Справа № 810/7152/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/7152/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2014 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2014 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання протиправним та скасування припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт № С-1411/11 від 14 листопада 2013 року, постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28 листопада 2014 року № З--48/2811/08/010, № З-2811/3-7/10-45/28/08/01 та № З-2811/2-7/10-42/2811/08/01.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, із залученням прокуратури м. Біла Церква Київської області, проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил ФОП ОСОБА_3 при будівництві магазину промислових товарів по проспекту Князя Володимира у районі Білоцерківського Національного аграрного університету у м. Біла Церква Київської області.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт від 27 вересня 2013 року.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 на земельній ділянці за зазначеною адресою, яка належить йому, згідно договору від 13 грудня 2011 року № 125 про встановлення особистого строкового сервітуту, без документа, який надає право на виконання будівельних робіт, збудовано магазин промислових товарів площею до 200 кв.м. із полегшених металоконструкцій впритул до стіни нежитлової будівлі Білоцерківського Національного аграрного університету (на момент перевірки будівельно-монтажні роботи виконані без опоряджувальних).

Замовником не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду за об'єктом будівництва, чим порушено ст.ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ДБН 360-92 ** «Планування і забудова міських і сільських поселень».

На підставі висновків Акту перевірки, відповідачем видано Припис № С-1411/11 від 14 листопада 2013 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт, згідно якого від позивача вимагається припинити виконання будівельних робіт з 14 листопада 2013 року.

Крім того, 14 листопада 2013 року відносно позивача складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності:

- № 1-Л-3-1411/1849, згідно якого виявлено порушення ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ДБН 360-92** «Планування і забудову міських і сільських поселень, а саме: замовником не забезпечено здійснення авторського нагляду за об'єктом будівництва).

- № 1-Л-3-1411/1850, згідно якого виявлено порушення ст.ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ДБН 360-92** «Планування і забудову міських і сільських поселень», а саме: позивачем збудовано магазин промислових товарів площею до 200 кв. м. із полегшених металоконструкцій впритул до стіни нежитлової будівлі Білоцерківського Національного аграрного університету (на момент перевірки будівельно-монтажні роботи виконані без опоряджувальних),

- № 1-Л-3-1411/1851, згідно якого виявлено порушення ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ДБН 360-92** «Планування і забудову міських і сільських поселень», а саме: замовником не забезпечено здійснення технічного нагляду за об'єктом будівництва.

На підставі висновків Акту перевірки та вищевказаних протоколів, позивача визнано винним у вчинені правопорушень, передбачених:

- п. 8 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 51 615,00 грн., згідно постанови № 3-2811/4-7/10-48/2811/08/01;

- абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 103 230,00 грн., згідно постанови № 3-2811/2-7/10-42/2811/08/01;

- п. 7 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 41 292,00 грн., згідно постанови № 3-2811/3-7/10-45/2811/08/01.

Не погоджуючись з вищевказаними постановами про накладення штрафу та приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що об'єкт - магазин промислових товарів - є малою архітектурною формою, що не належить до об'єктів будівництва, а тому не потребує отримання дозвільної документації та введення в експлуатацію.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про основи містобудування» від 16 листопада 1992 року № 2780-XII, містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 вищевказаного Закону, замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Статтею 28 вищевказаного Закону передбачено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Згідно ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року»№ 687-XIV, під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

У разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об'єкта архітектури, та відмови підрядника щодо їх усунення особа, яка здійснює авторський або технічний нагляд, повідомляє про це замовника і орган державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.

Порядок проведення авторського і технічного наглядів установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року № 2807-IV, мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об'єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до ч. 4 п. 2 Порядку розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2009 року № 982, стаціонарна мала архітектурна форма - тимчасова одноповерхова споруда соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення для провадження підприємницької діяльності висотою не вище ніж 4 метри, що має по зовнішньому контуру площу близько 30 кв. метрів, виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без закладення фундаменту.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 на земельній ділянці за зазначеною адресою, яка належить йому, згідно договору від 13 грудня 2011 року № 125 про встановлення особистого строкового сервітуту, без документа, який надає право на виконання будівельних робіт, збудовано магазин промислових товарів площею до 200 кв.м. із полегшених металоконструкцій впритул до стіни нежитлової будівлі Білоцерківського Національного аграрного університету (на момент перевірки будівельно-монтажні роботи виконані без опоряджувальних).

Крім того, в Акті перевірки зазначено, що замовником не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду за об'єктом будівництва, чим порушено ст.ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ДБН 360-92 ** «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Так, в адміністративному позові позивач посилається на те, що він не здійснював будівництво магазину промислових товарів площею до 200 кв. м. із полегшених металоконструкцій, а встановив чотири малі архітектурних форми до 30 кв. м.

При цьому, матеріали справи свідчать, що площа об'єкту - магазину промислових товарів, збудованого позивачем, значно перевищує встановлені для малих архітектурних форм розміри (30 кв.м.) та становить 200 кв.м.

Крім того, позивачем не заперечується, що висота зведеного об'єкту становить близько 6 м., а матеріалами фотофіксації підтверджується, що він є двохповерховим.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що вищевказаний об'єкт потребує оформлення дозвільної документації та введення в експлуатацію у порядку, встановленому Законами України «Про архітектурну діяльність та «Про регулювання містобудівної діяльності».

Враховуючи вищевказане, колегія суддів зазначає, що позивачем розміщено об'єкт. - магазин промислових товарів у порушення вимог Порядку розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем вчинено правопорушення, передбачені п.п. 7, 8 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушень у сфері містобудівної діяльності», та абз. 4 п. 4 ч. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушень у сфері містобудівної діяльності», а тому оскаржуваний припис та постанови про накладення штрафу прийняті відповідачем правомірно та у відповідності до вимог законодавства.

Аналізуючи обставини справи та норми законодавства, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а тому рішення суду підлягає скасуванню із винесенням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2014 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.