Справа № 804/13798/13-а
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2013 р., прийняту у порядку скороченого провадження,

за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інкод"

про застосування заходів реагування,-

встановив:

В жовтні 2013 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- судові витрати позивача на сплату судового збору за подання адміністративного позову покласти на ТОВ "Інкод", про що видати виконавчий лист направити його на адресу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постанова мотивована тим, що з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, підстави для застосування до відповідача заходів реагування шляхом тимчасової заборони (зупинення) діяльності позивача щодо утворення та розміщення відходів без ліміту на утворення та розміщення відходів - відсутні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання представники учасників процесу не з’явилися, повідомлені належним чином, справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197

КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що на підставі наказу відповідача від 05.07.2013 р. №1071-П відповідачем була проведена перевірка позивача з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено Акт перевірки від 04.10.2013 року.

Під час перевірки відповідачем було встановлено порушення позивачем вимог ст.ст. 17, 32, 33 Закону України "Про відходи", ст.55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", внаслідок чого підприємством не отримано дозвіл на розміщення відходів та ліміт на утворення та розміщення відходів виробництва на 2013 рік.

Позивачем відносно відповідача за результатами перевірки ані приписів, ані будь-яких інших рішень про усунення виявлених перевіркою порушень не приймалось.

Статтею 1 Закону України "Про відходи" закріплено, що відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Колегія суддів зазначає про безпідставність доводів позивача, що у процесі господарської діяльності відповідача, окрім побутових відходів, утворюються інші види відходів, яких відповідач повинен позбутись, а не використовує у господарській діяльності.

Відповідно до Положення про територіальні органи Держекоінспекції України, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 429 від 04.11.2011року останні мають право, зокрема приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і об'єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин, за винятком суб'єктів підприємницької діяльності (інвесторів), що провадять свою діяльність відповідно до законодавства про угоди щодо розподілу продукції.

Відповідно до ч.7 ст.7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п’яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб’єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Якщо законом передбачено, що обґрунтованість вжиття органом державного нагляду (контролю) заходів реагування має бути підтверджена судом, орган державного нагляду (контролю) звертається до адміністративного суду з адміністративним позовом не пізніше наступного робочого дня з дня видання (прийняття) відповідного розпорядчого документа.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач в адміністративному позові просив заборонити діяльність відповідача, пов'язаної з утворенням та розміщенням відходів без ліміту на утворення та розміщення відходів підприємства, що не тотожним поняттю виробництва (виготовлення) або реалізації продукції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такий обмежувальний захід - тимчасова заборона (зупинення) діяльності щодо утворення та розміщення відходів без ліміту на утворення та розміщення відходів, відноситься до інших заходів реагування контролюючого органу, а відповідно повинна застосовуватися самим контролюючим органом за відповідним рішенням керівника.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, яким обставини в справі встановлені правильно та порушень норм матеріального і процесуального права не допущено, тому підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту постановлення та відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.О. Коршун