Справа № 804/10447/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2014 рокусправа № 804/10447/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Манцова Д.В..

за участю:

позивача: ОСОБА_1.

представника відповідача1: Волосової Д.І.,

представника відповідача2: Борисенко А.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при ГУМВС України в Дніпропетровській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетрвоській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2014 року у справі №804/10447/14 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при ГУМВС України в Дніпропетрвоській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

21 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним рішення Головного управління МВС України в Дніпропетровській області щодо його звільнення 02.10.2013 року з посади начальника сектора №15 відділу техніко - криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при ГУ МВС, яке відбулось на підставі наказів ГУ МВС України в Дніпропетровській області за №2105 від 03.09.2013 р. та №258 о/с від 01.10.2013 року, зобов'язати відповідача поновити його на посаді начальника сектора №15 відділу техніко - криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при ГУ МВС з 02.10.2013 року.

Адміністративний позов обгрунтовано тим, що позивачем не було допущено правопорушення, яке покладено в основу наказу про його звільнення з публічної служби, а, відтак, навіть за наявності незначного порушення дисциплінарного кодексу ОВС його було незаконно звільнено із займаної посади, шляхом прийняття протиправного рішення.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним рішення Головного управління МВС України в Дніпропетровській області щодо звільнення ОСОБА_1 з 02.10.2013 року з посади начальника сектора №15 відділу техніко - криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при ГУ МВС, яке відбулось на підставі наказів ГУ МВС України в Дніпропетровській області за №2105 від 03.09.2013 року та №258 о/с від 01.10.2013 року, зобов'язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектора №15 відділу техніко - криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при ГУ МВС з 02.10.2013 року, зобов'язано науково - - дослідний експертно - криміналістичний центр при ГУ МВС у Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 розрахунок середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 02.10.2013 року по 18.07.2014 року з урахуванням суми грошового забезпечення в розмірі 1566,50 грн. в місяць та стягнути з науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при ГУ МВС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 відповідну суму. В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду Науково - дослідний експертно - криміналістичний центр при ГУМВС України в Дніпропетровській області та Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області звернулись з апеляційними скргами, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просять постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову. Також, заявника апеляційних скарги зазначили, що позивачем порушено процесуальні строки звернення до суду з адміністративним позовом, визначених ст. 99 КАС України, у зв'язку з чим адміністративний позов ОСОБА_1 має бути залишений без розгляду у відповідності до приписів ст. 100 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ починаючи з 01.08.1994р. Відповідно до наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.07.1994р. №292, його призначено на посаду начальника сектора №15 техніко-криміналістичного забезпечення ОВС НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області.

01.10.2013 р. Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на підставі наказу ГУМВС України в Дніпропетровській області № 2105 від 03.09.2013р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, винесено наказ №258 о/с дск, яким відповідно до пункту 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено полковника міліції ОСОБА_5 з посади начальника сектора №15 відділу техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС.

Не погоджуючись з означеним наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 01.10.2013р. №258 о/с та наказом № 2105 від 03.09.2013р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, позивач звернувся до суду із позовом про їх оскарження.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що за рішенням суду, що набрало законної сили не було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.130 КпАП України, тому підстави для його звільнення зі служби у відповідачів відсутні, а вчинені інші порушення дисциплінарного статуту ОВС є дрібними та не потребують застосування такого виду стягнення як звільнення.

Також, суд першої інстанції при розгляді даної справи по суті розглянув та залишив без задоволення клопотання відповідачів про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду у зв'язку із процесуального пропуском строку та разом з тим поновив позивачу строк звернення до суду зі позовом.

Приймаючи рішення з приводу поновлення позивачу строків на звернення з даним позовом до суду, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не пропущено строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки процесуальний строк судового оскарження наказів про звільнення ОСОБА_1 з роботи слід обраховувати з дня наступного після здійснення ним досудового оскарження зазначених наказів до Міністерства внутрішніх справ України, а саме з 26.06.2014 року.

У відповідності до ст. 195 КэАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

При цьому, до повноважень суду апеляційної інстанції належить з'ясування правильності застосування судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права. Порушення судом першої інстанції приписів норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті є підставою для скасування рішення суду.

Отже, з урахуванням вище викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за можливе дослідити обставини щодо порушення позивачем строків звернення до суду з адміністративним позовом, на які посилаються заявники апеляційних скарг як на підставу для скасування рішення суду, та вирішуючи спір між сторонами, апеляційний суд звертає увагу на наступне.

У відповідності до ст. 1. ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 3 ст. 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У відповідності до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи позивач про порушення своїх прав дізнався 02.10.2013 року під час отримання трудової книжки та витягу з наказу про його звільнення, про що свідчить долучена до матеріалів справи розписка (а.с.54).

Згідно з ч.1. ст. 101 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

У відповідності до ст. 103 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже, перебіг строку на звернення до суду з адміністративним позовом починається з 02.10.2013 року, дня коли позивач дізнався про порушення своїх прав та законних інтересів та закінчується 04.11.2013 року (понеділок), перший після закінчення строку робочий день.

З урахуванням дати звернення позивача до суду із адміністративним позовом, 21 липня 2014 року, суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_5 місячного процесуального строку на звернення до суду з адміністративним позовом у даній справі, що свідчить про необхідність залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_5..

Суд апеляційної інстанції не приймає доводи позивача про те, що ним було порушено строки звернення до суду з адміністративним позовом, у зв'язку із досудовим оскарженням наказів про його звільнення.

У відповідності до ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об'єктивний характер, та з обставин незалежних від відповідача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Як вбачається з Дисциплінарного статусу ОВС, його приписами визначено строки оскарження наказу про застосування до працівника заходів дисциплінарного стягнення, в тому числі й звільнення, лише в судовому порядку. Досудового оскарження наказу про застосування заходів дисциплінарного стягнення Дисциплінарним статутом ОВС не передбачено.

В даному випадку, обставиною, на яку позивач посилається як на підставу для поновлення йому пропущеного строку, є оскарження ним наказів про звільнення з роботи в досудовому порядку, шляхом направлення на адресу відповідачів листів із вимогою поновити його на роботі. З урахуванням того, що чинним законодавством не передбачено адміністративного оскарження наказу про звільнення працівниками ОВС, зазначена позивачем обставина носить суб'єктивний характер, оскільки пов'язана з активним діями суб'єкта оскарження та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про своє звільнення.

Таким чином, факт звернення ОСОБА_1 до відповідачів із вимогою скасувати накази про його звільнення не є обставиною для поновлення позивачу строку звернення до суду із позовом з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів в сфері прийняття, проходження та звільнення з публічної служби.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду у відповідності до приписів ст. 99,100 КАС України.

Отже, судом першої інстанції неповно та однобічно досліджено обставини справи, які мають значення для вирішення справи та порушено норми процесуального права, що в свою чергу, призвело до неправильного вирішення справи по суті. Зазначене є підставою для скасування рішення суду у відповідності до приписів ч. 3 ст. 202 КАС України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2014 року, а адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

З огляду на викладене, керуючись ст. 99, 100, 106, 195, 196, 202, 206 КАС України, -

у х в а л и в :

Апеляційні скарги Науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при ГУМВС України в Дніпропетровській області та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетрвоській області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2014 року у справі №804/10447/14 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим