Справа № 826/15469/14
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Вівдиченко Т.Р., Горбань Н.І. Коток А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

8 жовтня 2014 року Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі Підприємство або позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі ДПІ або відповідач), у якому просило визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 19.03.2013 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 19.03.2013 року в частині нарахування Підприємству штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 56 084 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови ДПІ посилається на те, що оскільки фінансові санкції (штрафи, пеня) є додатковими зобов'язаннями, які забезпечують належне виконання основного зобов'язання, і є похідними від основного зобов'язання, мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, а отже, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення, а тому невиконання таких зобов'язань є правопорушенням.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Граньстройінвест» за період 01.10.2011 року по 30.12.2011 року, 01.04.2012 року по 31.05.2012 року, з ТОВ «Дормашавто» за період 01.10.2011 року по 30.12.2011 року.

За результатами перевірки складено Акт №658/22.8-17/33096517 від 22.02.2013 року (далі Акт перевірки), яким встановлено порушення пункту 198.3 статті 198, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.4 статті 201, пункту 201.6 статті 201, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та пункт 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, пункту 9.1. статті 9 Закону України №996-ХIV від 16.07.1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 224 335 грн.

На підставі Акту перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19.03.2013 року, яким Підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 224 335 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 56 084 грн.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.09.2011 року у справі №44/258-б введено мораторій, протягом дії якого (у тому числі, протягом перевіряємого контролюючим органом періоду) не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), тому протиправним є накладення на позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 56 084 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги щодо правомірності скасування податкового повідомлення-рішення № від 19.03.2013 року в частині нарахованих штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 56 084 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.09.2011 року у справі №44/258-б порушено провадження у справі про банкрутство ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та зупинено виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів, обов'язкових платежів, строк виконання яких настав до введення мораторію.

Станом на момент розгляду справи, у відповідності до інформації з Єдиного державного реєстру, Підприємство перебуває у стані «порушено справу про банкрутство (санація)».

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» № 2343-XII від 14 травня 1992 року (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі Закон № 2343-XII) мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань щодо сплати податків і зборів, застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Разом із тим Закон визначає, що конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 4 статті 12 Закону № 2343-XII передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство.

Таким чином, із моменту введення мораторію боржник не може виконувати як грошові зобов'язання та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли до введення мораторію, так і заходи, спрямовані на забезпечення їх виконання.

Згідно із абзацом 2 частини 4 статті 12 Закону № 2343-XII, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Тобто наведена норма встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені упродовж часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Зміст такої заборони не пов'язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому неустойка за невиконання грошових зобов'язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення.

Крім того, не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на ненараховану неустойку, оскільки законом виключена можливість виникнення та існування відносин нарахування неустойки боржникові, стосовно якого діє мораторій, введений при провадженні справи про його банкрутство.

Виходячи зі змісту Закону № 2343-XII, боржник повинен виконувати зобов'язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються, за винятком випадків, які можуть бути встановлені спеціальними нормами законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 01.10.2013 року у справі № 3-27гс13, яка відповідно до статті 244-2 КАС України, є обов'язковою для всіх судів України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність накладення оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням на позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 56 084 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зроблених у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 19.01.2015 року

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Горбань Н.І.