Справа № 826/19090/14
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 грудня 2014 року 09:44 № 826/19090/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.

при секретарі Мальчик І.Ю.,

за участю:

представника прокуратури - Штуць Н.Г.,

представника позивача - Біздяна А.К.,

представника відповідача - Павлової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом прокурора Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до виробничо-комерційної фірми «Діамант-ВКФ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся прокурор Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до виробничо-комерційної фірми «Діамант-ВКФ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення податкового боргу, мотивуючи позовні вимоги несплатою відповідачем узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, у зв'язку з чим, у відповідача виникла податкова заборгованість, яка підлягає стягненню.

В позовній заяві позивач просить суд (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) стягнути з виробничо-комерційної фірми «Діамант-ВКФ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю () на користь Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (вул. Верховинна, 9, м. Київ, 03115) заборгованість зі сплати податку на додану вартість у сумі 203996,56 грн. на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, КЕКД 14010100, одержувач - УДКС у Святошинському районі м. Києві, ідентифікаційний код 37962074.

В судовому засіданні представник прокуратури та представник податкового органу позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала щодо існування у виробничо-комерційної фірми «Діамант-ВКФ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю податкового боргу, однак зазначила, що у зв'язку з матеріальним станом товариства у останнього є змога сплачувати борг частинами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент звернення позивача з даним адміністративним позовом за відповідачем обліковувався податковий борг в розмірі 239796,56 грн., який виник в період з червня 2013 року по жовтень 2014 року у зв'язку з несплатою податкового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (КЕКД 14010100).

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Діамант-ВКФ» не сплачено податкові зобов'язання по ПДВ згідно декларацій по ПДВ: № від 18.10.2013 року на суму 22315,00 грн.; № від 20.11.2013 року на суму 23414,00 грн.; № від 20.11.2013 року на суму 23414,00 грн.; № від 20.12.2013 року на суму 25893,00 грн.; № від 20.12.2013 року на суму 11034,00 грн.; № від 19.02.2014 року на суму 6896,00 грн.; № від 20.03.2014 року на суму 21906,00 грн.; № від 17.04.2014 року на суму 9619,00 грн.; № від 19.05.2014 року на суму 15007,00 грн.; № від 18.06.2014 року на суму 2035,00 грн.; № від 18.07.2014 року на суму 7097, 00 грн.; № від 19.08.2014 року на суму 7141,00 грн.; № від 18.09.2014 року на суму 4738,00 грн.; № від 17.10.2014 року на суму 21611,00 грн.

З метою погашення заборгованості, ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві направлено ТОВ «Діамант-ВКФ» податкову вимогу від 09.12.2008 року №1/3085 та від 07.09.2009 року №2/1253, які вручені уповноваженому представнику товариства, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Як встановлено судом, на день розгляду справи сума податкового боргу частково сплачена відповідачем, що підтверджується платіжними дорученнями №1096 від 17.12.2014 р.; №1125 від 16.12.2014 р.; №1121 від 15.12.2014 р.; №1116 від 12.12.2014 р.; №1109 від 10.12.2014 р.; №1097 від 09.12.2014 р.; №1072 від 03.12.2014 р.; №1066 від 01.12.2014 р.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового Кодексу України, податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку

Відповідно до пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання

Згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, згідно з п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України, є виключно органи державної податкової служби.

Зокрема, підпунктом 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено право органів державної податкової служби звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. 121 Конституції України представництво інтересів громадянина або держави в суді покладено на органи прокуратури України.

Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що судом встановлено на підставі наявних матеріалів справи, а відповідачем не заперечується наявність податкового боргу в розмірі 203996,56 грн., який ТОВ «Діамант-ВКФ» в добровільному порядку не сплачений, суд приходить до висновку про необхідність його стягнення.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги прокурора Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задовольнити повністю.

Стягнути з виробничо-комерційної фірми «Діамант-ВКФ» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю () на користь Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (вул. Верховинна, 9, м. Київ, 03115) заборгованість зі сплати податку на додану вартість у сумі 203996,56 грн. на р/р 0009 в ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, КЕКД 14010100, одержувач - УДКС у Святошинському районі м. Києві, ідентифікаційний код 37962074.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилаються особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов