Справа № 725/2634/14-а
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2014-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/2634/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2014 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Чернівецькій області, інспектора ДПС Ковценюка Дмитра Миколайовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У травня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 2 травня 2014 року серії АА2 № 034219.

В обґрунтування позову зазначав, що 2 травня 2014 року інспектором ДПС при ВДАІ Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області Ковценюком Д.М. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 №401544. Підставою для складання протоколу на думку відповідача було порушення ним вимог п. 12.6 (г) Правил Дорожнього Руху, а саме: керування транспортним засобом у населеному пункті з перевищенням встановленої швидкості руху на 20 км./год. та рух у межах населеного пункту із швидкістю 85 км./год. На підставі протоколу відповідач виніс постанову АА2 № 034219 від 02 травня 2014 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Проте із складанням даної постанови та притягненням його до адміністративної відповідальності він не погоджується та постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною, постановленою з порушенням вимог КУпАП, оскільки вона складена за відсутності належних доказів, без урахування його пояснень та заперечень з приводу вчинення ним порушення правил дорожнього руху, тобто з грубим порушенням його прав та вимог чинного законодавства.

Зокрема, вказував на те, що інспектором був зупинений безпідставно, оскільки рухався поза населеним пунктом не порушуючи ПДР, йому не були пред'явленні належним чином докази правопорушення та інспектором ДАІ не були залученні та допитані свідки.

Тому, посилаючись на вказане, просив визнати протиправною та скасувати постанову серії АА2 № 034219 від 02 травня 2014 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 255,00 грн.

У судовому засіданні 13 червня 2014 року позивач поданий позов підтримав в повному обсязі, просив про його задоволення. У зв'язку із подачею представником відповідача письмових заперечень на поданий позов та необхідністю надання позивачу часу для ознайомлення із ними, за клопотанням позивача в судовому засіданні оголошено перерву.

В подальшому, в судові засідання позивач неодноразово, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'являвся та не повідомляв суду про причини своєї відсутності.

Відповідач у судовому засіданні 13 червня 2014 року позов не визнав, надав письмові заперечення на позов, в яких просив у задоволенні адміністративного позову відмовити. В подальшому представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 128 КАС України розгляд справи проводився у відсутності відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, повністю і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як убачається з матеріалів справи, постановою АА2 № 034219 від 2 травня 2014 року в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Зі змісту даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 2 травня 2014 року о 12 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки "Фольксваген Поло", державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись по вул. Незалежності у м. Кіцмань, перевищив встановлену законом швидкість руху більше як на 20 км./год; рухався зі швидкістю 85 км/год в межах населеного пункту, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із складеним протоколом про адміністративне правопорушення, позивач вказав на те, що він із швидкістю 85 км./год рухався поза межами населеного пункту й відповідно рухався з дозволеною швидкістю не порушуючи ПДР.

Так, у відповідності до вимог ст. 9 КУпАПпередбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАПпрацівники ДАІ МВС України, які мають спеціальне звання, правомочні розглядати справи про адміністративне правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно із п. 12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 кмгод.

З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що позивач порушив правила дорожнього руху, а саме п. 12.4 - перевищив дозволену максимальну швидкість руху транспортного засобу в населеному пункті 60 км/год., рухався зі швидкістю 85 км/год. Ця обставина підтверджується постановою про адміністративне правопорушення складеною на позивача від 2 травня 2014 року та протоколом про адміністративне правопорушення від 2 травня 2014 року, а також не заперечується позивачем , зокрема у поданому позову він вказував, що дійсно рухався на автомобілі із швидкістю 85 км./год. Разом з тим, вказував, що із такою швидкістю він рухався поза населеним пунктом й відповідно Правил дорожнього руху не порушував.

Разом з тим, посилання позивача на те, що він не порушував ПДР й відповідно покази приладу "ТruCAM" не можуть бути доказом вчинення його правопорушення не підтвердженні допустимими доказами.

Так, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до Інструкції з оформлення працівниками ДАІ МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України № 77 від 26.02.09р. підставою для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення є матеріли щодо адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Кожний документ має свої реквізити (дату, адресу, назву,підпис, штампи, печатки тощо) і повинен відповідати своєму призначенню, містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства.

Як встановлено судом, дане порушення було зафіксовано за допомогою дистанційного лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів "ТruCAM" № ТС001147", який має функцію фото і відеозапису та знаходиться в робочому стані і отримав свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22-2/1222710 від 7 травня 2013 року, яке видано державним підприємством Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (ДП Укрметртестстандарт (а.с. 35-36)).

Крім того, даний прилад для вимірювання швидкості транспортних засобів входить до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 1 березня 2010 року № 33 та зареєстрованого в міністерстві юстиції України 30 березня 2010 року № 262/17557 (а.с. 32, 33).

Також судом встановлено, що відповідно до з наданої відповідачем схеми організації дорожнього руху на ділянці дороги в межах м. Кіцмань, початок населеного пункту м. Кіцмань та його закінчення починаються інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.45 та 5.46. й відповідно організація дорожнього руху на вказаній ділянці дороги має обмеження відповідно до п. 12.4 ПДР, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Згідно Постанови та Протоколу про адміністративне правопорушення, складених стосовно ОСОБА_1 швидкість руху автомобіля останнього - марки "Фольксваген Поло", державний номерний знак НОМЕР_1 "Фольксваген Поло", державний номерний знак НОМЕР_1 вимірювалась приладом "ТruCAM" № ТС001147" та була зафіксована як 83 км/год. в межах населеного пункту на дистанції 356,5 м. на проміжку дороги між дорожніми знаками 5.45 та 5.46.

З наведених обставин суд приходить до висновку, що позивач не навів належних та достатніх доказів своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, зокрема, доказів, які б свідчили про те, що в момент фіксування швидкості руху його автомобіля він їхав з дозволеною швидкістю руху чи того, що прилад "ТruCAM" є неналежним доказом по справі й відповідно він рухався за межами населеного пункту.

Також судом не беруться до уваги доводи позивача про те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки під час її винесення враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь вини, про що свідчить розмір накладеного адміністративного стягнення.

З представлених на розгляд суду матеріалів вбачається вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАПй відповідно постанова винесена правомочною особою, стягнення накладено в межах санкції статті з врахуванням вимог ст.33 КУпАП та строків накладення адміністративного стягнення.

При цьому, позивачем не представлено суду жодних доказів на підтвердження своїх тверджень, які б заперечували правомірність винесеної постанови в справі про адміністративне правопорушення постановою АА2 № 034219 від 02 травня 2014 року.

За таких обставин, судом не встановлено неправомірності дій працівника ДАІ по винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, тому оскаржувана Постанова серії АА2 № 034219 від 02 травня 2014 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, винесеною з всебічним врахуванням всіх обставин справи та всіх доказів.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АА2 № 034219 від 02 травня 2014 року винесена правомірно, а позов ОСОБА_1 є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 17, 18, 71, 160, 161 КАС України, ст.ст. 251, 280, 283, 287,288,289 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Чернівецькій області, інспектора ДПС Ковценюка Дмитра Миколайовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -відмовити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.