Справа № 127/22433/14-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Саблук С.А.
Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2015 року

м. Вінниця
Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючий суддя: Гонтарук В. М.
судді: Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року позов задоволено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст.ст.197, 183-2 КАС України, проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та перебуває на обліку як отримувач пенсії за ІІ групою інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.
У зв`язку з прийняттям Постанови Кабінетом Міністрів України від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у позивача виникло право на перерахунок пенсії, відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого даною постановою.
Позивач звернувся з заявою до відповідача про перерахунок пенсії, однак йому було відмовлено на підставі відсутності довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986 році.
Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції за захистом порушених прав.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області даний адміністративний позов задоволено повністю.
Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 7 ст. 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 4 ст. 57 даного Закону порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інввалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до ст.54 вищевказаного Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.
В силу вимог ч.1 ст. 54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 рр., у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Механізм обчислення даного виду пенсій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року.
Пунктом 2 вищевказаної Постанови також зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.
Відповідно до п.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, а згідно п.2 та п.п.4 п.3 цього ж Порядку заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи, а у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.
Відповідно до п. 7 Порядку, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Пункт 9 вказаного Порядку містить формулу, за якою визначаються пенсії по інвалідності, і ця формула враховує й заробітну плату за роботу в зоні відчуження у 1986р.-1990р.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення-органами місцевого самоврядування.
Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 р. № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Отже, відповідно до п.7 вказаного Порядку, підставою для призначення пенсії, крім довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 № 122, можуть бути інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачу призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про стататус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно довідок, які були надані ним для підтвердження отриманої заробітної плати в Чорнобильській зоні.
Однак, лише після набрання чинності постанови КМУ від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідач відмовив ОСОБА_1 у нарахуванні пільгової пенсії згідно раніше наданих довідок про отриману заробітну плату.
Також, в матеріалах справи міститься довідка про заробітну плату в Чорнобильській зоні, видана автобазою "Укрстрой" № 5572 від 10.09.2014 року (а.с.-4).
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо визнання неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці в перерахунку пенсії позивачу та зобов`язання управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці провести перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із врахуванням довідки автобази "Укрстрой" із врахуванням годинної тарифної ставки 0,85 із чорити кратністю, з урахуванням заробітної плати в розмірі 1050,96 карбованців розпочинаючи з 01.04.2013 р.
На підставі вищевикладеного колегія суддів апеляційної інстанції пришла до висновку, що відповідачем неправомірно було відмовлено в перерахуванні пенсії з підстав відсутності довідок про заробітну плату, які підтверджували б факт перебування в Чорнобильській зоні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд, -
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року, без змін.
Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.
Головуючий Гонтарук В. М.
Судді Біла Л.М.
Матохнюк Д.Б.