Справа № 336/5543/14-а (2-а/336/134-14)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"19" грудня 2014 р. справа № 336/5543/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2014 року у справі №336/5543/14 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо не включення в розрахунок пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, суми індексації заробітної плати, на які справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати, з якої призначається пенсія, суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, суми індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з моменту призначення пенсії та сплатити різницю між отриманими сумами пенсії з 16 січня 2014 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2014 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу (а.с.45), в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити постанову Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 14 серпня 2014 року, а саме: позовні вимоги задовольнити. Визнати неправомірним рішення управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 03.07.2014 №287/Б-1, щодо відмови ОСОБА_1 Зобов'язати здійснити перерахунок пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди державним виконавцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків та індексації заробітної плати з дня її призначення з урахуванням 80% від заробітної плати відповідно до чинного законодавства на дату призначення пенсії 14.08.2013.

Позивач зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги постанову Верховного Суду України від 06.11.2013 №21-350а13 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.12.2012 №К/9991/59887/12, в яких зазначено, що усі ніші виплати, які виплачувались особам під час роботи на державній службі, є частиною заробітної плати державного службовця та виплачуються за рахунок та у межах фонду оплати праці, а також враховуються при обчисленні середнього заробітку, що зберігається за посадовою особою відповідно до законодавства, на них нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а тому повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця у розмірах, що виплачуються на день звільнення посадової особи з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст.1956 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Отже при розгляді апеляційної скарги апеляційний суд обмежений вимогами, визначеними в позовній заяві.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивачу - ОСОБА_1 з 01.08.2013 призначена пенсія як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу».

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя з заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до абз. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу», в якому просила включити в розрахунок пенсії всі складові заробітної плати, а саме: суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, суми індексації заробітної плати, на які справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Разом з заявою позивачем подано видану Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя довідку №6599/11 від 01.08.2013 про складові заробітної плати, у яку включені «інші виплати» за період з 01.08.2011 по 31.07.2013 (а.с.11).

Відповідно до цієї довідки інші виплати за вказаний період складаються з індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги у зв'язку з скрутним становищем.

Одночасно зазначено, що на всі виплати, включені в довідки, нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Листом від 03.07.2014 №287/Б-1 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії з тих підстав, що матеріальна допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки та по заяві в зв'язку з скрутним становищем, а також індексація заробітної плати не належать до інших надбавок, які передбачені ст. 33 Закону України «Про державну службу», внаслідок чого підстави для їх врахування при обчисленні пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» відсутні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що оскаржувані дії відповідача є законними,узгоджуються з положеннями ст. 33 Закону України «Про державну службу».

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Спір між сторонами виник з приводу неврахування при розрахунку пенсії державного службовця таких видів виплат, як матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ст.2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати.

Ч.2 ст. 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Ч.ч. 6, 7 цієї-ж статті визначено, що Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1 ст.35 Закону № 3723-XII державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

З урахуванням викладеного, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з ч.6 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Додаткова заробітна плата, як складова структури заробітної плати відповідно до ч.1 ст.2 Закону України № 108/95 ВР «Про оплату праці», - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (ч.1 ст.2 Закону № 108/95-ВР).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Зокрема частиною 1 даної статті передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Сторонами не заперечується, матеріалами справи підтверджено, що на суми матеріальної допомоги, а також індексації заробітної плати фактично нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд зазначає, що матеріальна допомога, а також індексація заробітної плати повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії позивачу.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.09.2014 у справі №21-314а14 та з урахуванням ч.2 ст.244-2 КАС України враховується при винесенні рішення по справі.

Стосовно періоду, за який позовні вимоги підлягають задоволенню, колегія суддів зазначає наступне.

Спір між сторонами виник з приводу відмови відповідача у перерахунку пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя довідку №6599/11 від 01.08.2013, за поданою позивачем заявою в липні 2014 року.

За положенням ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003, перерахунок призначеної пенсії здійснюється органом Пенсійного фонду на підставі поданої заяви та відповідних документів.

Частиною 4 ст. 45 Закону України № 1058-IV передбачено, що перерахунок пенсії проводиться у такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо відповідну заяву подано пенсіонером після 15 числа.

Виходячи з наведених норм, приймаючи до уваги, що позивачем заяву про перерахунок пенсії разом із довідкою про складові заробітної плати подано в липні 2014 року, колегія суддів дійшла висновку, що порушене право позивача підлягає відновленню з 01.07.2014.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, і відповідно до вимог ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2014 року у справі №336/5543/14 - скасувати, прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в здійснені перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням «інших виплат» згідно довідки про складові заробітної плати №6599/11 від 01.08.2013.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 01.07.2014 з урахуванням «інших виплат» згідно довідки про складові заробітної плати №6599/11 від 01.08.2013.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко