Справа № 36н-14/2а/0470/16808/11
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.
при секретарі судового засідання Пасічнику Т.В.
представників ТОВ « 21 сторіччя» Позюбан К.С., Покровкової О.В.,
представника ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській області Самсоненка Ю.Г.,
Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська звернулась із адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «21 Сторіччя» з позовними вимогами про припинення юридичної особи.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2012 (яка прийнята в порядку скороченого провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України), залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2013, позов задоволено та припинено юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «21 Сторіччя».
20 листопада 2014 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «21 сторіччя» про перегляд зазначеного вище рішення за нововиявленими обставинами.
Як на підставу для скасування постанови суду за нововиявленими обставинами заявник посилається на істотні обставини справи, які стали йому відомі вже після ухвалення судового рішення та набрання ним законної сили.
У судовому засіданні представники позивача доповнили підстави звернення з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2012 року, просили зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська про припинення юридичної особи "21 Сторіччя".
Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував, зазначивши, що доводи підприємства в заяві про перегляд справи за нововиявленими обставинами не спростовують висновки законних рішень судів, які набрали законної сили.
Ухвалою суду від 18.12.2014 допущено заміну позивача по справі Державну податкову інспекцію у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська її правонаступником - Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та адміністративний позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Матеріалами справи підтверджується, що підприємство було взято на облік до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська.
У грудні 2011 року Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовними вимогами про винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи відповідача у зв`язку з неподанням ним більше одного року податкової звітності.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2012 (яка прийнята в порядку скороченого провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України), залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2013, позов задоволено та припинено юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «21 Сторіччя».
Позивач, звертаючись до суду із заявою про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, посилається на те, що після постановлення вищезазначеної постанови та набрання нею чинності стали відомі обставини, які є істотними для справи та які не були і не могли бути відомі суду під час розгляду цієї справи, так як внаслідок неукладення ТОВ "21 Сторіччя " з УДППЗ "Укрпошта" договору на доставку поштових відправлень та періодичних друкованих видань, доставка рекомендованої кореспонденції підприємству не відбувалась, а тому підприємство було позбавлено можливості отримати рекомендовану кореспонденцію. Зазначено, що саме через відсутність вказаного договору підприємство не мало можливості надати заперечення та пояснення по справі та підтвердити діяльність підприємства.
Також зазначено, що запису про відсутність відомостей про підтвердження юридичної особи до Єдиного державного реєстру не вносилось, підприємство знаходиться за юридичною адресою.
На підтвердження вказаного надано суду копії звітності, копію листа - запита до Дніпропетровської дирекції УДППЗ "Укрпошта", виписку з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, договори, що укладались підприємством у цей період, що у сукупності, на думку представників позивача свідчить про господарську діяльність підприємства та необхідність у зв'язку з нововиявленими судом обставинами скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2012 р.
Проте, суд не погоджується з такими доводами заявника з огляду на наступне.
Відповідно до статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. При цьому підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.
Відтак, ймовірні процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів тощо) не можуть вважатися нововиявленими обставинами у розумінні пункту 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Пунктами 4, 5 частини другої статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи, а також обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви, нововиявленими обставинами заявник вважає те, що внаслідок неукладення ТОВ "21 Сторіччя " з УДППЗ "Укрпошта" договору на доставку поштових відправлень та періодичних друкованих видань, доставка рекомендованої кореспонденції підприємству не відбувалась, а тому підприємство було позбавлено можливості отримати рекомендовану кореспонденцію. Зазначено, що саме через відсутність вказаного договору підприємство не мало можливості надати заперечення та пояснення по справі та підтвердити діяльність підприємства. Тобто фактично у заяві йдеться про ймовірні процесуальні недоліки розгляду та вирішення справи судом в частині повідомлення сторін про час і місце розгляду справи та про направлення копій судових рішень особам, які беруть участь у справі. Зважаючи на викладене вище, ці аргументи не можуть бути розцінені як нововиявлені обставини у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.
Посилання позивача на те, що підприємство постійно здійснює свою статутну діяльність, проводить товарні операції і звітується в податкових органах, також не беруться судом до уваги, оскільки такі обставини свідчать про господарську діяльність підприємства, однак не спростовують факт невиконання підприємством встановленого чинним законодавством обов'язку в частині подання до податкового органу податкових декларацій і бухгалтерської звітності.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що заявником під час розгляду справи фактично доповнено підстави перегляду за нововиявленими обставинами постанови по справі. Так, з цих доповнень вбачається, що істотною для справи обставиною, що не була і не могла бути відомою особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, є факт намагання підприємства звітувати у встановлений законодавством України строк.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання наказу «Про проведення службового розслідування» від 12.12.2014 року проведено засідання щодо розгляду питання про недодержання своїх службових повноважень та порушення етики поведінки робітників підприємства, результати якого зафіксовано актом від 15.12.2014 року. Відповідно до акту проведення службового розслідування особою, яка відповідала за бухгалтерський облік на підприємстві з моменту створення юридичної особи до червня 2011 року була ОСОБА_4. В ході перевірки з пояснень бухгалтера з'ясувалось, що податкова звітність, а саме декларація з податку на прибуток, була відправлена нею поштою 28.01.2011 року.
У судовому засіданні ОСОБА_4 допитано в якості свідка. З показів свідка судом встановлено, що нею, як особою, яка відповідала за бухгалтерський облік на підприємстві з моменту створення юридичної особи до червня 2011 року, було підготовлено в січні 2011 року декларацію з податку на прибуток підприємства за 2010 рік та підписано у директора підприємства 28.01.2011. Для подання звітності ОСОБА_4 прибула безпосередньо за місцезнаходженням Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, проте, посадовими особами контролюючого органу їй було відмовлено в прийнятті декларації з штучних підстав. У зв'язку з цим вона вимушена була направити зазначену декларацію поштою, про що свідчить корінець відправки, датований 28.01.2011. Цей корінець відправки ОСОБА_4 зберігала за адресою особистого помешкання, а не на підприємстві, що було виявлено саме під час службового розслідування.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд зазначає, що з 01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України. З урахуванням того, що за даним позовом правовідносини виникли до набрання чинності Податковим кодексом України та те, що позивач звернувся з позовними вимогами до адміністративного суду після набрання чинності вказаним вище Кодексом, до даних правовідносин слід застосовувати законодавство, яке було чинне на час виникнення спору та законодавство, яке є чинним на момент розгляду цієї справи лише щодо повноважень позивача, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Згідно пп.20.1.12 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.
У пункті 67.2 ст.67 Податкового кодексу України зазначено, що органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осібпідприємців.
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про систему оподаткування"№77/97 від 18.02.1997 року (зі змінами і доповненнями), платник податків зобов'язаний подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).
Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних і фізичних осіб підприємців" №755-IV від 15.05.2003 року (зі змінами і доповненнями), підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є: неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.
Судом встановлено, матеріалами справи та показами свідка підтверджено, що підприємство в січні 2011 року намагалось подати органам державної податкової служби податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2010 рік шляхом особистої подачі такої звітності особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку на підприємстві, а після усної відмови посадових осіб контролюючого органу приймати таку звітність, - шляхом направлення поштою, що підтверджується копією опису вкладення поштового відправлення на адресу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська, датованого 28.01.2011 року. Проте, таку звітність податковим органом не прийнято з незалежних від підприємства відповідача підстав.
Таким чином, судом встановлено виконання підприємством передбачених законодавством дій щодо надання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Разом з тим, постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, залежить саме від подання органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності, а не від їх прийняття контролюючим органом.
За таких обставин суд дійшов до висновку про відсутність підстави, передбаченої статтею 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", на яку послався позивач, для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до приписів частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками провадження за нововиявленими обставинами суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.
Оскільки спір вирішено на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, а доказів понесення нею інших витрат, пов'язаних з розглядом справи суду не надано, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 69, 70, 71, 160, 158-163, 167, 245, 253, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "21 Сторіччя" про припинення юридичної особи - відмовити.
Копію постанови направити державному реєстратору за місцем реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «21 сторіччя» для внесення запису до Єдиного державного реєстру.
Судові витрати по справі не стягуються.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2014 року

Суддя Д.О. Власенко