Справа № 9101/189965/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

9101/189965/2012

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" травня 2014 р.

справа № 1170/2а-3027/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Чепурко А.В.,

розглянувши відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод"

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.10.2012 року у справі № 1170/2а-3027/12

за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді

до Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод"

про стягнення заборгованості, -

встановив:

У вересні 2012 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив стягнути з відповідача пеню в сумі 1938,72 грн. за несвоєчасну сплату страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.10.2012 року позов задоволено. Постанова мотивована тим, що вимоги позивача є правомірними, тому позов підлягає задоволенню.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування обставин по справі. Зокрема відповідач зазначив, що підприємство є збитковим, тому заборгованість була сплачена частково. Позовні вимоги за період до 01.01.2011 р. не підлягають задоволенню, оскільки були заявлені з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ст.99 КАС України.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Учасники процесу, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом також враховано, що відповідач фактично погодився з розміром нарахованої пені та підставами її нарахування, подавши Звіт щодо сплати заборгованості зі сплати страхових коштів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань за III квартал 2012 р. (а.с. 42).

Відповідачем до суду подано письмове заперечення на позов (а.с.34), в якому зазначається, що позивач пропустив 6-місячний строк звернення до суду, який передбачено ст.99 КАС України. Суд прийшов до висновку про помилковість цього твердження відповідача з огляду на те, що факт виявлення заборгованості, а отже і нарахування пені на вказану заборгованість встановлено Актом перевірки від 30.08.2012 р. №837, а тому позов подано у межах 6-ти місячного строку.

Оскільки пеню в сумі 1938,72 грн. відповідачем в добровільну порядку сплачено не було, суд першої інстанції дійшов до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення вказаної суми.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до п.7 VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (далі – Закон України 2464-VI) суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року. Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п.1 постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 30.11.2010 р. N 31, що набрала чинності 01.01.2011 року, постанову правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12 липня 2007 року N 36 визнано такою, що втратила чинність. Відповідно до п.п.2.1 п.2 цієї постанови стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року N 36 (далі – Інструкція №36).

Згідно п.2 ч.2 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 р. N 1105-XIV, в редакції до 01.01.2011 року, (далі - Закон України N 1105-XIV) роботодавець, як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду. Відповідно до ст. 47 Закону України N 1105-XIV та п.4.12 Інструкції №36, страхові внески сплачуються страхувальниками-роботодавцями в день одержання коштів на оплату праці в установах банків, а при проведені оплати праці готівкою з виручки чи натуроплатою, платники зобов'язані не пізніше наступного дня після здійснення виплат подати до установи банку платіжне доручення на перерахування внесків до Фонду. Несплачені в цей строк кошти вважаються недоїмкою.

Згідно п. 5.1. та п. 5.2. Інструкції №36 не внесені страхувальником у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством, з нарахуванням пені. Пеня нараховується із сум недоїмки за кожний прострочений день і обчислюється, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк. Пеня нараховується з наступного дня після одержання заробітної плати до дня сплати недоїмки включно.

Стягувачем в цьому випадку є позивач по справі.

Проте, у період з 01.01.2011 року страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України сплачуються відповідно до Закону України 2464-VI у складі єдиного внеску.

Відповідно до ст.12 Закону України 2464-VI забезпечення збору єдиного внеску, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску є завданням Пенсійного фонду.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.13 Закону України №2464-VI, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, Пенсійний фонд та його територіальні органи мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до ч. 16 Закону України N 2464-VI строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

З Акту перевірки від 30.08.2012 року № 837 вбачається, що позивачем проводилась перевірка за період з 30.08.2009 року по 31.12.2010 року (а.с.5), проте, згідно додатку № 2 до Акту пеня в сумі 1938,72 грн. (а.с.8) нарахована відповідачу за недоплату страхових внесків за період з 24.03.2011 року по 20.01.2012 року. Згідно звіту за III квартал 2012 року (а.с.12) у відповідача відсутня заборгованість зі сплати страхових внесків за 2010 рік.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не має повноважень на стягнення з відповідача пені в сумі 1938,72 грн., оскільки заборгованість зі сплати страхових внесків виникла після 01.01.2011 року.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Кіровоградський ремонтний завод" задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.10.2012 року у справі № 1170/2а-3027/12 скасувати.

В позові відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун