Справа № 804/18595/14
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічні системи і машини» до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- з висновками акта перевірки щодо наявності в діях підприємства порушень ТОВ «Техномаш» не згодне, вважає їх безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного податкового законодавства, а податкове повідомлення-рішення прийняте на його підставах неправомірним;
- при призначенні та проведенні перевірки податковим органом грубо порушено положення Податкового кодексу України, що їх регулюють. Запит про надання інформації та її документального підтвердження за взаємовідносинами з ТОВ «Промтехгруп Лтд» за травень 2013, з ТОВ «Аст-Консалтинг» за липень, серпень 2013 року, з ТОВ «Мечелспецсталь» за липень 2013 року надійшов на підприємство 25.03.2014 року. ТОВ «Техномаш» супровідним листом №14-116/05-06 від 04.04.2014 року надало запитувані первинні документи, тому проведення перевірки з підстав ненадання документів є неправомірним. Враховуючи вказане, податковий орган не мав підстав для призначення та проведення документальної позапланової перевірки;
- у ході перевірки жодної невідповідності первинних документів вчиненому правочину не встановлено, тож вони є достатньою підставою для відображення цієї господарської операції у бухгалтерському та податковому обліку;
- посилання на «юридичну дефектність первинних документів» контрагентів ТОВ «Промтехгруп Лтд», ТОВ «Аст-Консалтинг», ТОВ «Мечелспецсталь» у зв'язку з обліком операцій за суттю, яка на думку податківців відсутня в конкретній господарській операції, не можуть бути взяті до уваги, оскільки є лише припущеннями, не підтвердженими необхідними доказами;
- ані в описовій частині акту, ані в висновках жодним словом не згадується податок на прибуток підприємств. Але ж будь-яка господарська операція тягне за собою наслідки для відображення показників, що стосуються як бази оподаткування податком на додану вартість, так і бази оподаткування податком на прибуток підприємств. Податковим органом не враховано, що товарно-матеріальні цінності, закуплені у ТОВ «Промтехгруп Лтд», ТОВ «Аст-Консалтинг», ТОВ «Мечелспецсталь» були використані підприємством у господарській діяльності для виробництва, внаслідок чого було створено продукцію, що була реалізована ТОВ «Восток-Руда», ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг», ТОВ «Євраз Суха Балка». Вказані операції потягли за собою отримання доходу, що відповідним чином був відображений підприємством в своїй бухгалтерській та податковій звітності. Таким чином, контролюючий орган фактично визнає дохід від реалізації продукції та не заперечує щодо сплати з суми доходу податку на прибуток, але заперечує факт придбання матеріалів та комплектуючих для цієї продукції і позбавляє підприємство права на податковий кредит з ПДВ за операціями з їх придбання;
- податковим органом самостійно не перевірені суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ в межах кожного окремого звітного (податкового) періоду, а тому незрозуміло на чому базується висновок про заниження податку на додану вартість;
- безпідставним підприємство вважає й висновок контролюючого органу відносно обов'язковості надання товаротранспортних накладних, як первинних документів бухгалтерського обліку, за взаємовідносинами з ТОВ «Промтехгруп Лтд», ТОВ «Аст-Консалтинг», ТОВ «Мечелспецсталь». За законом покупець не має права втручатися в господарську діяльність постачальника та контролювати дотримання ним правил перевезення та правил ведення бухгалтерського та податкового обліку власних витрат, у тому числі витрат на доставку товару покупцю;
- «Методичні рекомендації з бухгалтерського обліку запасів», затверджені наказом Мінфіну України від 01.01.2007 року №2, що встановлюють порядок приймання та оприбуткування запасів, які надійшли від постачальників з оформленням товарно-транспортної накладної з використанням штампу про оприбуткування, є лише рекомендаціями, а не обов'язковим нормативним документом;
- обов'язкове застосування товарно-транспортних накладних за формою №1-ТН для усіх суб'єктів підприємництва встановлено наказом Мінтранса України та Мінстата України від 29.12.1995 року №488/346 «Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля». Вказаний наказ не зареєстрований належним чином в Міністерстві юстиції України, що суперечить Указу Президента України від 03.10.1992 року №493, згідно з яким з 01.01.1993 року нормативно-правові акти, що видаються міністерствами та стосуються прав, свобод та законних інтересів громадян чи мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації в Міністерстві юстиції України. Відсутність зазначеної реєстрації позбавляє документ статуса нормативного;
- ТОВ «Техномаш» вважає, що товаротранспортні документи на перевезення товарів, що закуповувались ним та повинні були формуватися контрагентом підприємства не є обов'язковими первинними документами, на підставі яких повинен будуватися бухгалтерський та податковий облік. Те саме стосується недоліків у заповненні товарно-транспортних документів, що надавалися податковому органу та зазначені в акті -підприємство не вважає ТТН обов'язковим первинним документом та недоліки в їх складанні або взагалі їх відсутність жодним чином не впливають на бухгалтерський та податковий облік господарських операцій;
- оцінку господарській діяльності ТОВ «Промтехгруп Лтд», ТОВ «Аст-Консалтинг», ТОВ «Мечелспецсталь», контролюючий орган не проводив, посилаючись на неможливість проведення податкової перевірки вказаних підприємств у зв'язку з їх незнаходженням за юридичною адресою, оцінку відсутності у них технічних ресурсів, основних засобів, робочої сили, оцінку дій цих підприємств щодо дотримання податкового законодавства, зокрема подання ними податкової звітності та відображення в ній операцій з ТОВ «Техномаш»;
- наявні перинні документи, які підтверджують операції з виробництва та передачі товарів ТОВ «Техномаш» його контрагентам ПАТ «Арселор Мітал», ПАТ «Євраз Суха Балка», також копіями конструкторських та технологічних карт підтверджується взаємозв'язок між товарами які закуповувались ТОВ «Техномаш» у ТОВ «Промтехгруп Лтд» в травні 2013 року, ТОВ «Аст-Консалтинг» в липні, серпні 2013 року, ТОВ «Мечелспецсталь» в липні 2013 року та кінцевою продукцією, яка була виготовлена Позивачем на замовлення ПАТ «Арселор Мітал» та ПАТ «Євраз Суха Балка». Згідно договору від 22.05.2013 року № 520/40 укладеного між ТОВ «Техномаш» та ДП «Схід ГЗК» останній зобов'язується виготовити продукцію з матеріалів позивача. Перелік матеріалів визначено додатком №1 до договору від 22.05.2013 року №520/40 частина з яких закуповувалась у ТОВ «Промтехгруп Лтд» та ТОВ «Аст-Консалтинг»;
- контролюючий орган обґрунтовує нереальність зазначених операцій посилаючись на акти перевірок інших податкових органів, проте судовими рішеннями підтверджено протиправність перевірок та внесення до електронних баз коригувань податкових зобов'язань та податкового кредиту за такими операціями.
Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив наступне:
- в ході перевірки встановлено нереальність здійснення господарських операцій в частині придбання товарів у ТОВ «Промтехгруп Лтд», ТОВ «Аст-Консалтинг», ТОВ «Мечелспецсталь»;
- перевіркою встановлено відсутність причетності автомобільного транспорту, зазначеного у ТТН, до транспортування товарів експедитором ФОП ОСОБА_5, отже транспортування товару від ТОВ «Промтехгруп Лтд», ТОВ «Аст-Консалтинг» не підтверджено. Також надані до перевірки ТТН оформлені неналежним чином. Подорожні листи до перевірки не надано. В матеріалах наданих до перевірки, відсутня технічна документація (технічний паспорт, сертифікат якості, сертифікат походження тощо), яка стосується придбаного у ТОВ «Промтехгруп Лтд» товару, встановлює вимоги до його якості; акти прийому-передачі товарів відсутні;
- договір про придбання товарів у ТОВ «Мечелспецсталь» відсутній;
- ДПІ отримано від інших податкових інспекцій вхідні акти щодо контрагентів платника податків, які свідчать про нереальність операцій, що виключає можливість відображення таких операцій в бухгалтерському та податковому обліку.
Подальший розгляд справи представники позивача та відповідача просили здійснювати за їх відсутності, з урахуванням наданих пояснень та доказів.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Повідомлення та копію наказу Верхньодніпровської ОДПІ від 08.04.2014 року №340 про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки ТОВ «Техномаш» вручено під розписку головному бухгалтеру ОСОБА_6 08.04.2014 року.
Перевірку проведено в приміщенні Жовтоводського відділення Верхньодніпровської ОДПІ Дніпропетровської області з відома директора ТОВ «Технологічні системи та машини» ОСОБА_7 та головного бухгалтера ОСОБА_6.
Верхньодніпровсткою ОДПІ 17.03.2014 року було направлено запит ТОВ «Техномаш» про надання інформації та її документального підтвердження щодо фінансово-господарських відносин №1777/10/04-16-22-01, в якому зазанчено про отримання трьох актів щодо ТОВ «Промтехгруп Лтд», ТОВ «Аст-Консалтинг», ТОВ «Мечелспецсталь», якими встановлено нереальність операцій та запропоновано надати пояснення щодо правовідносин із вказаними підприємствами та надати їх документальні підтвердження.
Надаючи оцінку доводам позивача щодо належної відповіді на обов'язковий запит як відсутність підстав для ініціювання перевірки, суд зазначає, що фактично листи платника податків від 04.04.2014 року №14-116/05-06, від 10.04.2014 року №14-124/05-06 є супровідними листами до переданих документів, проте вирішальним згідно підпунктів 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є надання саме письмових пояснень щодо правовідносин та на їх підтвердження платник податків зобов'язаний надати підтверджуючи документи.
Таким чином, суд дійшов висновку про достатність підстав у контролюючого органу щодо ініціювання перевірки.
Перевіркою встановлено відсутність реальної можливості реалізації товарів (робіт, послуг) покупцям, а саме: відсутність майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, засобів для транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності. З урахуванням викладеного, Верхньодніпровською ОДПІ зроблено висновок про здійснення ТОВ «Технологічні системи та машини» господарських операцій з зазначеними контрагентами - постачальниками, які не спрямовані на реальне настання наслідків.
При здійсненні перевірки контролюючим органом враховані вхідні акти:
- №18/20-34-22-01-05/38385814 ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про неможливості проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «Промтехгруп ЛТД», податковий номер 38385814, з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах за період з 01.02.2013 по 31.05.2013 року від 26.07.2013 року;
Судом встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2013 року по справі №820/7498/13-а, залишеною без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 10.12.2013 року, визнано протиправним дії податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з проведення зустрічної звірки та складання акту від 26.07.2013 року №18/20-34-22-01-05/38385814 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Промтехгруп». Зобов'язано державну податкову інспекцію поновити в електронній базі даних показники податкової звітності ТОВ «Промтехгруп» зазначених ним в податкових деклараціях за лютий, березень, квітень, травень 2013 року.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2014 року у справі №804/4351/14, залишеною без змін ухвалою апеляційного адміністративного суду від 01.10.2014 року, визнано дії ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області щодо коригування (виключення) на підставі акту від 21.02.2014 року №267/2204/38397327/77 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Аст-Консалтінг» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період червень-грудень 2013 року з електронної бази сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ визначених ТОВ «Аст-Консалтінг» у податкових деклараціях за період червень-грудень 2013 року. Зобов'язано ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області відновити в електронній базі показники податкової звітності ТОВ «Аст-Консалтінг», зазначених у податкових деклараціях за період червень-грудень 2013 року.
При цьому, на думку суду відповідно до пункту 73.5 статті 75 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.
Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.
Механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок визначає «Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1232 (далі - Порядок №1232).
Зустрічна звірка полягає у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.
Зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.
У разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку. За результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка.
Згідно пунктів 2.2, 4.4 Порядку №236 необхідність проведення зустрічних звірок суб'єктів господарювання визначається посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби за результатами проведеного аналізу даних та встановлених розбіжностей в податкових деклараціях, автоматизованих інформаційних системах органів державної податкової служби України (АІС ДПА України, Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту, Єдиний реєстр податкових накладних тощо), а також аналізу податкової інформації та документів, отриманих із внутрішніх (у т. ч. від підрозділів податкової міліції тощо) або зовнішніх джерел (у т. ч. від платників податків), які свідчать (можуть свідчити) про порушення такими платниками податків податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС.
У разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.
Реалізація матеріалів проведеної зустрічної звірки полягає у тому, що останні підлягають врахуванню в результатах перевірки платника податків органом ДПС та долучаються до матеріалів такої перевірки.
Таким чином, суд дійшов висновку, що контролюючий орган фактично не мав підстав здійснювати будь-які висновки при проведенні звірки окрім факту неможливості її проведення.
В заявленій справі спір точиться щодо реальності відображених у податковому обліку платника податків - позивача операцій із трьома підприємствами: ТОВ «Промтехгруп Лтд», ТОВ «Аст-Консалтинг», ТОВ «Мечелспецсталь» та достатності наявних первинних документів та їх відповідності вимогам законодавства для підтвердження таких операцій та використання платником податку такого податкового елементу як податковий кредит.
З матеріалів справи вбачається:
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходить із того, що об'єктом оподаткування є певні операції між конкретними суб'єктами господарювання, а не договори/правочини, укладені між ними, або незаявленими в таких операціях третіми особами.
Відсутність особи за місцезнаходженням, відсутність можливості перевірити первинні документи не є самостійними і достатніми підставами для встановлення порушення платником податків правил оподаткування.
Тільки встановлення мети та факту порушення встановлено порядку оподаткування, ухилення від оподаткування або створення умов для порушення чинного законодавства, відсутності наміру здійснити реальну господарську операцію та її нездійснення із штучним складанням первинних документів може служити підставою для висновку про відсутність оподатковуваної операції та/або відсутність належних первинних документів, що не може мати наслідком внесення в податковий облік відомостей щодо здійснення таких операції, та, відповідно, отримання податкових переваг у вигляді податкового кредиту або валових витрат.
Окремою підставою для відсутності у платника податків права на отримання зазначених податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, або складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, тобто відображення у первинних документах недостовірних даних.
Для вирішення спору по суті та надання оцінки правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд перевіряє відповідність вимогам законодавства первинних документів, їх наявність, що вимагається нормативно-правовими актами та безпосередньо укладеними угодами.
Поряд з цим, окрім мінімально необхідних згідно податкового законодавства документів суд має перевірити й інші документи та обставини, які мають підтвердити реальність виконання спірної операції, що відображена в податковому обліку.
Оскільки виникнення спору обумовлено тим, що найбільш поширеним способом порушення норм податкового законодавства є штучне введення в операції реального сектору економіки інших суб'єктів господарювання з метою отримання податкових та інших переваг, надання таких переваг на користь третіх осіб, що призводить до порушень бюджетних інтересів держави та прямо пов'язано із діями таких суб'єктів господарювання, які в свою чергу знаходяться поза межами контролю податкових органів, та мають ознаки кримінальних правопорушень.
Саме для недопущення вказаних порушень здійснено податковий контроль, з огляду на те, що при відсутності фактичної реалізації товарів податковий кредит формується шляхом маніпулювання податковою звітністю, це здійснюється із проведенням транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, з метою надання вигоди третій особі, та не мають реального товарного характеру.
Так, відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
При цьому, відповідно до підпункту 198.6 статті 189 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Кодексу), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.
Згідно підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Також належить враховувати вимоги «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. Так, відповідно до пунктів 2.4, 2.14 - 2.16 Положення №88, первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.
Надаючи оцінку заявленим операціям, які відображені в податковому обліку позивача, суд зазначає наступне.
Згідно специфікацій №1-№3 від 15.05.2013 року, №4 від 28.05.2013 року оформлені документи на постачання товару, а саме:
- видаткові накладні №664 від 15.05.2013 року, №665 від 15.05.2013 року, №666 від 15.05.2013 року, 1422 від 28.05.2013 року:
- рахунки №664 від 15.05.2013 року, №665 від 15.05.2013 року, №666 від 15.05.2013, №1422 від 28.05.2013 року;
Товаром, поставленим за вказаними податковими накладними є:
- поліуретан листовий т-40, поліуретан листовий т-50, вагою 184 кг;
- лист 6 ст3, лист 8 ст3, лист 10 ст3, лист 12 ст3, одиниця виміру - кг, загальною вагою 8220 кг;
- картон гофрований Т-21х3, в кількості 2400 пог/метрів;
- плівка поліетиленова ППТ-1500 0,2 мм, в кількості 2400 пог/метрів;
ТОВ «Технологічні системи та машини» уклало договір з ФОП ОСОБА_5 №01/01EXР від 01.01.2012 року на транспортно-експедиційне перевезення вантажів автомобільним транспортом.
Транспортування товару за поясненням позивача здійснено ФОП ОСОБА_5 (автопідприємство в ТТН) згідно товарно-транспортних накладних (т.1 а.с.98-99):
- №1/05 від 15.05.2013 року, автомобіль DAF АЕ1942, з п/п НОМЕР_11 (водій ОСОБА_8);
- №2/05 від 28.05.2013 року, автомобіль МАН НОМЕР_6 (водій ОСОБА_9).
Верхньодніпровською ОДПІ надано запит до центрального серверу баз даних УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області щодо вищезазначених автомобілів та їх власників, на що 22.04.2014 року отримано відповіді, а саме:
- автомобіль: марка DAF 85.380СF, 2001 року випуску, двиг. - НОМЕР_12, шасі - НОМЕР_7, власник ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, (вихідн. від ІНФОРМАЦІЯ_3);
Згідно специфікацій №1-№2 від 10.07.2013 року, №3-№5 від 12.07.2013 року, №6-№8 від 18.07.2013 року, №9-№10 від 24.07.2013 року, №11 від 12 серпня 2013 року, №12 від 16 серпня 2013 року, №13 від 22 серпня 2013 року оформлені документи на постачання товару, а саме:
- видаткові накладні №262 від 10.07.2013 року, №263 від 10.07.2013 року, №333 від 12.07.2013 року, №332 від 12.07.2013 року, №331 від 12.07.2013 року, №446 від 17.07.2013 року, №483 від 18.07.2013 року, №487 від 18.07.2013 року, №486 від 18.07.2013 року, №485 від 18.07.2013 року, №482 від 18.07.2013 року, №631 від 24.07.2013 року, №638 від 24.07.2013 року, №632 від 24.07.2013 року, №345 від 12.08.2013 року, №508 від 16.08.2013 року, №701 від 22.08.2013 року із відповідними рахунками;
Товаром, поставленим за вказаними податковими накладними є:
- лист 30 сталь 3, лист 10 сталь 3, лист т - 3,00 мм;
- труба 32х3 сталь 20, труба 45х4 сталь 20, труба 67х3 сталь 20;
- пневморазводка полка АФИБ 306.586.001;
- пневматичний циліндр АФИБ 306.465.020;
- редуктор АФИБ 303.152.003;
- поліетилен т-20, поліетилен т-40;
- корпус ПК 105.01.410, корпус ПК 105.01.420, корпус ПК 105.01.520, корпус ПК 105.01.430, корпус ПК 105.01.540;
- пульт керування ПК 105.01.800;
- рама ПК 105.01.710;
- клеть ПК 105.01.000;
- блок сателітів ПК 105.01.530;
- барабан шланговий ПК 105.01.000.
Транспортування товару за поясненням позивача здійснено ФОП ОСОБА_5 (автопідприємство в ТТН) згідно товарно-транспортних накладних (т.1 а.с.152-157) накладні №1/07 від 12.07.2013 року, №2/07 від 18.07.2013 року, №3/07 від 24.07.2013 року, №1/08 від 12.08.2013 року, №2/08 від 16.08.2013 року, №3/08 від 22.08.2013 року автомобілями МАН НОМЕР_3 (водій ОСОБА_12), НОМЕР_4(водій ОСОБА_13), МАН НОМЕР_5 (водій ОСОБА_8), Мерседес НОМЕР_10 (водій ОСОБА_14)
Верхньодніпровською ОДПІ надано запит до центрального серверу баз даних УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області щодо вище зазначених автомобілів та їх власників, на що 22.04.2014 року отримано відповіді, згідно якої:
- держ. номер НОМЕР_3 - інформацію не знайдено (вихідн. від ІНФОРМАЦІЯ_3);
- держ. номер НОМЕР_4 - інформацію не знайдено (вихідн. від ІНФОРМАЦІЯ_5);
- держ. номер НОМЕР_5, марка - DAF 85.380СF, 2001 року випуску, двиг. - НОМЕР_12, шасі - НОМЕР_7/ Власник ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1. (вихідн. від ІНФОРМАЦІЯ_3);
- держ. номер НОМЕР_10 - інформацію не знайдено (вихідн. від ІНФОРМАЦІЯ_6).
Перевіркою встановлено, виходячи з вищенаведеного, відсутність причетності даного автомобільного транспорту до транспортування товарів експедитором ФОП ОСОБА_5
При цьому суд зазначає, що в ТТН автомобіль із держ. номером НОМЕР_5 має марку МАН, коли як фактично зареєстрована в органах ДАЇ марка DAF 85.380СF.
Для оформлення постачання (т.1 а.с.172-175):
- труби 60х5,5 б/ш ст.20, одиниця виміру - кг, в кількості 64 кг, складена видаткова накладна №РН-0001332 від 24.07.2013 року, податкова накладна №76 від 22.07.2013 року;
- круга 20 ст.12хН3А одиниця виміру - кг, в кількості 14 кг, складена видаткова накладна №РН-0001331 від 24.07.2013 року, податкова накладна №69 від 18.07.2013 pоку.
Первинні документи складені у м. Київ.
Суд критично ставиться до вказаної ТТН як такої, що підтверджує постачання саме спірного товару, з огляду на місце складання документів - м. Київ, відправлення товару з м. Дніпропетровськ, відсутності найменування - ідентифікації товару, ваги товару за документами 74 кг, зазначення у ТТН ваги - 60 кг, відсутність оголошеної ціни товару, до відповідає первинним документам. Крім того, зазначено 1 місце, коли як поставлялось 2 види товару, при цьому вид пакування не визначений, коли як до товару, що зазначений у первинних документах відповідні ГОСТ встановлюють вимоги як до пакування так і до транспортування, що буде розглянуто нижче.
Щодо належності та достатності підтвердження реальності наданими документами невизнаних актом перевірки операцій, суд зазначає наступне.
Пунктом 1 «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, встановлено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи (далі - Правила №363).
Основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля (підпункт 11.1 пункту 11 Правил №363).
Суд погоджується із доводом контролюючого органу щодо неналежного підтвердження перевезення товару за ТТН ФОП ОСОБА_5, оскільки:
- відсутня причетність автомобільного транспорту до транспортування товарів експедитором ФОП ОСОБА_5, відносно вищевказаних автомобілів відсутня інформація в базі даних УДАЇ, при заповненні ТТН прямо допущено неправильне найменування марки автомобіля;
- ТТН складена із такими порушеннями, які ставлять під сумнів реальність операції, для якої вони складені - відсутній підпис водія, який мав прийняти товар, відсутній номер подорожнього листа, ТТН роздрукована одразу із зазначенням реквізитів отримувача, відомості щодо тари та пакування відсутні, не заповнені й інші графи, крім того, надані ТТН складені таким чином, у тому числі із проставленням підписів та печаток, що надають підстави стверджувати про їх фактичне одночасне виготовлення.
Довід контролюючого органу про відсутність сертифікатів якості придбаної продукції та сертифікатів походження продукції, як документів, які мають підтвердити реальність спірних операцій, також є правомірним, оскільки реальність здійснення операцій має виходити й із того, що товар фактично знаходився у межах цивільного обігу, тобто має відповідну ідентифікацію.
Проте, знаходився у цивільному обігу саме за участю ТОВ «Промтехгруп Лтд», ТОВ «Аст-Консалтинг», ТОВ «Мечелспецсталь», а не кінцевих покупців, які отримали такий товар окремо або у складі виготовленої продукції. При цьому суд зазначає, що оскільки відсутня ідентифікація товару не можливо здійснити беззаперечний висновок про те, що саме придбаний товар в подальшому був використаний платником податків.
Так, до кожного виду товару, зазначеного у первинних документах, чинне законодавство України встановлює відповідні нормативи та технічні умови, у тому числі щодо їх ідентифікації, маркування, перевезення, габаритів, одиниці виміру та інше.
1. Поліуретан листовий товщиною 40 та 50 мм має бути відповідного розміру, наприклад 500х500мм.
При цьому, такий товар має відповідати ТУ РБ 100185859.001-2004 «Изделия формовые из литьевых полиуретанов» від 18.08.2004 року, дата обмеження строку дії технічних умов - до 24.11.2019 року, реєстраційний № 017826, відповідати характеристикам таких листів, а саме мати показники опору раздиру, твердості по Шору А, твердості по Шору.
2. Лист 6 ст3, лист 8 ст3, лист 10 ст3, лист 12 ст3, лист 30 сталь 3, лист т 3,00 мм, що поставлений в кількості 8220 кг є товаром із листового металу, який також має певні індивідуальні властивості, які не вбачається із наданих документів. Зокрема, лист може бути рифленим, тоді він має відповідати ГОСТ 8568-77. При цьому, лист також має відповідний розмір, і не має виміру в кілограмах згідно ГОСТів.
3. Такі ж вимоги до поставленого товару картону гофрованому Т-21х3, в кількості 2400 пог/метрів встановлені ГОСТ 7376-89 «Картон гофрированный».
Згідно ГОСТу залежно від числа шарів гофрований картон повинен бути виготовлений, зокрема, типу «Т» - тришаровий, що складається з двох плоских і одного гофрованого шару, та може бути класу та марки Т21.
Пунктом 1.4. ГОСТ 7376-89 визначено, що картон повинен бути виготовлений: типу Д - в рулонах чи аркушах; типів Т і П - в листах.
Проте, в первинних документах картон типу Т обліковується в погонних метрах, а не листах, із зазначенням їх розміру.
Стандарт також вимагає додержання вимог щодо маркування та упаковки згідно пунктів 2.3, 2.4, зокрема, маркування картону, а саме маркування кіп, стоп і пакетів повинно містити: найменування підприємства-виробника та його товарний знак: марку картону; розміри і число листів; позначення цього стандарту.
Упаковка гофрованого картону - згідно з ГОСТ 7691 з наступними доповненнями. Рулони картону повинні упаковуватися без застосування пакувального паперу. Допускається за узгодженням із споживачем рулони картону намотувати без гільз. Стоси картону пакетують па плоских універсальних і спеціалізованих піддонах, при цьому упаковкою вважається по одному листу картону знизу і зверху. Допускається за узгодженням із споживачем аркуші картону укладати в стопи. При укладанні гофрованого картону в стопи ярлик кріплять до верхнього листу стопи.
Проте, зазначення такої упаковки в наданих документах, та вимір товару в погонних метрах, відсутність відомостей про маркування товару, зокрема його виробника, унеможливлює його ідентифікацію та підтвердження кількості місць, які мали б бути завантажені у транспортний засіб, що також пов'язано із вирішенням питання щодо способу завантаження, застосування певних машин та механізмів, із розташування, що мало б бути відображено в ТТН, та здійснено згідно ГОСТ 7691.
Також відсутні відомості щодо характеристик гофра, який відноситься до спірного товару: крупний А, середній С, дрібний С, мікро Е.
В залежності від призначення і вихідної композиції плівку випускають, зокрема, марки Т - для виготовлення виробів технічного призначення, будівництва тимчасових споруд, захисних укриттів, упаковки і комбінованих плівок; забарвленої і незабарвленої, стабілізованою і нестабилизированной.
Умовне позначення плівки складається з назви матеріалу «плівка поліетиленова», марки плівки, виду добавок (п - пігмент або барвник, с - стабілізатор, т - змінна добавка, а - антистатична добавка, ф - модифицирующая добавка), виду плівки (рукав, напіврукав, полотно, рукав з фальцюванням глибиною, рукав, складений удвічі та інші), товщини і ширини в міліметрах, сорту і позначення цього стандарту.
Проте, умовне позначення товару у наявних первинних документах не надає можливість встановити вказані характеристики.
Відповідний документ якості позивачем ані контролюючому органу, ані суду не наданий.
Згідно пункту 6.1 ГОСТ, плівку намотують у рулони на пластмасові втулки, шпулі картонно-паперові, стрижні. Допускається намотування плівки без втулок, шпуль і стрижнів.
Маса рулону при ручному вантаженні - не більше 50 кг, при механізованому - не більше 500 кг. Для плівок марок СТ, СК, СІК і СМ маса рулону - не більше 50 кг при ширині плівки до 3000 мм і не більше 80 кг при ширині плівки 3000 мм і більше.
Гарантійний термін зберігання плівки марки Т без добавок - 10 років, а марки Т - 1 рік з дня виготовлення.
Проте, за відсутності документів на плівку неможливо встановити вищевказані умови.
5. Щодо товару, який зазначено як «круг», суд виходить із того, що під таким найменуванням в діловий звичай іменують прокат стальний гарячекатаний прокат круглого перетину діаметром від 5 до 270 мм включно, який має відповідати не зазначеному в первинних документах ГОСТ 2590-88, а новому ГОСТ 2590-2006.
На час розгляду справи прокат розподіляють за точністю, - звичайна - В1, В2, В3, В4, В5; за довжиною - мірна, немірна, кратна мірній, обмежена в межах, в мотках; по кривизні розподіляється на класи І,ІІ, ІІІ,ІV.
Так, суд зазначає, що в первинних документах позивача йдеться про ГОСТ, який з 2006 року не застосовується, та вид товару визначений саме з огляду на старий стандарт, зокрема, за точністю прокат виготовляли за категорією «В» звичайної точності.
Вищевказані в діючому ГОСТ класифікації, параметри та розміри спірному товару, згідно первинним документам не властиві, що ставить у сумнів реальність операцій.
Крім того, ГОСТ визначає масу 1 м довжини прокату, у залежності від площа поперечного перетину у см2, з мета ріалів справи не вбачається довжина прокату.
Наприклад, круг діаметром 20 мм вагою 140 кг, як зазначено у позивача, матиме довжину 56,77 м, проте на яку кількість був розподілений прокат, яким чином транспортувався, маркувався та ким вироблений з наданих документів не вбачається.
6. Труба 32х3 сталь 20, труба 45х4 сталь 20, труба 67х3 сталь 20 має відповідати вимогам ГОСТ 2590-71 - для горячекатаного круглого прокату. Всі операції із металопродукцією мають відповідати ГОСТ 7566-94 «Приемка, маркировка, упаковка, транспортирование и хранение».
7. Щодо пневморазводки полка АФИБ 306.586.001, пневматичного циліндр АФИБ 306.465.020, редуктору АФИБ 303.152.003, пневмомоторів МП-4, корпусів ПК, пульту керування ПК 105.01.800, рами ПК 105.01.710, клеті ПК 105.01.000, блоків сателітів ПК 105.01.530, барабану шлангового ПК 105.01.000, суд погоджується із доводами акту, що відсутність за такими товарами технічної документації, а саме технічних паспортів, креслень, а також сертифікатів походження, сертифікатів якості, відомостей про виробника, унеможливлює підтвердження існування у межах цивільного обігу таких товарів.
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з позивача суму судового збору, що належить сплатити до повної суми судового збору за подання цього позову, в розмірі 4384,80 грн. (4872,00 грн. - 487,20 грн.).
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічні системи і машини» на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири грн. 80 коп.).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 19 грудня 2014 року.

Суддя І.О. Верба