Справа № 813/8642/14
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2015-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2015 року № 813/8642/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участі секретаря судового засідання Цар Х.М.,

представник позивача не прибув,

відповідач не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

19.12.2014 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 213,85 грн.

В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що податковий борг відповідача виник внаслідок несплати самостійно визначеної суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб згідно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік. Оскільки відповідач добровільно не сплачує вказаний податковий борг, позивач просить його стягнути у судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не прибув, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 17), причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, суд на підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалив розглянути справу у відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів, згідно ч. 6 ст. 71 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши долучені до справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.04.2014 року відповідачем було подано до ДПІ декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік (а.с.5-7).

У такій декларації відповідачем самостійно визначено суму доходу, яка включається до загального річного оподатковуваного доходу у розмірі 4745,62 грн. та, відповідно, суму податку, що підлягає сплаті до бюджету, - у розмірі 711,84 грн.

Згідно довідки про суми податкового боргу платника податків ОСОБА_1 (а.с. 9), у відповідача станом на 04.12.2014 року наявна податкова заборгованість у розмірі 213,85 грн, з якої податкові зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування становить 211,84 грн та пеня, що обліковується по особовому рахунку в розмірі 2,01 грн.

21.08.2014 року відповідачем отримано податкову вимогу від 07.08.2014 року № 2481-25 на суму податкового боргу 561,84 грн., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 8 та 8 зворот).

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена, узгоджена сума податкового зобов'язання до бюджету не сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із такого.

Як передбачає стаття 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом підпункту 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язується сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У силу положень пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За приписами пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації (пункт 179.7 статті 179 Податкового кодексу України).

За правилами пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Як передбачає пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За визначенням у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За змістом пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

За положеннями підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

За викладених законодавчих норм та обставин справи, зважаючи, що заявлена до стягнення сума податкових зобов'язань визначена відповідачем самостійно, враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості на час прийняття рішення у справі, - суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а податковий борг у сумі 213,85 грн. таким, що підлягає стягненню.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відповідно до положень ст. 94 КАС України, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (81145, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг в розмірі 213,85 грн (двісті тринадцять грн. 85 коп.)

Судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 12.01.2015 року.

Суддя Сидор Н.Т.