Справа № 2а-2510/1534/12 (2а-2510/250/12)
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ К/9991/78568/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Олендер І.Я., Ситников О.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Чернігівській області на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 11.09.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2012р. у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання протиправною та скасування постанови від 27.06.2013р. про закінчення виконавчого провадження ВП №31534336, відновити виконавче провадження ВП №31534336, яке було відкрито на підставі виконавчого листа №2а-2720/2011 від 27.04.2012р. на підставі постанови Корюківського районного суду Чернігівської області від 05.04.2011р.

Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 11.09.2012р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2012р., позовні вимоги задоволено.

З такими рішеннями судів не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадку повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною 3 статті 75 цього Закону.

Частиною 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видала.

Накладення штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень частини 2 статті 75 та частин 1 та 2 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» мало місце без поважних причин.

Судами встановлено, що 27.04.2011р. Корюківським районним судом Чернігівської області видано виконавчий лист №2а-2720/2011 на виконання постанови від 05.04.2011р., який у травні 2012 року надійшов на виконання до відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Чернігівській області.

27.06.2012р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-2720/2011.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з чим погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем судове рішення не виконано, а тому спірна постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам процесуального та матеріального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки апеляційного суду не спростовують і є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова прийнята відповідачем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому суди обґрунтовано дійшли висновки про задоволення позову.

Крім того, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою невиконання відповідним суб'єктом владних повноважень покладених на нього обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Чернігівській області залишити без задоволення, а Корюківського районного суду Чернігівської області від 11.09.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2012р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: І.Я. Олендер

О.Ф. Ситников