Справа № 817/1945/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Щербаков В.В.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"15" січня 2015 р. Справа № 817/1945/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" листопада 2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Рівненської митниці Міністерства доходів і зборів України про зобов'язання вчинення певних дій, стягнення недоплачених коштів та відшкодування моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та просив зобов"язати Рівненської митниці Міндоходів провести нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування відносно нього в періоди виплати йому середньої заробітної плати за рішенням суду протягом 2011-2013 років у відповідності з вимогами Закону України від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» та внести відповідні коригування до Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-7) Пенсійного фонду України.

Також, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 відшкодування різниці недоплати в розмірі 17 800 грн. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Ухвалою суду від 06 листопада 2014 року позов в частині вимоги про зобов'язання відповідача провести нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування відносно нього в періоди виплати йому середньої заробітної плати за рішенням суду протягом 2011-2013 років у відповідності з вимогами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування», залишено без розгляду згідно поданої ОСОБА_3 заяви.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2014 року відмовлено в задоволені решти позовних вимог.

Розглянувши справу в порядку, визначеному п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що наказом Рівненської митниці Міндоходів №129-к від 20.08.2013 року було звільнено ОСОБА_3, начальника сектору класифікації товарів відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Рівненської митниці із займаної посади 20 серпня 2013 року відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із реорганізацією.

17.02.2014 року ОСОБА_3 став на облік до Рівненського міського центру зайнятості населення, де йому було розпочато виплату допомоги по безробіттю у розмірі 494 гривні.

На думку позивача, виплата допомоги в такому розмірі, відбулася у зв"язку з тим, що Рівненська митниця Міндоходів невірно проводила нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування в період виплати йому заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_3.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Нарахування та сплата єдиного внеску з середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу протягом 2011-2014 років по ОСОБА_3 здійснювалася відповідачем згідно із Законом України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (зі змінами і доповненнями) та чинним законодавством, що застосовувалось на момент виплат.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (зі змінами і доповненнями) Рівненська митниця Міндоходів є платником єдиного внеску як роботодавець та зобов'язана вести облік виплат (доходу) застрахованої особи, нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком та подавати звітність згідно з Додатком 4 до наказу Міндоходів України від 09.09.2013 р. № 454 «Про затвердження Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників».

Відповідно до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов"язкового державного соціального страхування, затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України від 18.06.2014 року №10-1, дані до реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них вносяться на підставі звітності, що подається страхувальниками до органів доходів і зборів та передається до Пенсійного фонду в порядку міжвідомчого обміну інформацією ( п.3, розділ ІІ).

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що проведення та внесення коригувань до Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-7) знаходиться поза межами повноважень Рівненської митниці Міндоходів, оскільки законодавцем покладено на відповідача обов"язок лише щодо подачі звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов"язкового державного соціального страхування.

Та обставина, що страхувальник несе відповідальність за правильністю заповнення звіту, не надає йому права на такі коригування.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що остання виплата середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу здійснювалась з рахунків Рівненської митниці Міндоходів за період з 04.09.2012 по 13.06.2013 року в Рівненській митниці. Відповідно, утримання та сплата єдиного внеску ділилась на місяці, за які здійснене нарахування середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, що відображено у звіті Рівненської митниці Міндоходів за квітень 2014 року. Рівненською митницею Міндоходів (), як правонаступником Рівненської митниці () знятої з обліку 19.08.2013 року, виплачено ОСОБА_3 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в повному обсязі за період роботи з 04.09.2012 року по 13.06.2013 року в Рівненській митниці, відповідно до виконавчого листа по адміністративній справі №817/690/14 Рівненського окружного адміністративного суду.

З нарахованої суми утримано та сплачено єдиний соціальний внесок в розмірі 6,1% пропорційно місяців, за які здійснене нарахування середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в Рівненської митниці ().

У зв'язку з тим, що Рівненська митниця () ліквідована 19.08.2013 року та всі виплати проводились за рахунок Рівненської митниці Міндоходів (), тому подано Додаток 4 «Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів» за квітень 2014 року від Рівненської митниці Міндоходів, як правонаступника Рівненської митниці, відповідно до наказу Міндоходів України від 09.09.2013 р. № 458 «Про затвердження Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників», де в Таблиці 6 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам» конкретно виділені місяці, за які здійснено нарахування та суми утриманого єдиного внеску, за кожний відповідний місяць та відображено дані виплати у поданому Додатку 4 «Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів».

Як убачається зі змісту листа Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 02.10.2014 року №12789/02, згідно Порядку формування та подання страхувальником звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 09 вересня 2013 року №454 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 вересня 2013 року за №1628/24160, у випадку зняття страхувальника з обліку без правонаступництва, звіти подаються до дати зняття з обліку. В разі наявності правонаступника, звіт подається правонаступником, якщо це підтверджено установчими документами.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №852480, 24.04.2013 року Рівненську митницю Міндоходів взято на облік та зареєстровано як правонаступника Рівненської митниці Державної митної служби України. Згідно відміток, Управлінням ПФУ в м. Рівне Рівненської області 25.04.2013 за №19 обліковано правонаступника Рівненську митницю Міндоходів.

При цьому, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулюється Законом України від 15.05.2003 № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", яким, зокрема, передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи; у реєстраційних справах зберігаються повідомлення органів доходів і зборів, Пенсійного фонду України про наявність заперечень органів доходів і зборів та/або Пенсійного фонду України проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації та про відкликання такого повідомлення. Відмітка Управління ПФУ м. Рівне свідчить про відсутність у Управління Пенсійного фонду заперечень проти державної реєстрації припинення юридичної особи Рівненської митниці ДМСУ. Представником відповідача надано пояснення, відповідно до яких у разі наявності порушень у наданні звітності Управлінню ПФУ в Рівненській області з боку Рівненської митниці ДМСУ, проведеною в процесі реорганізації перевіркою такі порушення були б виявлені та засвідчені в установленому порядку. Водночас, наявність відміток ПФУ на витягу з ЄДР свідчать про те, що Управлінням ПФУ в Рівненській області було взято на облік Рівненську митницю Міндоходів як правонаступника Рівненської митниці ДМСУ без будь-яких заперечень або застережень.

Отже, відповідно до досліджених судом першої інстанції доказів встановлено, що звіт щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування при виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу подано до Пенсійного фонду після фактичної виплати таких сум саме Рівненською митнецею Міндоходів, оскільки Рівненську митницю було ліквідовано, а тому, відсутні порушення при поданні звітності Управлінню ПФУ в Рівненській області.

Проте, що відповідач провів відповідні нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування відносно ОСОБА_3 в періоди виплати йому середньої заробітної плати за рішенням суду протягом 2011-2013 років у відповідності з вимогами Закону України від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування», свідчить і та обставина, що вказану позовну вимогу залишено без розгляду згідно поданої ОСОБА_3 заяви.

Також, зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 07.10.2014 року №Л-286/06.1-15 убачається, що інформація про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов"язкового державного соціального страхування по ОСОБА_3 приведено у відповідність до фактичного стану сплати єдиного соціального внеску страхувальником "Рівненська митниця Міндоходів" ().

Враховуючи зазначені вище обставини, є обгрунтованими і висновки суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 17800,00 грн., оскільки спричинення такої шкоди позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, розмір матеріальної шкоди позивач пов"язує з тим, що виплата допомоги по безробіттю проведено в меншому розмірі у зв"язку з тим, що Рівненська митниця Міндоходів невірно проводила нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування в період виплати йому заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Проте, відповідно до п.6.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 під №307 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 за N 915/5136, якщо в день призначення допомоги по безробіттю відсутні відомості, що впливають на розмір допомоги по безробіттю, то вона призначається у розмірі, установленому законодавством, до отримання необхідних відомостей, але не більше шести місяців з дня призначення цієї допомоги. Після їх отримання здійснюється перерахунок допомоги по безробіттю. Якщо зазначені відомості отримані пізніше шести місяців з вини безробітного, то перерахунок допомоги по безробіттю не здійснюється.

Отже, позивач не позбавлений права на перерахунок допомоги по безробіттю відповідно до приписів зазначеного Порядку, оскільки інформація про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов"язкового державного соціального страхування по ОСОБА_3 приведено у відповідність до фактичного стану сплати єдиного соціального внеску страхувальником "Рівненська митниця Міндоходів".

Також, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог п.4 ч.4 ст.105 КАС України адміністративний позов може містити вимогу про стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з приписів зазначеної правової норми, в адміністративному судочинстві відшкодування моральної (матеріальної) шкоди має місце лише у випадку визнання незаконним рішення, дію або бездіяльність суб"єкта владних повноважень. Однак, при розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що Рівненська митниця Міндоходів діяла правомірно, а тому підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог, не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" листопада 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу Рівненська митниця Міністерства доходів і зборів України вул.Соборна,104,м.Рівне,33028

4 - представник позивача адвокат ОСОБА_5 АДРЕСА_2 - ,