Справа № 310/8318/14-а
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/8318/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання зробити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання зробити дії, зазначивши, що вона віднесена до категорії «діти війни» та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було визначено жодних обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 1 січня 2006 року. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлено на 2014 рік прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на особу, що втратила працездатність: з 1 січня - 949 грн.. Фактично вона отримує підвищення до пенсії у розмірі, визначеному п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», замість розміру, визначеного ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що є не правомірно, тому просила визнати неправомірною бездіяльність УПФУ у м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області щодо виплати у неповному обсязі державної соціальної допомоги як дитині війни на підставі ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2014 року, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату державної соціальної допомоги як дитині війни у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», за період з 01.01.14 року по день постановлення рішення суду, з урахуванням фактично виплачених сум; зобов'язати відповідача призначити та виплачувати у подальшому підвищення до пенсії у розмірі не меншому за встановлений ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У судове засідання позивач не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав і просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Із зазначених підстав, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, у яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог і зазначає, що правомірність дій Пенсійного фонду України підтверджена Законом України від 31.07.2014 року «Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік», яким встановлено, що норми і положення статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. При вирішенні даної справи повинні бути застосовані вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення», згідно якої доплата до пенсії «дітям війни» складає 66,43 грн.. Посилається на рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 № 3-рп/2012 у справі № 1-11/2012, яким встановлено, що загальносуспільні потреби у сфері соціального захисту забезпечуються за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, а засоби та механізм нарахування соціальних виплат повинні відповідати принципам пропорційності та справедливості. Повноваження Кабінету Міністрів України щодо встановлення порядку та розмірів соціальних виплат, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, закріплені Конституцією та не суперечать їй. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян повинні керуватися принципом законності, який передбачає застосування нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції та на виконання законів про Державний бюджет України на відповідний рік.

З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.12.2014 року позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 08.04.2014 року залишено без розгляду на підставі ст. 99, 100 КАС України.

Позивач має статус «Дитини війни», що надає йому, відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV від 18.11.2004 р., який набрав чинності з 01.01.2006 року, право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має статус дитини війни та отримує доплату до пенсії в розмірі 66,43 грн.. Зазначене підтверджується пенсійним посвідченням позивача, а також визнається відповідачем в запереченнях.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсія підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений тільки ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 року прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, установлений з 01 січня 2014 року в розмірі 949 гривень.

Згідно ст. 6-7 Розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено, що норми і положення статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Зазначена норма Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» набрала чинності з 03 серпня 2014 року.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28 грудня 2011 року № 1381 (в редакції від 19.03.13 року - набрала чинності з 01.01.12 р.) дітям війни до пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 7 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом, для осіб, які втратили працездатність.

Згідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28 грудня 2011 року № 1381 (в редакції від 25.03.14 року - набрала чинності 24.04.14 р.) дітям війни до пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.12 року: 1. В аспекті конституційного подання положення статті 1, частин першої, третьої статті 95 Конституції України у системному зв'язку з положеннями статті 3, частини першої статті 17, частини третьої статті 22, статей 46, 48 Основного Закону України треба розуміти так, що однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості. 2. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. 3. В аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Приймаючи до уваги, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» питання щодо застосування норм ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України врегульовано лише після внесення відповідних змін, а саме - з 03 серпня 2014 року, суд приходить до висновку, що під час нарахування та виплати позивачу державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 09.04.2014 року по 02 серпня 2014 року проведено в порушення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому позовні вимоги за вказаний період підлягають задоволенню.

Вимоги в частині зобов'язання відповідача в подальшому підвисити розмір пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та здійснити відповідний її перерахунок з дня винесення постанови, не підлягають задоволенню з огляду на те, що рішення суду не може прийматись як застереження від будь-яких порушень, та не може бути умовним, а розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявні неіснуючі порушення, суперечить чинному законодавству.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог, починаючи з 03.08.2014 р. і в подальшому, необхідно відмовити за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 102, 158, 160-163,167 КАС України, ст.ст. 19, 152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп від 25.01.12 року, ст.ст. 1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області щодо виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, у неповному обсязі державної соціальної допомоги як дитині війни на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни за період з 09.04.2014 року по 02.08.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську та Бердянському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, державної соціальної допомоги як дитині війни у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за період з 09.04.2014 року по 02.08.2014 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 03.08.2014 р. і в подальшому - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя