Справа № 162/1720/14-а
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/1720/14-а
Провадження № 2-а/162/635/2014
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Глинянчука В.Д., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

Позивач просить визнати бездіяльність відповідача протиправною, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у межах строку звернення до адміністративного суду по 02 серпня 2014 року нарахувати та виплатити недоплачені основну та додаткову пенсії, доплату до пенсії відповідно до статей 39, 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ).

Свої вимоги мотивує тим, що вона має статус особи, яка постраждала від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом III групи захворювання, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, непрацюючим пенсіонером, проживає у зоні радіоактивного забруднення. Вважає, що відповідач виплачував йому пенсійні виплати у визначеному Кабінетом Міністрів України заниженому розмірі.

Відповідач позов не визнав. У своїх запереченнях управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі покликається на рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року, № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року щодо визнання конституційним можливості зміни розміру соціальних виплат із додержанням принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави із метою забезпечення добробуту всіх громадян. Відповідно до статті 20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", Положення про Пенсійний фонду України Кабінет Міністрів України забезпечує проведення державної соціальної політики та затверджує бюджет пенсійного Фонду України. Таким чином, Уряд України є органом, який забезпечує проведення державної соціальної політики, а Пенсійний Фонд - орган, який її реалізовує, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету. Згідно з пунктом 6-7 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" в редакції Закону № 1622-VII Верховна Рада України зокрема встановила, що положення статей 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України тощо. Розміри виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року з наступними змінами. Відповідачу відповідні суми нараховані та виплачені. Крім цього, звертає увагу суду, що визначений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) мінімальний розмір пенсії за віком у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, використовується виключно для обрахунку пенсій відповідно до цього Закону. Відтак законодавчий механізм вирахування мінімальної пенсії за віком в цілях Закону № 796-ХІІ відсутній. Також вказав, що 13 листопада 2014 року Любешівським районним судом було винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі № 162/1169/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі, яким оскаржувались дії відповідача щодо нарахування основної та додаткової пенсії згідно статтей 50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Аналізом законодавства, поданих позивачем доказів встановлено наступне.

ОСОБА_1 віднесена до 1 категорії осіб, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, і постійно проживає в селі Бірки Любешівського району Волинської області.

Позивачу встановлена III група інвалідності у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з аварією на ЧАЕС.

З заперечень відповідача вбачається, що ОСОБА_1, є непрацюючим пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Також встановлено, що 11 листопада 2014 року ОСОБА_1 було подано до Любешівського районного суду Волинської області позовну заяву про визнання бездіяльності відповідача протиправною, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області у межах строку звернення до адміністративного суду по 02 серпня 2014 року нарахувати та виплатити недоплачені основну та додаткову пенсії відповідно до статтей 50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Відповідно до Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23 липня 1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 17 від 12 січня 1993 року, село Бірки Любешівського району Волинської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Закон № 796-ХІІ визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 39 Закону № 796-ХІІ в редакції від 06 червня 1996 року встановлювалось, що непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення, призначалась доплата до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 39 Закону № 796-ХІІ викладено в новій редакції, яка рішенням Конституційного Суду України № 10рп-/2008 від 22 травня 2008 року визнана неконституційною.

Отже, відповідно до статті 152 Конституції України Закон № 796-ХІІ у період спірних правовідносин діяв в редакції від 06 червня 1996 року.

Разом з тим, відповідно до Законів № 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012 року норми і положення статті 39 Закону № 796-ХІІ у 2012 та 2013 роках застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду

України.

Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року цю законодавчу практику визнано такою, що відповідає Конституції України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року з наступними змінами порівняно з статтею 39 Закону № 796-ХІІ у редакції від 06 червня 1996 року визначено нижчі розміри пенсійних виплат.

Однак відповідачем не враховано, що Кабінету Міністрів України надавалось право встановлення розміру соціальних виплат особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, Законами № 4282-VI від 22 грудня 2011 року, № 5515-VI від 06 грудня 2012 року виключно на 2012 та 2013 роки. Починаючи з 01 січня 2014 року відповідної законодавчої норми не було. Вказане положення прийнято Законом України № 1622-VII від 31 липня 2014 року і набрало чинності 03 серпня 2014 року.

Таким чином, встановлено, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу доплати до пенсії у період, який є предметом судового розгляду, керувався лише підзаконними нормативно-правовим актом, не враховуючи при цьому положень статті 39 Закону № 796-ХІІ. Така практика не відповідає визначеним Конституцією України принципам правої визначеності, ієрархічності дії нормативно-правових актів тощо. Закони України мають вищу юридичну силу перед підзаконними актами, якими зокрема є постанови Кабінету Міністрів України.

Щодо вимоги позивача про стягнення нарахованих відповідачем сум суд звертає увагу, що з огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнавати такі дії протиправними і зобов'язати відповідачів провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Таким чином, суд вважає необхідним захистити права та інтереси позивача шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення. При цьому суд не визначає конкретні суми нарахування, оскільки це є повноваженнями органів Пенсійного фонду України. Проте вказує, що при розрахунку державної та додаткової пенсії слід керуватись положеннями частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, адже іншого механізму визначення мінімального розміру пенсії за віком законодавством не встановлено.

Суд розцінює як стилістичну помилку позивача її вимогу про визнання бездіяльності відповідача протиправною. Адже в цьому випадку мали місце дії (відповідачем здійснювались пенсійні виплати у заниженому розмірі). Зазначене, проте, не впливає на суть спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 155 КАС України суд свою узвалою залишає позовну заяву без рорзгляду, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адмінстративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В силу положень пункту 1 частини 1 статті 256 КАС України рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись статтями 6, 11, 94, 155, 158-163, 183-2 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні добровільного гарантованого відселення, у період з 12 травня по 02 серпня 2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Любешівському районі Волинської області у період з 12 травня по 02 серпня 2014 року включно здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає у зоні добровільного гарантованого відселення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат з врахуванням виплачених їй сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанову у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або з набранням законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Любешівський районний суд.

Копія апеляційного скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук