Справа № 815/7240/14
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/7240/14

Справа № 815/7240/14

УХВАЛА

26 грудня 2014 року м. Одеса

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Приватного сільськогосподарського підприємства „Надія” до Саратської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить:

- визнати бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо залишення без розгляду повторної скарги приватного підприємства „Надія” без дослідження наданих платником податків документів, підтверджуючих своєчасне подання первинної скарги;

Відповідно до вимог статей 105, 106 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначаються ім’я позивача та відповідача, зміст позовних вимог згідно з ч. 4, 5 ст. 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості – зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів. Якщо позов подається представником, то у ній зазначається ім’я представника, його адреса, засіб зв’язку та надається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Проте поданий адміністративний позов викладеним вимогам не відповідає.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Главою 4 розділу ІІ ПК України (ст.54 –ст.60), якою регламентовано визначення суми податкових та/або грошових зобов’язань платника податків, порядок їх сплати та оскарження рішень контролюючих органів, встановлені особливості оскарження рішень контролюючих органів, якими визначені податкові та/ або грошові зобов’язання платника податків.

Стаття 56 ПК України визначає порядок оскарження рішень контролюючого органу платником податків. Згідно встановленого цією статтею порядку рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Процедура адміністративного оскарження передбачає подання скарги на рішення контролюючого органу у встановлений ПК України строк до контролюючого органу вищого рівня, а у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

Рішення контролюючого органу оскаржене в судовому порядку не підлягає адміністративному оскарженню.

Таким чином, ПК України надає право платнику податків визначитися зі шляхом захисту своїх прав: використання права досудового порядку вирішення спору та звернення до суду у разі незадоволення скарг або безпосередньо звернення до суду щодо скасування рішення контролюючого орган. При цьому Податковим кодексом чітко визначено, що рішення контролюючого органу оскаржене в судовому порядку не підлягає адміністративному оскарженню.

Таким чином, позивачу необхідно визначитись зі шляхом захисту своїх прав та інтересів в залежності від чого визначити відповідних відповідачів та викласти відповідно позовні вимоги.

При цьому при продовженні процедури адміністративного оскарження під час якої позивач вважає порушеними свої права, позивачу необхідно чітко визначити шлях поновлення цих прав.

Пред’являючи вимоги до ДФС України про визнання бездіяльності щодо залишення без розгляду повторної скарги приватного підприємства „Надія”, позивач не обґрунтовує обставин щодо захисту своїх прав та інтересів саме таким шляхом (лише визнання бездіяльності ДФС України), не зазначає яким чином будуть захищені його права лише при визнанні бездіяльності ДФС України. Тобто у разі вибрання позивачем проходження досудового порядку оскарження рішень контролюючого органу та порушення його прав саме при проходження цієї процедури позивачу необхідно викласти свої вимоги відповідно до положень ст.105 КАС України.

При цьому позивач зазначає, що бездіяльність полягала у невстановлені реального стану справ що порушило права заявника на об’єктивний розгляд скарги.

Позивачу необхідно врахувати, що відповідно до вимог п.56.6 ст.56 ПК України та п.8.1, п.9.2 Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду органами доходів і зборів» за результатами проведення процедури адміністративного оскарження органом доходів і зборів приймається рішення. Рішення оформляється на бланку органу доходів і зборів, який розглянув скаргу. При процедурі адміністративного оскарження рішенням по скарзі є рішення про: - повне задоволення скарги платника податків та скасування рішення органу доходів і зборів, яке оскаржується; - часткове задоволення скарги платника податків та у окремій частині скасування рішення органу доходів і зборів, яке оскаржується; - залишення скарги без задоволення, а рішення органу доходів і зборів, яке оскаржується, без змін .

У разі порушення платником податків вимог пунктів 56.3 і 56.6 статті 56 ПК України та відповідно до п.56.7 ст.56 ПКУ, п. 8.4, п.9.1 Порядку подані ним скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення. Рішення органу доходів і зборів про залишення скарги без розгляду оформлюється у виді листа, в якому зазначаються мотиви такого рішення.

Позивач зазначив, що при поданні скарги в адміністративному порядку на рішення контролюючого органу він отримав лист ГУ ДФС в Одеській області від 17.11.2014 року №115/10/15-32-10-02-07 про залишення скарги без розгляду, в той же час п.56.6 ст.56 ПК України визначено, що у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

Згідно ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. При таких обставинах позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. 105, 106, 108 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

Повідомити позивача про необхідність в строк до 27 січня 2015 року усунути недоліки та роз’яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п’яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Катаєва Е.В.

27.01.15