Справа № 826/17972/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 грудня 2014 року 11:24 справа №826/17972/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ТЛ ГРУП"
доКиївської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України
провизнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЛ ГРУП" (далі по тексту - позивач, ТОВ "ТЛ ГРУП") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України (далі по тексту - відповідач, Київська міжрегіональна митниця), в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягала у неприйнятті рішення про відмову у митному оформленні товару за митною декларацією від 02 вересня 2014 року №100270001/2014/282083 в межах строку, відведеного статтею 255 Митного кодексу України для завершення митного оформлення; 2) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 12 вересня 2014 року №100270001/2014/400046/2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/17972/14, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 01 грудня 2014 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач свого представника у судове засідання не направив.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представника відповідача та положення частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 20 жовтня 2014 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "ТЛ ГРУП" 02 вересня 2014 року з метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару подано до Київської міжрегіональної митниці електронну митну декларацію №100270001/2014/282083.

Згідно протоколу обробки електронного документа №74802 митну декларацію №100270001/2014/282083 зареєстровано 02 вересня 2014 року (19:52:30).

10 вересня 2014 року відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2014/20135.

З метою здійснення митного оформлення товару: фільтри для фільтрування палива чи мастил у двигунах внутрішнього згорання автомобілів: паливний фільтр арт. FS0003-100 шт., арт. FS0067-50 шт., арт. FС0005-150 шт., арт. FС158J-300 шт., арт. FС208J-800 шт., арт. FС9302-150 шт., арт. FС9601-120 шт., арт. FЕ0004-50 шт., арт. FЕ0013-200 шт., арт. FS21001-24 шт., арт. FS21005-36 шт., арт. FS23001-60 шт., арт. FС11038-60 шт., арт. FS618J-74 шт., арт. ОЕ0016-40 шт.; фільтри забору повітря у двигунах внутрішнього згорання автомобілів: повітряний фільтр арт. А0029-80 шт., арт. А0072-100 шт., арт. АО248-80 шт., арт. А0331-180 шт., арт. А0396-230 шт., арт. А0455-20 шт., арт. А1015-20 шт., арт. А2016-40 шт., арт. А2517-80 шт., арт. А28002-40 шт., арт. А4501-60 шт., арт. А472J-10 шт., арт. А8512-80 шт., арт. А9315-60 шт., арт. А9318-60 шт.; фільтр повітряний салону автомобілів: арт. АС0116С-80 шт., арт. АС0180SET - 40 шт., арт. АС0182 - 40 шт., арт. АС108С - 600 шт., арт. АС0180SET - 40 шт., арт. АС108J - 100 шт., арт. АС0403J - 20 шт., арт. АС4503SET - 40 компл., арт. АС9312 - 40шт., арт. АС9401 - 100 шт., арт. АС9407С - 200 шт., арт. АС984J - 100 шт.; фільтр очищення рідин до автомобілів: фільтр трансмісії арт. JT129K - 20 шт., арт. JT319K - 20 шт., арт. JT389K - 20 шт., арт. JT422K - 60 шт., арт. JT426K - 120 шт. Виробник Asaka-shi Research Lab, Inc., Japan. Торговельна марка: JS Asakashi, ТОВ "ТЛ ГРУП" подано до Київської міжрегіональної митниці митну декларацію №100270001/2014/282390.

При цьому митна вартість товару визначена позивачем за ціною договору (основним методом) на рівні: код товару - 8 011,30 USD; код товару - 3 647,60 USD; код товару - 2 064,20 USD, код товару - 337,80 USD.

Матеріали справи підтверджують, що вказаний товар ввезено позивачем на підставі дилерського контракту від 22 червня 2012 року №TL-JN1, укладеного між компанією "Асакаши Групп Лимитед" (продавець) та ТОВ "ТЛ ГРУП" (дилер).

На підтвердження заявленої митної вартості позивач надав копії документів: вказаного вище контракту, додаткової угоди та додатку до нього, міжнародну автомобільну накладну CMR від 29 серпня 2014 року №1105542, прайс-лист виробника товару від 01 червня 2014 року, інвойс від 10 липня 2014 року №JS140710, пакувальний лист від 11 липня 2014 року №PL140710, декларацію про походження товару, сертифікат відповідності від 11 вересня 2014 року №UA1.162.0093902-14, митну декларацію країни відправлення від 12 липня 2014 року №OD4G189062P.

У зв'язку з тим, що надані документи містять неповні відомості (у наданих документах містяться розбіжності), Київською міжрегіональною митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 12 вересня 2014 року №100270001/2014/400046/2, згідно якого проведено коригування митної вартості імпортованих товарів за резервним методом (№2ґ), а саме: код товару - 14 518,31 USD; код товару - 7 017,89 USD; код товару - 2 978,41 USD, код товару - 860,74 USD.

Вказане рішення мотивоване наступним: за результатами проведеного контролю наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості встановлено, що документи які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності в розрізі транспортування. Проведено консультації з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в митного органу. Наявна у митного органу інформація призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Під час консультацій, декларант а зобов'язано протягом десяти календарних днів надати (за наявності) такі документи: якщо рахунок сплачено, банківські, платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; якщо здійснювалось страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписки з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту). Декларантом не надано в повному обсязі додаткові документи згідно частини третьої статті 53 Митного кодексу України. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально. Митна вартість товару, що імпортується скоригована із застосуванням резервного методу та ґрунтується на митній вартості товару подібного за якісними характеристиками, митне оформлення якого уже здійснене.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача, щодо неприйняття рішення про відмову у митному оформленні товару за митною декларацією від 02 вересня 2014 року №100270001/2014/282083 в межах строку, відведеного статтею 255 Митного кодексу України для завершення митного оформлення, а також не погоджується зі спірним рішенням про коригування митної вартості товарів, мотивуючи це тим, що відповідачем не доведено наявність у поданих підприємством документах розбіжностей та неповних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; на вимогу відповідача позивачем надано додаткові документи, а відповідачем, у свою чергу, не надано обґрунтувань про невірне обрання ТОВ "ТЛ ГРУП" методу визначення митної вартості за ціною договору.

В письмовому запереченні проти позову відповідач зазначає, що документи, подані до митного оформлення для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності та неповні відомості, що підтверджують митну вартість товару.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з позовними вимогами ТОВ "ТЛ ГРУП", виходячи з наступних мотивів.

Загальні положення щодо митної вартості товарів та методи її визначення врегульовані Митним кодексом України.

Стаття 4 Митного кодексу України визначає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Наведені правові норми вказують, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, з урахуванням відповідних обмежень, є перший метод - за ціною договору (вартість операції); при цьому застосування другорядних методів визначення митної вартості товарів може мати місце виключно при неможливості застосування основного; у свою чергу основний метод визначення митної вартості товарів не застосовується лише якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Досліджуючи правомірність застосування позивачем основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, суд встановив, що немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідачем не доведено та не надано відповідних підтверджуючих доказів того, що використані позивачем, як декларантом, або уповноваженою ним особою відомості щодо митної вартості імпортованих товарів не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Доводи відповідача про те, що надані позивачем документи містять розбіжності порядку здійснення розрахунків є неприйнятними, оскільки відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості; у свою чергу умови розрахунків та між сторонами зовнішньоекономічного контракту та розмір передплати за товар не вплинули на числове значення вартості товару.

При вирішенні спору суд також враховує, що відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

У свою чергу відповідачем не доведено, що заявлена позивачем митна вартість не відповідає ціні, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Згідно частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як підтверджують матеріали справи та про що зазначено вище, позивач в якості підтвердження митної вартості товарів надав необхідні та достатні документи при митному оформлені товару; у свою чергу відповідачем не доведено суду, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, суд звертає увагу на те, що додаткові документи (за наявності) декларант зобов'язаний надати у разі якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що надані позивачем документи на підтвердження митної вартості товарів містять розбіжності, а також не наведено, яка саме інформація призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів позивачем.

Таким чином, судом не встановлено, а відповідачем не доведено необхідності надання позивачем додаткових документів.

Так, суд не приймає до уваги посилання відповідача на необхідність надання позивачем всіх документів на підтвердження витрат по страхуванню товару, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення страхування товару.

Також не знайшли свого підтвердження доводи відповідача на необхідність надання рахунків про здійснення платежів третім особам, каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, оскільки доказів на підтвердження укладення позивачем договорів з третіми особами матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналогічні вимоги висуваються й для можливості коригування митної вартості згідно частини першої першій статті 55 Митного кодексу України - рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Водночас судом не встановлено, а відповідачем не зазначено конкретних обставин, що стали підставою для коригування митної вартості, зокрема, що відомості про митну вартість товарів є неповними та/або недостовірними, або невірно визначено митну вартість товарів.

Як вимагає частина друга статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Зі змісту рішення Київської регіональної митниці про коригування митної вартості товарів від 12 вересня 2014 року №100270001/2014/400046/2 судом встановлено, що воно не містить наявної в митного органу інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; та не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Не надано такої інформації, відповідних розрахунків відкоригованої митної вартості товарів та витребуваних судом документів відповідачем і станом на момент розгляду справи.

Таким чином, вбачається, що коригування митної вартості товарів, у межах спірних правовідносин відбулось за відсутності підстав, передбачених Митним кодексом України, необґрунтовано та без відповідних розрахунків числового значення митної вартості товарів, а тому протиправно.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на митне оформлення подібного за якісними характеристиками товару, яке здійснене за митними деклараціями від 04 вересня 2014 року №400050000/4/10775, від 24 червня 2014 року №100270001/4/279416 та №504070000/4/2925, від 03 липня 2014 року №100250001/4/084344, як на підставу, яка підтверджує правомірність визначення митної вартості товару за резервним методом, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначеного матеріали справи не містять, у тому числі вказаних митних декларацій.

З огляду на викладене, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що рішення Київської міжрегіональної митниці про коригування заявленої митної вартості товарів від 12 вересня 2014 року №100270001/2014/400046/2 є протиправним та підлягає скасуванню.

В частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття відповідачем рішення про відмову у митному оформленні товару за митною декларацією від 02 вересня 2014 року №100270001/2014/282083 в межах строку, відведеного статтею 255 Митного кодексу України для завершення митного оформлення, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 255 Митного кодексу України митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі: виконання митних формальностей поза місцем розташування органу доходів і зборів відповідно до статті 247 цього Кодексу; підтвердженого письмово бажання декларанта або уповноваженої ним особи подати відповідно до цього Кодексу додаткові документи чи відомості про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару; проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини двадцять першої статті 356 цього Кодексу; виявлення порушень митних правил, якщо товари не випускаються відповідно до частини п'ятої цієї статті; зупинення митного оформлення відповідно до Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції"; подання додаткових документів відповідно до частини третьої статті 53 цього Кодексу в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні; призупинення митного оформлення відповідно до статей 399 і 400 цього Кодексу.

У разі якщо товар декларується з використанням попередньої або періодичної митних декларацій, митне оформлення за цими деклараціями завершується у строк, що не перевищує чотирьох робочих годин з моменту їх подання.

Не допускається перевищення строку, зазначеного у частині першій цієї статті, у зв'язку з проведенням правоохоронними органами та підрозділами внутрішньої безпеки органів доходів і зборів спеціальних операцій, перевірок та інших заходів, які не є операціями, що здійснюються в рамках виконання процедур митного контролю.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

При виявленні порушення митних правил орган доходів і зборів здійснює випуск товарів до завершення розгляду справи про таке порушення за умови, що: такі товари не підлягають конфіскації і не будуть потрібні надалі у процесі провадження у справі як докази; декларант сплачує всі митні платежі або забезпечує їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Вказана правова норма встановлює строк для завершення митного оформлення та виключний перелік обставин, які можуть бути підставою для перевищення цього строку.

Так, судом встановлено, що митну декларацію №100270001/2014/282083 подано до Київської міжрегіональної митниці 02 вересня 2014 року.

В матеріалах справи міститься протокол обробки електронного документа від 05 вересня 2014 року, який містить повідомлення від митниці декларанту, наступного змісту: "у зв'язку з тим, що підприємством до митного органу не надано документи, які пояснюють розбіжності в частині маркування про виробника, який встановлений на товарах в результаті проведеного митного огляду, митне оформлення призупинено згідно пункту 4 статті 255 Митного кодексу України. Митним постом "Столичний" направлено матеріали до Управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Київської міжрегіональної митниці з метою кваліфікації правопорушення та можливість складання протоколу про порушення митних правил…".

Разом з тим, будь-які докази на підтвердження зазначеного у повідомленні в матеріалах справи відсутні, а також відсутні будь-які інші докази на підтвердження наявності обставин, які можуть бути підставою для перевищення строку для завершення митного оформлення.

Частиною першою статті 256 Митного кодексу України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Згідно частини третьої статті 256 Митного кодексу України рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Як встановлено судом вище, рішення про відмову у прийнятті митної декларації від 02 вересня 2014 року №100270001/2014/282083, у формі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270001/2014/20135 видане 10 вересня 2014 року.

З наведеного вбачається, що рішення про відмову у митному оформленні прийнято з порушенням строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення.

Доказів чи будь-яких пояснень на спростування зазначеного, на підтвердження дотримання строку на завершення митного оформлення чи доказів наявності підстав для перевищення строку, відповідачем до суду не надано, а тому, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача, яка полягала у порушенні строку, відведеного статтею 255 Митного кодексу України для завершення митного оформлення за митною декларацією від 02 вересня 2014 року №100270001/2014/282083, є протиправною.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Київською міжрегіональною митницею не доведено правомірність та обґрунтованість бездіяльності, підстав для коригування митної вартості товарів та для прийняття спірного рішення, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "ТЛ ГРУП" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЛ ГРУП" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України, в частині порушення строку, відведеного статтею 255 Митного кодексу України для завершення митного оформлення товару за митною декларацією від 02 вересня 2014 року №100270001/2014/282083.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України про коригування митної вартості товарів від 12 вересня 2014 року №100270001/2014/400046/2.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЛ ГРУП" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 225,78 грн. (двісті двадцять п'ять гривень сімдесят вісім копійок).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко