Справа № 577/6015/14-а
Суддя: Разумова І. Є.
Дата ухвалення: 2015-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/6015/14-а
Провадження № 2-а/577/4/15
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" січня 2015 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого-судді Разумової І.Є.,

при секретарі Цукановій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Конотопі та Конотопському районі про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні йому пенсії із зниженням пенсійного віку, зобов`язати відповідача з 27 червня 2014 року призначити йому пенсію із зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. З 9 липня 1984 року він працював клепальником у вагоновізковому цеху Конотопського вагоноремонтного заводу, 12 квітня 1987 року був призваний Конотопським військкоматом на збори, наказом від 12 січня 1987 року був звільнений з роботи для проходження зборів строком на 180 діб і був направлений військкоматом для проходження служби до в/ч № НОМЕР_1 , яка дислокувалась в с.Оране Іванківського району Київської області. Він проходив службу в якості рядового з 15 січня 1987 року по 24 квітня 1987 року, позмінно їздив до м. Чорнобиля на 3 та 4 блоки ЧАЕС, виїжджав на роботу в зону ураження радіацією ЧАЕС більше 40 разів, був демобілізований у звязку з тим, що отримав дозу опромінювання, яка в три рази перевищувала встановлені норми. Йому була встановлена 2 категорія учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, видане відповідне посвідчення. Тому на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 8 років. 1 січня 2014 року йому виповнилось 52 роки. 27 червня 2014 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, надав підтверджуючі документи. Однак 20 серпня 2014 року він отримав лист від управління Пенсійного фонду України в м.Конотопі та Конотопському районі про те, що йому відмовлено у призначенні пенсії, оскільки в архівній довідці Міністерства оборони України не зазначені дні виїзду до зони відчуження, обєкти та населенні пункти. Однак така відмова відповідача є неправомірною, бо були надані всі необхідні документи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити та пояснили, що в 1987 році він працював у зоні відчуження значно більше 14 днів.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі за довіреністю Тарасенко О.М. проти позову заперечує та пояснила, що 27 червня 2014 року при зверненні до управління із заявою про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 надав ряд документів, але вони не підтверджували його право на пенсію згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки в довідці галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 30.05.2014 № 179/1/7265 не відображені дні виїзду в зону відчуження, місцем дислокації в/ч НОМЕР_1 , де служив позивач, зазначений населений пункт, який не віднесений до 30-ти километрової зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, у військовому квитку позивача також не зазначені населені пункти чи обєкти, де проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в довідці з місця роботи теж не вказані дні виїзду в зону відчуження. Тому підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС немає. Крім того, вимога позивача про зобов`язання управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі здійснити призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку є неправомірною, оскільки суд не може перебирати на себе повноваження органів державної влади, які чітко визначені законодавством.

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , вважає, що позов підлягає задоволенню таким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23), 1 січня 2014 року йому виповнилось 52 роки.

27 червня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі із заявою про призначення йому пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, про що пояснила в судовому засіданні і представник відповідача ОСОБА_3 .

Рішенням комісії з призначення пенсій управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі від 6 серпня 2014 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтвердила представник управління ОСОБА_3 .

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 вищевказаного Закону особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в т.ч. на 8 років - учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів.

Пенсії вказаним особам призначаються відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно п. 2 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії є особи, які працювали у зоні відчуження: в т.ч. у 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Крім того, ч.1,4 ст. 15 вказаного Закону визначено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1-3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених ст. 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно п. 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501, що діяв на час видачі ОСОБА_1 посвідчення , п. 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року - не менше 5, а у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору. серія А; при цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору «Перереєстровано» і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 1 жовтня 1998 року зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.

Відповідно до п. 2. Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 25 лютого 1993 року. Вказане посвідчення перереєстроване у встановленому законодавством України порядку (а.с. 16), є дійсним, проти чого не заперечувала і представник відповідача Тарасенко О.М.

Відповідно до під. ґ) п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, в редакції, що діяла на час звернення позивача з приводу призначення пенсії, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 з 9 липня 1984 року працював у Конотопському вагоноремонтному заводі (а.с.5,6).

З довідки архівного відділу Конотопського міськвиконкому вбачається, що в книгах з особового складу працівників Конотопського вагоноремонтного заводу за 1987 рік наявні такі дані про відрядження ОСОБА_1 : відповідно до наказу від 12 січня 1987 року № 7 він з 13 січня 1987 року звільнений для проходження військових зборів строком на 180 діб з оплатою за положенням (а.с.8), що підтверджується копією наказу (а.с.9).

У військовому квитку ОСОБА_1 мається запис за підписом начальника штабу в/ч НОМЕР_1 про те, що з 15 січня 1987 року по 24 квітня 1987 року він виконував службові обовязки по ліквідації наслідків аварії в ЗПР Чорнобильської АЕС, які згідно постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195 зараховуються до трудового стажу та стажу, що дає право на пільгову пенсію за списком №1 трикратному розмірі. Користується всіма пільгами згідно із зазначеними в постанові (а.с.10).

Відповідно до архівної довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України Баран М.А. приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 15 січня 1987 року по 23 квітня 1987 року. Дні виїзду в зони (обєкти, населені пункти) не відображені. Отримав дозу опромінення 211 рентген (а.с.13), що вказано і в картці обліку доз радіоактивного опромінювання (а.с.12).

В матеріалах справи є подяка в/ч 21151 від 23 квітня 1987 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 вніс достойний внесок у справу ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.38).

Відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс з метою прискорення робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в розпорядження Міністерства енергетики СРСР був виділений додатковий фонд заробітної плати в розмірі 100 тис. крб. та дозволено керівникам міністерств та відомств, які приймають участь у ліквідації аварії, за погодженням з головою урядової комісії проводити у виключних випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах у ІІІ зоні небезпеки у 5-кратному розмірі у порівнянні з встановленими діючим законодавством розмірами; у ІІ зоні в 4-кратному розмірі; в І зоні у 3 кратному розмірі.

При цьому згідно абз. 5 п.п. 1 п. 1 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 5 червня 1986 року № 665-195, постанови Ради Міністрів УРСР та Укпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища», оплата праці працівників підприємств, організацій і установ розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 рс. Перелік населених пунктів і виробничих об`єктів, де оплата праці провадилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішеннями Урядової комісії від 7 серпня 1986 року № 87 (лист Держкомпраці УРСР від 13.08.1996 № 115), від 19 серпня 1986 № 108 (лист Держкомпраці УРСР від 26.08.1986 № 124), від 18 вересня 1986 року № 173 (лист Держкомпраці УРСР від 24.09.1986 № 140), від 5 січня 1987 № 339 (лист Держкомпраці УРСР від 09.01.1987 № 1). При цьому оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій і першій зонах небезпеки, проводиться відповідно в 4-, 3- та 2-кратному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановлених за основним місцем роботи.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс дію Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс розповсюджено на військовозобов`язаних, призваних на збори та безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській атомній станції.

Як зазначено у листі Державного комітету УРСР від 23 вересня 1986 року № 136 с «Про порядок матеріального забезпечення осіб, призваних на військові збори», слід враховувати, що згідно Інструкції про порядок матеріального забезпечення громадян СРСР, призваних на дійсну військову службу та проходження служби в запасі, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 22 квітня 1982 року № 5/4-132, за військовозобов`язаними, які призвані на збори за весь період зборів, включаючи і час перебування у дорозі до військової частини та у зворотному напрямку зберігається середній заробіток за місцем основної постійної роботи.

Відповідно до постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 7 травня 1986 року № 524-156 особам, призваним на військові збори та направленим для виконання робіт по ліквідації наслідків в зоні Чорнобильської АЕС виплачується за місцем постійної роботи до 100 відсотків тарифної ставки (посадового окладу) за весь період виконання вказаних робіт. Крім того, зазначено, що вищевказаним особам, відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року за виконання робіт у відповідних зонах небезпеки виплачується за місцем постійної роботи за фактично відпрацьований час тарифна ставка (посадовий оклад) у в 3-х, 2-х и однократному розмірах.

Згідно рішення Урядової комісії від 2 лютого 1987 року № 351 після 1 березня 1987 року термін "зона небезпеки" не застосовувався, оплата праці у зоні ЧАЕС провадилась таким чином: а) на різних ділянках проммайданчика ЧАЕС в залежності від радіаційної обстановки з застосуванням показника кратності від 2 до 5, а саме: - працівників, які виконували роботи в приміщеннях і на

покрівлі третього енергоблока ЧАЕС, в районі "рудого" лісу, відкритого розподільчого обладнання, в цехах дезактивації, теплових і підземних комунікацій, по обслуговуванню законсервованого третього енергоблока, на територіях, що розташовані безпосередньо біля третього і четвертого енергоблоків, майданчиках будівельної бази і складів обладнання, а також на роботах по похованню радіоактивно забруднених матеріалів у могильниках - у 5-кратному розмірі; - працівників, які виконували роботи по експлуатації енергоблоків № 1 і № 2, по спорудженню енергоблоків № 5 і № 6 та на розташованих поряд з ними територіях - у 3-кратному розмірі; - на роботах по ремонту покрівлі енергоблоків №№ 1, 2, 5, 6 - в 4-кратному розмірі; - в приміщенні адміністративно-побутового корпусу ЧАЕС № 1 - у 2-кратному розмірі.

Якщо працівники, які розміщені в АПК-1, виконували роботи на території, де оплата праці провадилась у 3-, 4-, 5-кратному розмірі, оплата праці цих осіб провадиться також у 3-, 4-, 5-кратному розмірі за фактично відпрацьований час на відповідній території, за даними табеля обліку робочого часу по зонах небезпеки;

б) в населених пунктах Копачі, Прип`ять, Лельов (ПУСО, станція перевантаження) - у 3-кратному розмірі;

в) на станції Янів - у 4-кратному розмірі;

г) в решті населених пунктів 30-кілометрової зони - у 2-кратному розмірі.

д) в інших випадках, на об`єктах в межах 30-кілометрової зони, оплата праці провадилась у двократному розмірі при рівні випромінювання до 5-ти мр/год., при рівні випромінювання понад 5 мр/годину - у трикратному розмірі.

В довідці Конотопського вагоноремонтного заводу зазначено, що ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження м. Чорнобиль АЕС проммайданчик за період з 12 січня 1987 року по 30 квітня 1987 року виплачена заробітна плата 1063,41 крб. З урахуванням коефіціента 2,3,4. В двукратному розмірі 204,96 крб., в трикратному розмірі 549,77 крб, в чотирикратному розмірі 308,68 грн. Оригінал довідки, виданий командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 по строкам зберігання знищений згідно акту № 1 від 5 березня 1996 року (а.с.14,15).

В архівній довідці архівного відділу Конотопського міськвиконкому зазначені дані про нарахування ОСОБА_1 заробітної плати в 1987 році (а.с.37).

За висновком аудитора ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в 1987 році у двукратному розмірі була нарахована заробітна плата за 8,35 днів, трикратному розмірі за 14,94 дні, чотирикратному розмірі за 6,29 днів (а.с.43).

При цьому в судовому засіданні було встановлено, що Конотопський вагоноремонтний завод, де в 1987 році працював позивач, ліквідовано, правонаступників немає (а.с.40), про що пояснили обидві сторони.

В судовому засіданні також було встановлено, що 27 червня 2014 року ОСОБА_1 до заяви про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах для підтвердження свого особливого статусу додав: копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії, дані про нараховану заробітну плату та зазначені вище документи.

Крім того, обидві сторони пояснили, що ОСОБА_1 мав достатній страховий стаж для призначення пенсії.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем станом на 27 червня 2014 року були надані визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, необхідні документи на підтвердження того, що він брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працював на території радіоактивного забруднення у зоні відчуження Чорнобильської АЕС у 1987 році не менше 14 календарних днів, а тому він мав право на призначення йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Однак 6 серпня 2014 року комісія з призначення управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, про що пояснила представник відповідача ОСОБА_3 .

В той же час суд враховує, що відповідно до п. 2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Крім того, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на соціальний захист та повного захисту його прав і законних інтересів, суд вважає, що слід визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачеві як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 8 років, визнати протиправним та скасувати рішенням комісії з призначення пенсій управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі від 6 серпня 2014 року щодо відмови в призначенні позивачеві пенсії із зменшенням пенсійного віку, а також слід зобов`язати управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі вчинити дії щодо призначення позивачеві державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 8 років, починаючи з 27 червня 2014 року, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян», які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 звернувся до відповідача 27 червня 2014 року, що підтвердила і представник відповідача ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.19,46 Конституції України, ст. ст. 14,15, 49, 55, 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 26, 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1, Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501, Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51, розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс, постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 5 червня 1986 року № 665-195, постановою Ради Міністрів УРСР та Укпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7, розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс, постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 7 травня 1986 року № 524-156, рішенням Урядової комісії від 2 лютого 1987 року № 351, ст. ст.7,9,11,14,69-71,86, 158-163,167 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Визнати протиправним та скасувати рішенням комісії з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі від 6 серпня 2014 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі вчинити дії щодо призначення ОСОБА_1 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2 категорії державної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 8 років, починаючи з 27 червня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: І. Є. Разумова