Справа № 826/17214/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ант Япи" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ант Япи" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ант Япи" звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04 липня 2013 року № 08 та № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ант Япи" звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на виконання постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 29 березня 2013 року, відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Ант Япи" з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських відносин з ПП "Унісон Дизайн", ТОВ "СВН-Антарекс", ТОВ "Фалкон-2011" за період з 01 січня 2011 року по 30 квітня 2013 року.

За результатом проведеної перевірки відповідачем складено Акт від 17 червня 2013 року №624/22.8/35573003.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Ант Япи" вимог ст. 134, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток на загальну суму 2 114 473 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість, який підлягає нарахування та сплаті в бюджет всього в сумі 2 013 783 грн.

На підставі встановлених порушень, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 04 липня 2013 року: №, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем податок на додану вартість на загальну суму 2 517 229 грн. (за основним платежем 2 013 783 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 503 446 грн.) та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 2 643 091 грн. (за основним платежем 2 114 473 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 528 618 грн.).

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Згідно п.п. 201.4. та 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в встановленому порядку.

В силу п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Господарські операції, як зазначено в пункті 5 статті 9 цього Закону, повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 131 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (пункт 138.2 статті 138 Податкового кодексу України).

У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (пункт 198.1 статті 198 Податкового кодексу України). Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Ант Япи» (Замовник) та ТОВ «Фалкон-2011» (Підрядник) укладено договір підряду від 30 серпня 2012 року №1/8/12, предметом якого є виконання комплексу будівельно-монтажних робіт на об'єкті «громадський центр по вул. Шолуденка перетин проспекту Перемоги та вул. Борщагівської у Шевченківському районі м. Києва».

Згідно п. 1 та 2 ст. 1.1 вказаного Договору, Підрядник зобов'язується своїми або залученими силами і засобами виконати комплекс будівельно-монтажних робіт на об'єктів, відповідно до проектної документації та проекту виконання робіт, у визначені Договором строки та передати виконані роботи Замовнику, а Замовник зобов'язується надати Підряднику фронт робіт, проектну документацію, забезпечити своєчасне фінансування робіт, приймання виконаних Підрядником робіт. Основні параметри об'єкту (потужність, площа), а також склад та обсяги робіт визначаються проектно-кошторисною документацією.

Відповідно до п. 1 ст. 1.2 розділу І вказаного Договору та додаткової угоди до нього від 30 серпня 2012 року, загальна вартість робіт за Договором визначається Додатком №1 до договору та становить 7 208 000 грн. у тому числі ПДВ - 1 201 333,33 грн. Вартість окремих видів робіт, їх обсяги встановлюється кошторисами, які розробляються відповідно до проектної документації на роботи, затверджуються сторонами та оформлюються у формі додатків до Договору.

Пунктом 2 ст. 1.5 Договору передбачено, що здійснення погодження проектної документації, отримання дозволів, допусків, необхідних для виконання робіт, здійснюється Замовником.

Згідно п. 1.9 договору, прийом-передача фактично виконаних робіт оформляється двосторонніми Актами виконаних робіт. Акти виконаних робіт повинні подаватися не пізніше 25-го та 30 (31) числа звітного місяця. Прийом-передача виконаних робіт здійснюється за умови здачі-надання Підрядником актів на приховані роботи, акти випробувань, а також за умови надання Замовнику повного обсягу первинних документів, що підтверджують придбання Підрядником матеріалів, необхідних для виконання робіт, а також фактичну тривалість роботи будівельних машин та механізмів (витратні накладні, акти прийому-передачі, рапорти і т.п.).

Пунктом 2 ст. 1.10 Договору передбачено, що організація виконання робіт визначається проектно-технологічною документацією (проектом організації будівництва та проектом виконання робіт.

Судом встановлено, що ТОВ «Фалкон-2011» в особі директора ОСОБА_3 складено акти приймання виконаних будівельних робіт за формою 2-КБ, оформлено договірну ціну, довідки про вартість та витрати за формою 3-КБ та податкові накладні.

Також, між ТОВ «Ант Япи» (Замовник) та ПП «Унісон Дизайн» (Виконавець) укладено договір від 31 травня 2012 року №1/05, предметом якого є виконання власними силами з використанням власних матеріалів, у відповідності до проектної документації, будівництва об'єкту «Громадський центр по вул. Полуденка, перетин проспекту Перемоги та вул. Борщагівської». Склад, вартість, об'єм робіт, вартість та кількість матеріалів, необхідних для виконання робіт, визначається в Договірній ціні до Договору.

Пунктом 2 Договору передбачено, що загальна ціна Договору буде визначатись з вартості фактично виконаних Виконавцем та прийнятих Замовником робіт на підставі Актів за формою КБ-2в та Довідок за формою КБ-3. Договірна ціна робіт за Договором визначена методом прямої домовленості сторін на підставі проектної документації.

Згідно п. 5 Договору, Виконавець зобов'язаний, у тому числі, використовувати для виконання робіт матеріали, забезпечені відповідними технічними паспортами та/або сертифікатами, які відповідають чинному законодавству України з питань сертифікації та стандартизації матеріалів.

ПП «Унісон Дизайн» в особі директора ОСОБА_4 складено та видано позивачу: акти надання послуг, акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в, відомість ресурсів до локального кошторису, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, договірну ціну та податкові накладні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що жодних інших первинних документів, обов'язковість складення яких передбачена Договорами від 30 серпня 2012 року №1/8/12 та від 31 травня 2012 року №1/05, позивачем до суду не надано, про неможливість їх надання не повідомлено.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази здійснення оплати за виконані ТОВ «Фалкон-2011» та ПП «Унісон Дизайн» будівельні роботи.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що ненадання позивачем документів, передбачених умовами договорів та додатками до них свідчить про відсутність наміру між контрагентами на настання реальних наслідків при укладанні правочинів.

При цьому, згідно пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які були директорами та засновниками ТОВ «Фалкон-2011» та ПП «Унісон Дизайн», жодної господарської діяльності вони не здійснювали та функцій директорів даних підприємств фактично не виконували, жодних документів не підписували.

Вищевказане підтверджується протоколами допиту свідків від 11 квітня 2013 року та від 14 липня 2013 року, наявними в матеріалах справи.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів звертає увагу на правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 05 березня 2012 року у справі № 21-421а11, у якій зазначено, що сама лише наявність у платника податків податкових накладних, виписаних від імені його контрагентів, не є достатньою підставою для включення сум ПДВ до податкового кредиту, якщо особи, від імені яких складено такі документи заперечують свою участь у створенні та діяльності цих товариств, зокрема, й у підписанні будь-яких первинних документів, отже, виписані від їх імені податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Відповідно до частини першої ст. 244-2 КАС України, суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В свою чергу, статус контрагентів позивача як платників ПДВ не спростовує наявність порушень податкового законодавства та не може свідчити про правомірність формування податкового кредиту з ПДВ, адже за змістом п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не дозволяється віднесення до податкового кредиту сум ПДВ на підставі податкових накладних, що оформлені з порушенням вимог ст. 201 Податкового кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що надані позивачем документи на підтвердження господарських правовідносин з контрагентами не дають змогу встановити характер, кількість та обсяги виконаних робіт, а тому не можуть бути належним документальним підтвердженням проведення господарських операцій та підставою для формування спірних сум валових витрат і податкового кредиту з ПДВ.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правочини укладені між ТОВ "Ант Япи" та контрагентами реально не виконувались.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем документально не підтверджено право на включення до валових витрат та податкового кредиту сум податку на додану вартість по операціям з ТОВ «Фалкон-2011» та ПП «Унісон Дизайн» за період з 01 січня 2011 року по 30 квітня 2013 року.

З огляду на те, що первинні документи надані ТОВ «Фалкон-2011» та ПП «Унісон Дизайн» позивачу на підтвердження реального виконання спірних договорів підписані не встановленими особами, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про порушення позивачем вимог податкового законодавства та правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

З приводу посилань позивача на судові рішення в адміністративній справі № 826/14108/13-а за позовом Заступника прокурора Печерського району міста Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві до ТОВ "Ант Япи", ТОВ «Фалкон-2011» про застосування наслідків нікчемного правочину та стягнення коштів у дохід держави, колегія суддів не приймає їх до уваги, з огляду на наступне.

Предметом спору у вищевказаній справі є стягнення з ТОВ «Фалкон-2011» на користь ТОВ "Ант Япи" вартості виконаних робіт в сумі 7 208 000 грн. сплачених за договором підряду від 30 серпня 2012 року № 1/8/12 та стягнення з ТОВ "Ант Япи" цих коштів в дохід держави.

Так, в даній справі Вищий адміністративний суд України у постанові від 17 квітня 2014 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року, дійшов висновку про відмову задоволенні позову Заступника прокурора Печерського району міста Києва з тих підстав, що позов про визнання недійним правочину не заявлявся, а тому застосування правових наслідків у вигляді стягнення коштів в дохід держави є передчасним та не ґрунтується на нормах матеріального права.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у вищевказаній справі судами не було надано оцінки договору підряду від 30 серпня 2012 року № 1/8/12, укладеного між ТОВ «Ант Япи» та ТОВ «Фалкон-2011», реальність якого є предметом дослідження у справі, що розглядається.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Ант Япи" та відмову у їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ант Япи" - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлений 23.12.2014 року.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.