Справа № 804/15860/14
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 р. Справа № 804/15860/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС ПЛЮС" про накладання арешту на кошти,-

ВСТАНОВИВ:

29.09.2014р. Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС ПЛЮС" та просить накласти арешт на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться у банку.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач знаходиться на обліку у позивача як платник податків та має податковий борг по орендній платі за землю в сумі 141595,72грн. Податковим органом на виконання вимог п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України було направлено податкову вимогу №252-15 від 06.09.2013р., а також з метою виявлення активів платника податків були направлені запити до установ та організацій та згідно отриманих відповідей рухоме та нерухоме майно за платником податків не зареєстровано, у зв'язку з чим позивач просить накласти арешт на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку та які перебувають у власності відповідача у відповідності до вимог п.п.20.1.33 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином 06.10.2014р. та 13.10.2014р. у відповідності до положень ст..35, 38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою від 06.10.2014р. та поштовим повідомленням (а.с. 15, 18).

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважної причини, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином 06.10.2014р. та 15.10.2014р. у відповідності до вимог ч. 11 ст. 35, ст.38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.16-17).

У відповідності до вимог ч. 11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адресу повістки надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою.

Згідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, строки розгляду та вирішення справи, встановлені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, належне повідомлення позивача та відповідача про дату, час і місце судового розгляду у відповідності до вимог ст. 35, ст.38 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе вирішити спір за відсутності сторін, у письмовому провадженні, за наявними у справі доказами відповідно до вимог ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АМС ПЛЮС» зареєстроване 31.05.2007р. за адресою: 49000, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул.Чкалова, буд.44, к.201 та перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 11.09.2014р. (а.с.4- 5).

Згідно довідки позивача та облікової картки платника податків відповідач має податковий борг у загальній сумі 141595,72грн. (а.с.6).

06.09.2013р. податковою інспекцією була сформована податкова вимога за № 252-15 на суму 63766,07грн., яка отримана відповідачем 17.09.2014р., що підтверджується копією відповідної податкової вимоги (а.с.10).

Зазначена податкова вимога залишилася не сплаченою у встановлені строки, визначені п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині накладення арешту на кошти відповідача в межах суми податкового боргу у розмірі 141595,72грн., виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст. 36 ПК України податковим обов'язком визначається обов'язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Згідно п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 20.1.33 п.20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Отже, наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду щодо накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження.

Такими підставами є, а саме: наявність податкового боргу у платника податків; відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Так, наявність у відповідача непогашеного узгодженого податкового боргу у загальній сумі 141595,72грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 6).

Як вбачається із матеріалів податковою інспекцією були направлені відповідні запити до Держсільгосподарства в Дніпропетровській області, Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів ГУ МВС України у Дніпропетровській області з метою виявлення майна, яке перебуває у власності відповідача.

За результатами відповідей на вказані запити 21.07.2014р., 06.03.2014р. та згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об'єктів нерухомого майна від 22.04.2014р. вбачається, що за відповідачем будь-якого майна, що перебуває у його власності, не зареєстровано (а.с.7-9).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 141595,72грн., відсутність у відповідача майна достатнього для погашення податкового боргу є підставами для накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться у банку у відповідності до вимог п.п.20.1.33 п.20.1 ст. 20 ПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

А згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідачем не було надано суду доказів погашення податкового боргу в загальній сумі 141595,72грн. у встановлений нормами податкового законодавства строк. Не надано і доказів, які б спростовували вищенаведені доводи позивача та доказів того, що вищевказана сума податкового боргу є неузгодженою.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в частині накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача лише в межах суми податкового боргу у розмірі 141595,72грн., тобто з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів відповідача згідно до вимог ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Що ж стосується позовних вимог позивача про накладення арешту на кошти у банках без зазначення суми податкового боргу, то такі позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на те, що позивачем не надано суду доказів та не наведено жодних підстав, які б свідчили про обґрунтованість накладення арешту на всі кошти відповідача, які знаходяться на рахунках у банках.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 41, 71,86, 94, 122, 128, 160, 161, 162, 163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до

Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС ПЛЮС" про накладання арешту на кошти- задовольнити частково.

Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "АМС ПЛЮС" (49000, Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул.Чкалова, буд.44, к.201, ), що знаходяться на рахунках у банку в межах суми податкового боргу у розмірі 141595грн. 72 коп. (сто сорок одна тисяча п'ятсот дев'яносто п'ять гривень 72 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва