Справа № 809/17/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

23 грудня 2014 року м. Київ В/800/4805/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Юрченко В.П. - головуючого,

Блажівської Н.Є., Борисенко І.В., Бухтіярової І.О., Вербицької О.В.,

розглянувши заяву ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області

про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2014 року у справі № 809/17/14

за позовом ФОП ОСОБА_6

до ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 березня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2014 року у справі № 809/17/14.

Згідно статті 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень подається до Верховного Суду України через Вищий адміністративний суд України, який за змістом статей 239-2 та 240 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряє відповідність заяви вимогам цього Кодексу та вирішує питання про допуск справи до провадження.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 3 листопада 2014 року вказану заяву залишено без руху з наданням строку для усунення встановлених недоліків.

Заявник, на виконання вимог даної ухвали, усунув зазначені недоліки заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України.

Згідно частини третьої статті 239-2 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заявник усунув недоліки заяви в установлений строк, вона вважається поданою у день первинного її подання до Вищого адміністративного суду України.

У заяві про перегляд судового рішення заявник посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме: ст. 153 , абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як приклад неоднакового застосування одних і тих самих правових норм, заявник вказує на постанову Вищого адміністративного суду України від 27 серпня 2014 року (Вх. № К/9991/30542/11).

Розглянувши заяву про перегляд ухвали суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України, враховуючи таке.

Згідно із статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом; 3) порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення Вищим адміністративним судом України незаконного судового рішення з питань, передбачених статтею 171-1 цього Кодексу.

У судовому рішенні, на яке посилається заявник, відсутнє різне правозастосування в подібних правовідносинах, яке відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України може бути підставою для перегляду судових рішень в адміністративній справі Верховним Судом України.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 4 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №2 "Про судову практику застосування статей 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України").

При вирішенні питання допуску справи до провадження Верховного Суду України враховується сукупність всіх наявних складових ознак неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Колегія суддів не розцінює як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих норм матеріального права у подібних правовідносинах постанову Вищого адміністративного суду України від 27 серпня 2014 року (Вх. № К/9991/30542/11), оскільки зазначене судове рішення не підтверджує доводів заявника щодо неоднакового застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, а свідчить про різні обставини справ, за наслідками оцінки яких суд дійшов різних правових висновків.

Оскільки чинне законодавство підставою для подання заяви про перегляд судових рішень та допуску адміністративної справи для перегляду Верховним Судом України визначає різне застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права в подібних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку про відмову в допуску даної справи до провадження.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в допуску до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2014 року за заявою ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області у справі № 809/17/14 за позовом ФОП ОСОБА_6 до ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В.П. Юрченко

Судді: Н.Є. Блажівська

І.В. Борисенко

І.О. Бухтіярова

О.В. Вербицька