони України № 50 від 28.01.2011 року - абзац п`ятий викладений в новій редакції: "премія особам рядового, сержантського та старшинського складу - 125 відсотків посадового окладу; науково-педагогічним працівникам з числа військовослужбовців науково-педагогічного складу вищих військових навчальних закладів, які мають статус національних, та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, які мають статус національних - 105 відсотків посадового окладу; іншим військовослужбовцям - 90 відсотків посадового окладу".
В свою чергу, зі змісту вищенаведених наказів Міністра оборони України слідує, що зазначена премія носить тимчасовий характер та виплата її дозволена в межах видатків, передбачених у кошторисах військових частин для грошового забезпечення військовослужбовців у 2010 та 2011 роках, так розмір премії більше 10% посадового окладу не є остаточним та залежить від наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України та інших чинників, та може бути переглянутий як у бік збільшення, так у бік зменшення, тому вказані накази не можуть бути підставою для проведення перерахунку пенсії позивачу відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 26.02.2013 року № 21-5а13 та від 18.06.2013 року №21-165а13, які згідно статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Таким чином, аналізуючи вищевикладені норми чинного законодавства та оцінюючи зібрані по справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок раніше призначеної йому пенсії з урахуванням наказів Міністра оборони України від 28.01.2011 року № 50 та від 25.06.2011 року № 355, є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.
Крім того, у зв`язку з відсутністю підстав для перерахунку пенсії позивача, не підлягають задоволенню і інші похідні вимоги даного позову.
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 22 листопада 2013 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик
Повний текст ухвали виготовлено 15.12.14р.

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Петрик І.Й.

Борисюк Л.П.