Справа № 1570/4556/2012
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 р. Справа № 1570/4556/2012

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний суду у складі колегії:

головуючого - Єщенко О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

за участю секретаря - Вішневської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорсервіс» до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.07.2012 року -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2012 року, ТОВ «Будівельна компанія «Дорсервіс», звернулось до Одеського окружного адіністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення № від 06 липня 2012 року на загальну суму 644.013,50 грн., в тому числі за основним платежем 543.266,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 100.747,50 грн.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що податковим органом було проведено перевірку підприємства з питань взаємовідносин з ПП «Одеська будівельна компанія», ПП «Клін-Маркет», ТОВ «Добробут Овідій».

На думку позивача, податковий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання та склав податкове повідомлення-рішення, що є неправомірним, безпідставним та незаконним.

За твердженням позивача, взаємовідносини з контрагентами були належним чином та у відповідності до законодавства України оформлені. Їх реальність та товарність підтверджується всіма необхідними первинними документами. На момент укладання та виконання угод підприємства-контрагенти були належним чином зареєстровані, мали всі необхідні дозволи та ліцензії.

Позивач вважає, що ТОВ «Будівельна компанія «Дорсервіс» на повинно нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання контрагентами своїх податкових зобов'язань.

Висновок податкового органу про нікчемність правочинів між ТОВ «Будівельна компанія «Дорсервіс» та ПП «Одеська будівельна компанія», ПП «Клін-Маркет», ТОВ «Добробут Овідій» суперечить законодавству України.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення де зазначив, що перевірку позивача було проведено на підставі наказу ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області № 198 від 08.06.2012 року.

В ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності та інших документів було встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької діяльності контрагентами позивача, що підтверджується актами «Про неможливість проведенні зустрічної звірки» щодо ПП «Одеська будівельна компанія», ПП «Клін-Маркет» та ТОВ «Добробут Овідій».

На думку відповідача операції з вказаними контрагентами не містять розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного придбання та продажу товарів.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року, позов ТОВ «Будівельна компанія «Дорсервіс» задоволено повністю. Скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби № від 06 липня 2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 543.266,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 100.747,50 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі

Згідно з ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що в період з 11 червня 2012 року по 15 червня 2012 року, Державною податковою інспекцією у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби була проведена позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Будівельна компанія «Дорсервіс» з питань взаємовідносин з: ПП «Одеська будівельна компанія» за період квітень 2010 року, червень 2010 року, липень 2010 року, серпень 2010 року, вересень 2010 року; ПП «Клін-Маркет» за період з 01.04.2010 року по 30.04.2010 року; ТОВ «Добробут Овідій» за період з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року.

За наслідками перевірки було складено акт № 466/22-22507018 від 22 червня 2012 року, яким встановлені наступні порушення ТОВ «Будівельна компанія «Дорсервіс»:

- п. 5 ст. 203, п. 1, 2 ст. 215 та п. 1, 2 ст. 228 ЦК України, результаті чого правочини позивача з контрагентами ПП «Одеська будівельна компанія», ПП «Клін-Маркет» та ТОВ «Добробут Овідій» мають ознаки нікчемності та є нікчемними;

- пп. 7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість», в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 402.986,00 грн.;

- ст.ст. 188, 201, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 140.280,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки Державною податковою інспекцією у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06 липня 2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 543.266,00 грн. і за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 100.747,50 грн.

Згідно пп. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість» податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобов'язань із сплати податків.

Згідно пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 ЗУ «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Згідно п.п.7.4.5. ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість" не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Пунктом 198.6. ст. 198 Податкового кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення сум ПДВ, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Отже, наявність податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, не є єдиною умовою формування податкового кредиту. При цьому будь-які документи, складені на підтвердження факту здійснення окремої господарської операції, набувають статусу документа за своїм суттєвим навантаженням лише у разі фактичності здійснення господарської операції.

Як правильно встановив суд першої інстанції, позивач у перевіряємому періоді здійснював господарські операції з ПП "Одеська будівельна компанія", а саме: 02.04.2010 року уклав договір поставки № 30 (а.с.115-116 т.І), 06 квітня 2010 року уклав договір субпідряду № 31 та додаткові угоди до нього № 2 від 01 червня 2010 року, № 3 від 02 червня 2010 року та № 4 від 01 вересня 2010 року (а.с. 12-19 Т.ІІІ). 12 квітня 2010 року позивач уклав договір поставки № 36 з ПП "Клин-Маркет"(а.с. 93-94 Т.ІІІ). 01 червня 2011 року позивач уклав договір підряду з ТОВ "Добробут Овідій"(а.с.117-118 Т.ІІІ).

Вирішуючи питання щодо реального виконання умов договорів між позивачем та ПП "Одеська будівельна компанія", ПП "Клин-Маркет", колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановлення факту їх виконання.

Так, на підтвердження реального виконання робіт по взаємовідносинам з ПП "Одеська будівельна компанія" позивачем було надано первинні документи, а саме: акти договірної ціни, підсумкові кошториси ресурсів, довідки про вартість виконаних робіт, Акти прийомки виконаних робіт. Однак зазначені документи не можуть бути прийняті до уваги в зв'язку з наступним.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Під час проведення перевірки, податковим органом було використано Акт ДПІ у Приморському районі м. Одеси № 580/20-5/34319643 від 07.04.2011 року «Про неможливість проведення документальної перевірки ПП «Одеська будівельна компанія». Актом встановлено, що чисельність працюючих на підприємстві, відповідно до довідки по формі 1ДФ, складала одну особу. На підприємстві відсутній технічний персонал, оборотні кошти, виробничі активи, транспортні засоби.

Враховуючи обставини, встановлені Актом Про неможливість проведення документальної перевірки, колегія суддів вважає, що включення до актів договірної ціни, підсумкових кошторисів ресурсів, довідок про вартість виконаних робіт, Актів прийомки виконаних робіт відомостей щодо витрат на виплату заробітної плати робочих, витрат на заробітну плату робочих, зайнятих обслуговуванням машин та механізмів, витрат на експлуатацію машин та механізмів свідчить про відсутність реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Одеська будівельна компанія».

12 квітня 2010 року між позивачем та ПП «Клін маркет» було укладено договір поставки паливо-мастильних матеріалів. На підтвердження реального виконання умов договору позивачем було надано видаткові накладні, товарно-транспортні та податкові накладні.

Як встановлено судом, 01.04.2011 року, ДПІ у Приморському районі м. Одеси було складено акт «Про неможливість проведення документальної перевірки суб'єкта господарювання ПП «Клін Маркет». Згідно з актом чисельність працюючих на підприємстві, відповідно до довідки по формі 1ДФ, складала одну особу. На підприємстві відсутній технічний персонал, оборотні кошти, виробничі активи, транспортні засоби.

Крім того, надані на підтвердження транспортування нафтопродуктів товарно-транспортні накладні не відповідають вимогам та формі встановленій Наказом Міністерства палива та енергетики № 281/171/578/155 від 20.05.2008 року Про затвердження інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України. Позивачем не надано ані до перевірки а ні до суду передбачені Інструкцією документи обліку.

Крім того, обставини укладання угод з ПП «Одеська будівельна компанія» та ПП «Клін Маркет» без наміру реального здійснення господарських операцій підтверджується Ухвалою приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2014 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 27 ч. 5, ст.. 205 ч. 2 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України та вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2013 року по звинуваченню ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України.

Так, слідством та судом встановлено, що незаконна діяльність ПП «Одеська будівельна компанія» полягала у тому, що невстановлені особи використовуючи реквізити підприємства, розрахунковий рахунок та печатку, здійснювали незаконну діяльність, яка полягала у документальному оформленні неіснуючих операцій з продажу товарів (виконання робіт, надання послуг) на адресу підприємств-контрагентів, після чого такі документи передавались замовникам для їх подальшого відображення в бухгалтерському та податковому обліках з метою незаконного формування податкового кредиту та валових витрат.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2013 року встановлено, що ОСОБА_3, у серпні 2009 року, став фактичним засновником та директором ПП « Клін-Маркет», при цьому, фактично господарську діяльність ПП « Клін-Маркет» він не здійснював, документів по взаємовідносинам з підприємствами-котрагентами не підписував, товарів не поставляв, розрахунковими рахунками не керував, податкову звітність не складав та не підписував і нікому цього не доручав.

Незаконна діяльність ПП «Клін-Маркет» полягала у тому, що невстановлені особи, використовуючи реквізити ПП « Клін-Маркет» та печатку підприємства, здійснювали незаконну діяльність, яка полягала в документальному оформлені неіснуючих операцій з продажу товарів (виконання робіт,надання послуг) після чого такі документи передавались замовникам «послуг» (підприємствам-контрагентам) для їх подальшого відображення в бухгалтерському та податковому обліках з метою незаконного формування податкового кредиту і валових витрат.

Взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Добробут Овідій», що випливають з договору підряду № 102 від 01.06.2011 року, підтверджені необхідними первинними документами щодо виконання підрядних робіт у будівництві, а саме: договірною ціною, локальним кошторисом, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт, актами виконаних робіт, податковими накладними.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорсервіс» задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2012 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорсервіс» до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення № від 06.07.2012 року скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Дорсервіс» до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби № від 06.07.2012 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в України товарів» на загальну суму140.281,00 грн., з яких 140.280,00 за основним платежем та 1,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя /підпис/ Єщенко О.В.

суддя /підпис/ Димерлій О.О.

суддя /підпис/ Романішин В.Л.