Справа № 2а-23/11
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м. Київ К/800/31673/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Усенко Є.А.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 14 квітня 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2013 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дергачівської міської ради Харківської області (далі - Міська рада),

про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною бездіяльність Міської ради щодо розгляду її питання про здійснення комісійного обстеження земельних ділянок НОМЕР_1, НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 та зобов'язання Міської ради розглянути це питання і встановити лінійні розміри земельних ділянок, надати письмову відповідь Дергачівському районному суду Харківської області щодо виконання ухвали суду від 22.05.2008 року у справі № 2-439/09 за її заявою про забезпечення доказів.

Зазначила, що відповідно до вимог ст. 12 Земельного кодексу України вирішення земельних спорів законодавцем віднесено до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад. Відмова Міської ради у здійсненні комісійного обстеження земельних ділянок є протиправною.

14 квітня 2011 року постановою Дергачівського районного суду Харківської області у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що Міська рада не має правових підстав для здійснення комісійного обстеження земельних ділянок з встановленням лінійних розмірів.

18 серпня 2011 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду постанова Дергачівського районного суду Харківської області від 14 квітня 2011 року скасована, провадження у адміністративній справі закрито у зв'язку з неналежністю розгляду даного позову у порядку адміністративного судочинства.

5 лютого 2013 року ухвалою Вищого адміністративного суду України ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2011 року скасована, адміністративна справа направлена до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, оскільки даний адміністративний позов повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

23 травня 2013 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду постанова Дергачівського районного суду Харківської області від 14 квітня 2011 року залишена без змін.

ОСОБА_2 звернулася з касаційною скаргою про скасування постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 14 квітня 2011 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2013 року і ухвалення нової постанови про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 22.05.2008 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області у цивільній справі № 2-439/08 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3., третя особа: виконавчий комітет Міської ради про припинення дій, які порушують право власника майна, відновлення становища, яке існувало до порушення, задоволена заява ОСОБА_2 щодо забезпечення доказів шляхом витребування з Міської ради акту комісійного обстеження земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на АДРЕСА_1, строком до 23.06.2008 року.

У зазначеному акті Міській раді необхідно було зазначити: чи відповідають лінійні розміри спірних земельних ділянок розмірам, зазначеним у приватизаційних документах та державному акті про право власності на земельні ділянки; чи зменшились та наскільки лінійні розміри земельної ділянки НОМЕР_1 в порівнянні з даними, зазначеними в приватизаційних документах; чи збільшились та наскільки лінійні розміри земельної ділянки НОМЕР_2 в порівнянні з даними, зазначеними в приватизаційних документах.

19 червня 2008 року Міська рада повідомила Дергачівський районний суд Харківської області та ОСОБА_2 про неможливість виконання ухвали суду від 22.05.2008 року у зв'язку з відсутністю відповідних повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» межуванням земель є комплекс робіт із встановлення чи відновлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних одиниць, меж земельних ділянок власників, землекористувачів, у тому числі орендарів, із закріпленням їх межовими знаками встановленого зразка.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про землеустрій» регулювання у сфері землеустрою здійснюють Верховна Рада України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, а також центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у межах повноважень, встановлених законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) розробниками документації із землеустрою є юридичні та фізичні особи, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону.

Згідно з ст. 35 Закону України «Про землеустрій» інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об'єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт» № 423 від 5.08.2009 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.08.2009 року за № 821/16837 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено перелік видів робіт із землеустрою, землеоціночних робіт, які підлягають ліцензуванню.

Відповідно до п.п. 25 п. 2.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності щодо проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт, проведення інвентаризації земель при здійсненні землеустрою здійснюється за ліцензією на проведення робіт із землеустрою.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно зазначили, що повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин визначено ст. 12 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Зі змісту наведених норм вбачається, що до повноважень міської ради не входить розробка землевпорядної документації, а також проведення інвентаризації земель.

Типові штати апарату міських рад затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1349 від 3.12.1997 року «Про фінансове забезпечення діяльності органів місцевого самоврядування» в яких посада землевпорядника відсутня.

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що у Міської ради відсутні повноваження для виконання робіт, здійснення яких необхідне для виконання вимог ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 22.05.2008 року про забезпечення доказів.

Крім того, Міська рада у відповідності до вимог ч. 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України отримавши ухвалу суду від 22.05.2008 року щодо забезпечення доказів своєчасно повідомила суд та ОСОБА_2 про неможливість її виконання.

Висновки судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 14 квітня 2011 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Усенко Є.А.

Юрченко В.П.