Справа № 820/18687/14
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 січня 2015 р. № 820/18687/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - Кощій О.В.

відповідача - Іхненко Я.В., Шляхта В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Паритет-агро" щодо фінансово - господарських взаємовідносин із платником податків ТОВ "САПСАН - ЮГ" за квітень 2014 року, за результатами якої складений акт № 3135/20-38-22-04-08/31642413 від 22.09.2014р.; визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від "10" жовтня 2014 року Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області; визнати протиправними дії Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з проведення зустрічної звірки, за результатами якої складено Довідку № 2851/20-38-22-04-08/31642413 від 18.08.14р. "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Паритет-агро" щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ "САПСАН - ЮГ" їх реальності та повноти відображення в обліку за період квітень 2014 року"; визнати протиправними дії Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ "Паритет-агро" в ІС "Податковий блок" на підставі Довідки № 2851/20-38-22-04-08/31642413 від 18.08.14р. та Акту перевірки № 3135/20-38-22-04-08/31642413 від 22.09.2014р. та зобов'язати Основ'янську ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області вчинити дії щодо зворотнього коригування і відновлення в ІС "Податковий блок" сум податкового кредиту та податкових зобов'язань, самостійно задекларованих ТОВ "Паритет-агро" у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2014 року по справі 820/17669/14 роз"єднано позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро", а саме: адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет-Агро" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправними дій Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з проведення зустрічної звірки, за результатами якої складено Довідку № 2851/20-38-22-04-08/31642413 від 18.08.14р. "Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "Паритет-агро" щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ "САПСАН - ЮГ" їх реальності та повноти відображення в обліку за період квітень 2014 року"; визнання протиправними дій Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ "Паритет-агро" в ІС "Податковий блок" на підставі Довідки № 2851/20-38-22-04-08/31642413 від 18.08.14р.; зобов'язання Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області вчинити дії щодо зворотного коригування і відновлення в ІС "Податковий блок" сум податкового кредиту та податкових зобов'язань, самостійно задекларованих ТОВ "Паритет-агро" у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року (на підставі Довідки № 2851/20-38-22-04-08/31642413 від 18.08.14р.) - залишити номер 820/17669/14.

Адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправними дій Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Паритет-агро" щодо фінансово - господарських взаємовідносин із платником податків ТОВ "САПСАН - ЮГ" за квітень 2014 року, за результатами якої складений акт № 3135/20-38-22-04-08/31642413 від 22.09.2014р.; визнання недійсним та скасування податкового повідомлення - рішення № від "10" жовтня 2014 року Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області; визнання протиправними дій Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ "Паритет-агро" в ІС "Податковий блок" на підставі Акту перевірки № 3135/20-38-22-04-08/31642413 від 22.09.2014р.; зобов'язання Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області вчинити дії щодо зворотного коригування і відновлення в ІС "Податковий блок" сум податкового кредиту та податкових зобов'язань, самостійно задекларованих ТОВ "Паритет-агро" у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року ( на підставі Акту перевірки № 3135/20-38-22-04-08/31642413 від 22.09.2014р.)- присвоєно новий номер, а саме: № 820/18687/14.

Позивач вважає, що дії відповідача незаконні, а зазначене податкове повідомлення-рішення неправомірним, необґрунтованим, безпідставним через відсутність доказів порушення підприємством податкового законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечували, вказали, що дії відповідача законні, а винесене податкове повідомлення - рішення правомірне, а тому не підлягає скасуванню.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО» пройшло процедуру державної реєстрації 31.10.2001 року, значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за ідентифікаційним кодом 31642413, а відтак, є юридичною особою, обліковується в Основ'янській ОДПІ м. Харкова як платник податків, зборів обов'язкових платежів) з 05.12.2002р., починаючи з 23.02.2006 року згідно Довідки Форми 4-ОПП. Свідоцтво платника ПДВ № 29026632 від 13.03.2006р.

14.10.2014 року Позивач отримав поштою від Основ'янської ОДПІ м. Харкова податкове повідомлення - рішення № від « 10» жовтня 2014 року про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 71661грн. за основним платежем та штрафних санкцій в сумі 35830,5 грн., застосованих за порушення ст. 201 ПК України, на підставі Акту «Про результати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Паритет - агро» щодо фінансово-господарських взаємовідносин із платником податків ТОВ «САПСАН - ЮГ» за квітень 2014 року» № 3135/20-38-22-04-08/31642413 від 22.09.2014р.

Підставою для винесення податкового повідомлення - рішення послугували висновки ДПІ про порушення підприємством - позивачем п. 198.2, п. 198.6 ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за квітень 2014 року у сумі 71661,00 грн.

Також судом встановлено, що Основ'янською ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області здійснено коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ "Паритет-агро" в ІС "Податковий блок" на підставі Акту перевірки № 3135/20-38-22-04-08/31642413 від 22.09.2014р.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Паритет-агро" щодо фінансово - господарських взаємовідносин із платником податків ТОВ "САПСАН - ЮГ" за квітень 2014 року, за результатами якої складений акт № 3135/20-38-22-04-08/31642413 від 22.09.2014р

Суд вказує, що згідно п.п. 20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи держаної податкової служби мають право: для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку визначеному ПКУ, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово - господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотримання вимог іншого законодавства, здійснення контролю за якими покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених ПКУ.

Згідно п.п.20.1.23 п. 20.1 ст.20 Податкового Кодексу України органи державної податкової служби мають право: у випадках виявлення порушення вимог податкового та іншого законодавства України, контроль за дотримання яких покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.

В п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України наведено обставини, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка. Приписами п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України серед таких обставин визначено і таку як - отримання податкової інформації або виявлення фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків законодавства, якщо платник податків не надасть пояснень та їх документальних підтверджень на обов'язкових письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту. Текстуальний аналіз вказаної законодавчої норми свідчить, що передумовами, які дають підстави для проведення документальної позапланової перевірки є: 1. наявність інформації або виявлення фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків законодавства; 2. направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документальних за вищевказаними інформацією або фактами; 3. ненадання платником податків пояснень та їх документальних підтверджень протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Обставини спірних правовідносин свідчать, що в розпорядження ДПІ були інформація та факти, що вказували на принаймні можливі порушення позивачем податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагентами. Зокрема така інформація містилась у акті №406/22-03/34059455 від 13.06.2013 року „Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОЕ5 „Сапсан -Юг" за період: 01.03.2014р. - 30.04.2012р.

Таким чином, Основ'янською ОДПІ було направлено запит до платника податків про надання пояснень та їх документального підтвердження щодо здійснення фінансово-господарської діяльності. № 11641/10/20-38-22-03-11 від 27.06.2014 від 23.05.2014 року.

Судом встановлено, що підприємство надало відповідь з документами. Наданий до ОДПІ лист позивача не містив пояснень та їх документальних підтверджень та не усував, на думку суду, обґрунтовані сумніви контролюючого органу щодо можливих порушень податкового законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що повідомлення від 08.09.2014 року №13198/10/20-38-22-04-06 та копію наказу від 08.09.2014 року №1317 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО» було направлено засобами поштового зв'язку 08.09.2014 року з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та фактично вручено 11.09.2014 року ТОВ «ПАРИТЕТ-АГРО» .

Таким чином, у контролюючого органу виникає обов'язок ініціювати проведення документальної позапланової перевірки та вжити всіх заходів для її проведення. Податковий орган при здійсненні своїх функцій діє виключно у межах своїх повноважень та в рамках положень чинного законодавства, не маючи право як вийти за їх межі, так і не вчинити дії прямо передбачені Податковим кодексом України. Тому, на думку суду, у ДПІ були підстави для проведення перевірки, передбачені п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії податкового органу щодо проведення перевірки підприємства - позивача є правомірними та такими, що жодним чином не порушують норми діючого законодавства.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення - рішення № від " 10" жовтня 2014 року Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області на суму 71661грн. за основним платежем та штрафних санкцій в сумі 35830,5 грн.

Судом встановлено, що підприємство - позивач мало господарські взаємовідносини з ТОВ «САПСАН-ЮГ».

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «САПСАН - ЮГ» (продавець) уклав договір із ТОВ "ПАРИТЕТ-АГРО" (покупець) за № 2103МСЮ від 21.03.2014 року про поставку товару, продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товар, що зазначений в накладних.

Назва товару, кількість, якість, вартість одиниці товару, вартість партії товару, термін доставки та умови оплати узгоджуються сторонами додатково та фіксуються в відповідних додатках, котрі являються невід'ємною частиною даного договору.

Загальна ціна договору складається із сум вартості товару, вказаної в додатках до договору. Валюта розрахунків - гривня.

Якість товару, який поставляється повинно відповідати технічним вимогам до відповідного виду товару и повинно підтверджуватися посвідченням про якість, виданим заводом - виробником.

Продавець зобов'язаний забезпечити відгрузку товару у стандартних транспортних засобах, відповідних даному виду товару, технічно придатного для розвантаження.

Покупець зобов'язаний сплатити вартість товару на підставі оригіналу та/або копій рахунків - фактур, видаткових накладних, податкових накладних та супровідних документів, у розмірі та порядку, оговорених сторонами в додатках до договору. Продавець зобов'язується надати оригінали рахунків - фактур, видаткових накладних та податкових накладних на адресу покупця протягом 15 календарних днів з моменту видання оригіналів.

Підставою для висновків ДПІ про нереальність правочинів, укладених позивачем з його контрагентом послугував акт від 13.06.2014р. №406/22-03/34059455 „Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "САПСАН - ЮГ" () за період діяльності з 01.03.2014р. по 30.04.2014р.", який надійшов до Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів м. Києва.

Однак, матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору на товар виписані видаткові накладні та податкові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, акти звірок, реєстри прийняття на зберігання.

Проаналізувавши наведене, суд зазначає, що відповідно до приписів п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх ввезенні на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України;

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та у разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, згідно з п. 198.3 ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

Суд вказує, що відповідно до п. 200.1. ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.2. ст.200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Також п.200.3. ст.200 ПК України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Проаналізувавши наведені норми та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що укладені правочини є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, не кім не оскарженими та у судовому порядку не визнані не дійсними.

Суд вказує, що про фактичне виконання вищезазначених робіт свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п.9.2. ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні» і п.2.4. ст.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку».

Суд зазначає, що статтею 1 розділу 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Також суд звертає увагу на те, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Суд вваж є за необхідним вказати, що чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Угоди між позивачем та контрагентами за період перевірки були укладені у відповідності до норм чинного законодавства та є такими, що відповідають всім вимогам, що встановлюються до даного виду договорів доки зворотне не буде доведено в суді. Тому підстав для висновків щодо нікчемності або недійсності договору не було.

Чинне законодавство України встановлює принцип презумпції правомірності правочину, згідно якого, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд також вважає за необхідним зазначити, що на час укладення вищевказаних договорів контрагенти позивача були зареєстрованими як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, мали індивідуальні податкові номери, що підтверджується Свідоцтвами про реєстрацію платника податку на додану вартість, отже, вони мали право видавати позивачу вищезазначені належним чином оформлені податкові накладні, котрі є підставою для формування позивачем податкового кредиту.

Таким чином, на думку суду, не має підстав стверджувати, що господарські взаємовідносини між підприємствами не були виконані, а первинні документи не відповідають вимогам діючого законодавства, а тому винесення податкового повідомлення - рішення є протизаконним.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області щодо коригування показників податкового кредиту та податкових зобов'язань ТОВ "Паритет-агро" в ІС "Податковий блок" на підставі Акту перевірки № 3135/20-38-22-04-08/31642413 від 22.09.2014р.; зобов'язання Основ'янської ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області вчинити дії щодо зворотного коригування і відновлення в ІС "Податковий блок" сум податкового кредиту та податкових зобов'язань, самостійно задекларованих ТОВ "Паритет-агро" у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року (на підставі Акту перевірки № 3135/20-38-22-04-08/31642413 від 22.09.2014р.).

Суд вказує, що акти і довідки, (як перевірок, так і звірок) є виключно службовими документами, котрі складаються в діяльності контролюючих органів та підтверджують (фіксують) певні факти, є носієм певної інформації. Самі по собі такі службові документи не є якимось рішеннями контролюючого органу та не впливають прямо чи опосередковано на права та обов'язки платників податків.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Висновки, викладені в акті, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу і є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів -ревізорів щодо встановлених в ході перевірки порушень.

Згідно п.п. 17.1.7 п. 17.1. ст. 17 Податкового кодексу України надано право платникам податків оскаржувати в порядку, встановленим цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність ) контролюючих органів (посадових осіб).

Суд вказує, що диспозиція цієї статті передбачає оскарження дій службової особи, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контролюючого заходу; дій щодо проведення перевірки без установлених законом підстав та/або з порушенням вимог чинного законодавства тощо.

Основною функцією контролюючих органів є податковий контроль, який в п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України визначений як система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю визначені в п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України, серед яких: ведення обліку платників податків (п.п. 62.1.1), інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (п.п. 62.1.2) та проведення перевірок та звірок (п.п. 62.1.3).

В свою чергу інформаціно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючого органу згідно з п. 71.1 ст. 71 Податкового кодексу України - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Інформація, необхідна для виконання покладених на контролюючі органи функцій, має статус податкової інформації. До податкової інформації за приписами п. 72.1 ст. 72 Податкового кодексу України належить інформація, що надійшла від платників податків, від органів виконавчої влади та банків, від органів влади інших держав, а також інформація за результатами податкового контролю, оприлюднена інформація та інша інформація, яка надана добровільно чи за запитом. З метою отримання податкової інформації контролюючі органи відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України мають право проводити зустрічні звірки, якими вважаються співставлення даних документів з метою документального підтвердження господарських відносин для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку.

За змістом ст. 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (п. 74.2), а таке зберігання та опрацювання може здійснюватись в інформаційних базах контролюючих органів. При цьому, згідно з п. 74.1 ст. 74 Міністерство доходів і зборів України самостійно визначає перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації.

Суд зазначає, що станом на теперішній час в територіальних органах Міндоходів збереження зібраної податкової інформації та її опрацювання здійснюється за допомогою Інтегрованої автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», яка введена в експлуатацію з 01.01.2013р. наказом ДПС України від 24.12.2012р. № 1197.

Експлуатація ІС «Податковий блок» здійснюється відповідно до Тимчасового регламенту, затвердженого наказом ДПС України від 24.12.2012р. № 1198, який встановлює порядок дій структурних підрозділів територіальних органів Міндоходів з використання системи при виконанні функціональних обов'язків. ІС «Податковий блок» містить декілька підсистем - автоматизованих інформаційних систем (АІС), серед яких: «Реєстрація платників податків», «Обробка податкової звітності та платежів», «Облік платежів», «Податковий аудит», а також «Скарга» та «Суди». Інформація з вказаних підсистем в автоматичному режимі відображається в аналітичній системі - ризикоорієнтованій системі адміністрування податків - «Аналітична система», за допомогою якої можна лише переглянути результати співставлення та відпрацювання схемного кредиту.

Працівники територіальних органів Міндоходів за спеціальною процедурою отримують права доступу користувача до компонентів системи (ролі) та інформаційних ресурсів відповідно до повноважень кожного окремого працівника. При цьому, Тимчасовим регламентом для кожної підсистеми визначено конкретні процедури, які можуть виконуватись, терміни та періодичність їх виконання, а також підрозділи на конкретному рівні (районний, центральний) щодо кожної окремої процедури, які відповідальні за внесення, актуалізацію та обробку даних в ІС «Податковий блок».

Таким чином, в ІС «Податковий блок» спеціально уповноваженими відповідальними особами територіальних органів Міндоходів щодо кожного окремого платника податків вносяться об'єктивні дані - податкова інформація: відомості щодо реєстрації платника податків, відомості щодо перебування його на обліку, дані податкової звітності платника податків (задекларовані), дані щодо фактичної сплати податків, результати податкового контролю та інша податкова інформація.

Інформація з ІС «Податковий блок» використовується територіальними органами Міндоходів в тому числі під час проведення перевірок та звірок відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Слід звернути увагу, що контролюючі органи в жодному разі не змінюють даних податкової звітності платників податків. Такі дані містяться в інформаційних базах в обсягах, що самостійно відображені платниками податків в податковій звітності. Поряд з цим в інформаційних базах міститься інформація контролюючих органів щодо результатів податкового контролю даних податкової звітності платника податків.

Дії суб'єкта владних повноважень є такими що порушують права і свободи особи в тому разі, які вони, по-перше, вчинені з перевищенням визначених законом повноважень, та, по-друге, є юридично значимими, тобто мають безпосередній вплив та стан суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Водночас, платник податків в силу закону для підтвердження права на судових захист має довести, що контролюючий орган порушує його права (законні інтереси) чи обтяжує додатковими обов'язками внесенням певної інформації до інформаційних систем (про проведену перевірку, про заходи, спрямовані на її проведення, про відомості отримані в ході вжиття таких заходів).

Доказів цього позивачем суду надано не було.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про відмову в цих частинах позовних вимог.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є документально та нормативно обґрунтованими частково, а тому підлягають частковому задоволенню .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-4, 9, 11, 69-71, 94, 128, 159, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРИТЕТ-АГРО" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 10 жовтня 2014 року №.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанову в повному обсязі складено 16 січня 2015 року.

Суддя А.В. Зінченко