Справа № 505/2135/14-а
Суддя: Фабіжевський С. А.
Дата ухвалення: 2014-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/2135/14-а року
Провадження по справі № 2-а/505/53/2014 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2014 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.

при секретарі - Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Котовськ та Котовському районі Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Представник позивачки звернувся з позовом до суду, наполягаючи на визнанні дії відповідача, що виразилися у відмові поновити виплату призначеної пенсії його доручниці, неправомірними та на зобов'язанні відповідача поновити позивачці виплату пенсії, починаючи з 07 жовтня 2009 року з урахуванням всіх перерахунків та індексації пенсії відповідно до ст. 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 23 жовтня 2014 року (вх.12643) надав суду заяву про розгляд справи у порядку скороченого провадження без участі сторін.

Представник відповідача позов по суті не визнав, надав свої заперечення, зауваживши, що відповідач по суті не відмовив представнику позивачки у поновлені виплати пенсії, звертав увагу на пропуск терміну позовної давності позивачем. Стверджував, що ніякої пенсійної справи позивачки до Пенсійного фонду не надходило.

Оскільки заява від представника позивачки надійшла лише 23 жовтня 2014 року про розгляд справи у порядку скороченого провадження без участі сторін, у той самий час, як 20 травня 2014 року судом було винесено ухвалу про відкриття провадження по справі і справу було вже призначено до слухання у відкритому судовому засіданні спочатку на 17 червня 2014 року, а потім на 04 липня 2014 року з перервою до 28 липня 2014 року, остільки суд вважає можливим розглянути справу по суті у загальному порядку.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, вислухавши представника відповідача, суд дійшов до наступного.

Встановлено, що у 1994 році позивачці було призначено пенсію за віком. Розмір пенсії та її виплата визначалася управлінням соціального захисту населення по м. Котовську Одеської області. Тоді ж, позивачка виїхала за кордон. Пенсія позивачці призначалася на підставі ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та ЗУ «Про загальне обов'язкове держане пенсійне страхування». Згідно приписів, встановлених п.2 ч.1 ст. 49, а також другого речення ст.. 51 зазначеного вище останнього Закону України виплата пенсії за рішенням територіальних органів пенсійного фонду припиняється на весь час мешкання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договорами України. Якщо обов'язковість такої згоди Верховної Ради України міжнародним договором не вимагається, пенсія виплачується у загальному порядку.

Але, 07 жовтня 2009 року Конституційним Судом України було постановлено рішення, яким вище наведені приписи вказаного Закону України визнанні не конституційними. Тобто, право позивачки на отримання пенсії було з 07 жовтня 2009 року поновлено Конституційним судом України незалежно від місця її мешкання.

Керуючись зазначеною вище постановою Конституційного суду України 21 березня 2014 року представник позивачки звернувся до відповідача з заявою про поновлення виплати раніше призначеної її пенсії, починаючи з 07 жовтня 2009 року. Але, отримавши відповідь від відповідача, яка його не задовольнила, представник позивачки 20 травня 2014 року звернувся з позовом до суду. Дані обставини встановлені матеріалами і ніким не оспорювалися. Але, проаналізувавши відповідь відповідача представнику позивачки (вих. №2611/04) від 27 серпня 2014 року, суд дійшов до висновку, що відповідач по суті не відмовив позивачці у поновлені раніше призначеної пенсії. Він лише запропонував представнику позивачки надати необхідний пакет документів для задоволення заяви останньої, посилаючись на п.3 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (затвердженої постановою правління пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1) та на п.16 зазначеного Порядку; а крім того на п. 17 того ж Порядку, щодо заяв про перерахування з одного виду пенсії на іншу, перерахунок пенсії і поновлення виплати раніше призначеної пенсії, які приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності всіх необхідних документів. При цьому суд приймає до уваги заперечення представника відповідача з приводу того, що первісно пенсія позивачці за віком призначалися не відповідачем і будь-яких відомостей про наявність пенсійної справи позивачки останній не має. За таких підстав (враховуючи при цьому і можливість раптової перерви дії доручення, яка передбачена у певних випадках Законом України) не можна визнати дії відповідача про відмову у поновленні позивачці раніше призначеної пенсії неправомірними та зобов'язанні фонду здійснювати виплату пенсії з 07 жовтня 2009 року.

До цього ж слід додати, що постановою Вищого адміністративного суду України від 03 березня 2010 року № К-36698/09 зазначено, ч.2 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ч.2 ст. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» на підставі якого призначено пенсії позивачці, суми пенсію, призначається та виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрат частини доходів, але тільки за наявності вини органу, що призначає та виплачує пенсію. Суд, у розглянутому випадку такої вини відповідача не встановив. Тому у позові слід відмовити у повному обсязі.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.17,158-160 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у її позові до Управління пенсійного фонду України в м. Котовську та Котовському районі Одеської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час її проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання її копії.

С у д д я -