Справа № 2а-3759/10/2470
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2014 року м. Київ К/9991/33053/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Заставнівському районі Чернівецької області

на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.03.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.05.2011

у справі №2а-3759/10/2470

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Заставнівському районі Чернівецької області

про скасування рішення про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.03.2011, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.05.2011, позовні вимоги задоволено Скасовано рішення Державної податкової інспекції у Заставнівському районі Чернівецької області №165-23- від 17.11.2010 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 93973,20 грн.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову у позові, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони представників у судове засідання касаційної інстанції не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені. Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

16.09.2010 відповідачем проведена планова перевірка автозаправної станції, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 та належить позивачу, з питань дотримання порядку готівкових та безготівкових розрахунків, за результатами якої складено акт від 21.09.2010 №0720/24/00/23/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення вимог п.п.3, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95), а саме здійснення реалізації запасів (товаро-матеріальних цінностей) без документального оприбуткування на загальну суму 46817 грн.; реєстратор розрахункових операцій не забезпечує в єдиному циклі управління відпускання пального, реєстрацію об'єму (в літрах) та вартості (у гривнях) відпущеного пального кожного найменування окремо за готівковою та кожною безготівковою формами оплати, відображення на індикаторі оператора стану кожного роздавального крана ПРК.

На підставі акта перевірки 17.11.2010 прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №165/23- на суму 93973,20 грн.

Як передбачено пунктом 3 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб?єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Відповідно до статті 2 даного Закону розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Реєстратори розрахункових операцій можуть застосовуватись лише в тій господарській одиниці, назва та адреса якої зазначені в реєстраційному посвідченні, та у сфері застосування, визначеній Державним реєстром реєстраторів розрахункових операцій (пп. 4.2 п. 4 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом ДПА України від 01.12.2000 № 614, зареєстровано в Мін'юсті України 05.02.2001 за № 107/5298, зі змінами та доповненнями).

Сфери застосування реєстраторів розрахункових операцій встановлено Державним реєстром реєстраторів розрахункових операцій.

Під час перевірки встановлено, що позивачем у підприємницькій діяльності використовувався реєстратор розрахункових операцій MINI - 500.03 АЗС, реєстраційний №, призначений для використання на АЗС, розрахункові операції проводились на всю суму покупки, розрахункові документи роздруковувались та видавались покупцю, що підтверджується матеріалами справи.

З огляду на те, що за наслідками проведених через РРО розрахункових операцій фіскальних касових чеків, виконаних РРО, який зареєстрований на дану господарську одиницю, які містили обов'язкові реквізити, підстави для застосування фінансових санкцій передбачених пунктом 2 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» відсутні.

Відповідно до вимог пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Чинним законодавством не передбачено порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, тому оприбуткування товарів здійснюється відповідно до Положень (стандартів) бухгалтерського обліку в Україні, що є обов?язковими для юридичної особи. Фізичні особи - суб?єкти підприємницької діяльності ведуть Книгу обліку доходів і витрат, форма якої визначена Інструкцією про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, затвердженою наказом ГДПІУ від 21.04.1993 №12.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні та товарно-транспортні накладні, які є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів.

Судами попередніх інстанцій підтверджено ведення позивачем Книги обліку доходів і витрат, за встановленою формою, а також наявність на місці проведення розрахунків накладних на придбання паливно-мастильних матеріалів, книги обліку розрахункових операцій, що зафіксовано і в акті перевірки.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що працівниками податкового органу 30.06.2010 під час проведення перевірки складено відомість про результати перевірки повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів, згідно якої фактичні залишки ПММ, становлять, зокрема: бензин марки «А-95» - 5667 л.; дизельне паливо - 26693 л.

При проведенні повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів паливо-мастильних матеріалів станом на 16.09.2010 відповідачем виявлено надлишок бензину «А-95» у кількості 2178 л. та дизельного пального - 4790 л., всього 6968 літрів на суму 46816,60 грн.

Позивачем надано докази, що підтверджують кількість ПММ, що знаходились на збереженні у ємностях, що були попередньо оплачені контрагентами позивача, але на час проведення перевірки 30.06.2010 не вибрані, отримані згідно договору позички. Зокрема, довідку ПАТ «Зерно» від 24.09.2010, договір позички між ПП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 08.06.2010; акт звіряння розрахунків між ПП ОСОБА_5 та ПП ОСОБА_2, згідно яких встановлено, що фактичні залишки ПММ станом на 16.09.2010 становлять - бензин марки «А-95» у кількості 8704 л. та дизельне паливо - 20515 л.

З огляду на викладене, відповідачем всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України, не доведено правомірність прийняття оспорюваного рішення.

За встановлених обставин, судова колегія вважає, що суди першої та апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права та постановили обґрунтоване рішення, що повно відображає обставини, які мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, підстав для їх скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Заставнівському районі Чернівецької області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.03.2011 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.05.2011- без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун