Справа № 2а/1770/209/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2014 року м. Київ К/9991/64158/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_2

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 21.03.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2011

у справі №2а/1770/209/2011

за позовом ОСОБА_2

до Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.03.2011, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2011, у задоволенні позовних вимог відмовлено .

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони представників у судове засідання касаційної інстанції не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені. Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань повноти відображення та сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів фізичною особою ОСОБА_2 за період з 01.01.2008 по 24.08.2009 та дотримання вимог податкового та іншого законодавства суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 за період 25.08.2009 по 31.12.2009, яка проводилась відповідно до постанови СУ ГУМВС у Львівській області про призначення в кримінальній справі позапланової документальної перевірки повноти відображення та сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів фізичною особою ОСОБА_2 за 2008-2009 роки, за результатами якої складено акт № 00827/1742- від 09.07.2010.

Перевіркою встановлено, що впродовж періоду з 19.05.2008 по 08.07.2008 на рахунок фізичної особи ОСОБА_2, відкритому в АБ «Банк регіонального розвитку», надійшли грошові кошти як передоплата за прості іменні акції в сумі 89485430,00 грн. від ТОВ «Укрпродресурс 2007», які в подальшому за мінусом комісії банку, були зняті готівкою довіреною особою ОСОБА_2 ОСОБА_3 Відтак, податковий орган дійшов висновку про одержання ОСОБА_2 доходу у вказаній сумі, який ним задекларовано не було, податок з доходу до бюджету не сплачено, тим самим допущено порушення п.1.2, п.1.3, пп.3.1.2 п.3.1 ст.3, п.4.1, пп.4.2.13 п.4.2 ст.4, п.9.6 ст.9, п.18.1 ст.18, абз. «в» п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-IV від 22.05.2003, у зв?язку з чим нараховано податкове зобов'язання за ставкою, визначеною п.7.1. ст.7 цього Закону, - 15%, що складає: 89485430,00 грн. х 15% = 13422814,50 грн.

На підставі акта перевірки 22.07.2010 прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 13422814,50 грн.

За наслідками адміністративного оскарження скарги платника залишені без задоволення, прийняті податкові повідомлення-рішення з відповідним індексом, якими доведено нові граничні строки сплати податкових зобов??язань.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок нарахування, утримання та перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб, є Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV (далі Закон №889-ІУ).

Відповідно до п.1.2 ст.1 Закону №889-ІУ (в редакції, на час існування спірних правовідносин) доходом фізичної особи є сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених пп.4.2.16 п.4.2 ст.4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

В силу вимог п.1.3 ст.1 цього Закону, доходом із джерелом його походження в Україні є будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України. Таким доходом, відповідно до п.п. «в» вказаного пункту, є дохід у вигляді інвестиційного прибутку від здійснення операцій з цінними паперами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах.

Порядок оподаткування інвестиційного прибутку визначається пунктом 9.6 вказаного Закону.

Зі змісту пп. 9.6.2 п. 9.6 ст. 9 Закону №889-ІУ випливає, що продаж інвестиційного активу є операцією з інвестиційними активами.

Підпунктом «а» пп. 9.6.7 п. 9.6 ст. 9 Закону №889-ІУ визначено, що для цілей цього пункту під терміном «інвестиційний актив» розуміється пакет цінних паперів чи корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах, випущені одним емітентом, а також банківські метали, придбані у банку, незалежно від місця їх подальшого продажу.

Таким чином, операція з продажу фізичною особою цінного паперу для цілей Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» є операцією з інвестиційним активом, позитивна різниця між доходом від якого та його вартістю є інвестиційним прибутком такої фізичної особи (пп. 9.6.2 п. 9.6 ст. 9 цього Закону), оподаткування якого здійснюється у порядку визначеному п. 9.6 ст. 9 цього Закону.

Враховуючи, що факт перерахування ТОВ «Укрпродресурс 2007» на користь ОСОБА_2 в якості передоплати за прості іменні акції коштів в розмірі 89485430,00 грн. знайшов своє підтвердження, зокрема підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача, за відсутності доказів понесення позивачем витрат на придбання цих акцій, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що визначення податковим органом інвестиційного прибутку здійснено з дотриманням вимог пп.9.6.2. п.9.6 ст.9 Закону № 889-IV, а тому позивачу правомірно визначено податкове зобов?язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 13422814,50 грн.

Доводи позивача, що він в господарські стосунки з ТОВ «Укрпродресурс 2007» не вступав та коштів, які вказане товариство перерахувало на рахунок, відкритий на його ім'я в АБ «Банк регіонального розвитку», особисто не знімав, а, відтак, доходу в установленому податковим органом розмірі не отримував, правильно відхилені судами попередніх інстанцій, оскільки згідно долучених до матеріалів справи нотаріально посвідчених довіреностей від 16.05.2008 та від 19.05.2008, факт видачі яких позивачем не заперечується, ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_4 бути його представниками в АБ «Банк регіонального розвитку» з питань розпорядження поточним рахунком, відкритим на ім'я ОСОБА_2, у тому числі з правом отримувати належні йому гроші без будь-яких обмежень та у будь-яких розмірах, знімати кошти з рахунку готівкою та шляхом проведення безготівкових банківських операцій, а тому для позивача відповідно до ст.ст.239, 1000 ЦК України наступили правові наслідки вчинення правочину представником.

За встановлених обставин доводи касаційної скарги позивача правильності висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не можуть бути підставою для їх скасування з наведених в ній мотивів.

Згідно з п. 8.1 ст. 8 Закону №889-ІУ податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону. Податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Якщо згідно з нормами цього Закону окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню при їх нарахуванні чи виплаті, то платник податку зобов'язаний самостійно включити суму таких доходів до складу загального річного оподатковуваного доходу та подати річну декларацію з цього податку.

Відповідно до пп. 9.6.6. п. 9.6 ст. 9 вказаного Закону до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного року. Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року. Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від'ємне значення, то його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення.

Аналіз вказаної норми права дає підстави вважати, що інвестиційний прибуток оподатковується не при його нарахуванні чи виплаті, а за результатами діяльності протягом року.

Таким чином, декларування інвестиційного прибутку, згідно пп. 8.1.3 п. 8.1 ст. 8 вищевказаного Закону, здійснюється платником податку самостійно шляхом включення до складу загального річного оподатковуваного доходу та подачі річної декларації з податку на доходи фізичних осіб.

Не підлягає задоволенню і заява позивача від 03.12.2014 про відкликання касаційної скарги постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 21.03.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2011, оскільки в силу положень ч.2 ст.218 КАС України така заява може бути подана до початку розгляду справи судом касаційної інстанції. Після призначенням справи до касаційного розгляду ухвалою від 21.11.2014 у скаржника не виникає право на відкликання касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 21.03.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2011- без змін.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 від 03.12.2014 про відкликання касаційної скарги постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 21.03.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2011 відмовити.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун