Справа № 804/10744/13-а
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"11" листопада 2014 р. справа № 804/10744/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2013 р. у справі № 804/10744/13-а

за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області

до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлоград Дніпропетровької області

про зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

В серпні 2013 року Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області (далі - позивач) звернулось до суду першої інстанції з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлоград Дніпропетровької області (далі - відповідач), в якому просило зобов'язати відповідача включити до актів щомісячної звірки витрати на виплату і доставку пенсії пенсіонеру ОСОБА_1 за період з 01.04.2013 року по 30.06.2013 року у сумі 453,57 грн., в тому числі 450,00 грн. пенсії по інвалідності та 3,57 грн. поштові витрати на її доставку, а також включати пенсіонера ОСОБА_1 до акту щомісячної звірки витрат, починаючи з 01.04.2013р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що відповідач невірно визначив спосіб захисту порушених прав.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання представники учасників процесу не з'явилися, повідомлені належним чином, справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області за період з 01.04.2010 р. по 30.06.2013 р. була виплачена ОСОБА_1 пенсія по інвалідності у розмірі 450 грн., а також здійснені поштові витрати на доставку пенсії у сумі 3,57 грн., що підтверджується довідкою відносно пенсіонера щодо сум, які підлягають відшкодуванню (а.с. 12).

Відповідач не прийняв вказані витрати до заліку та не включив до актів звірки для подальшого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, в зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", який набрав чинності з 01 квітня 2001 року з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що особи, право яких на отримання відшкодування раніше було встановлено згідно з законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов`язаних з виконанням ними трудових обов`язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування він нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у п. 2 ст. 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків визначено № 5-4/4.

Пунктом 5 Порядку № 5-4/4 передбачено, що органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділенням виконавчої дирекції Фонду звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягають відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях. Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку № 5-4/4 встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Таким чином відповідно до Порядку № 5-4/4 Фонд соціального страхування від нещасних випадків перераховує кошти Пенсійному Фонду України на підставі даних, що зазначені в акті щомісячної звірки.

Аналіз наведених норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, дає можливість зробити висновок про те, що витрати, понесені Управлінням Пенсійного фонду України у зв'язку з виплатою пенсій, передбачених ст. 26 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, і нормами Порядку № 5-4/4 встановлені порядок та правила підписання актів звірки розрахунків, якими передбачено, що у разі відсутності спору щодо сум виплат відшкодування таких витрат у даному випадку відбувається на централізованому рівні. При цьому чинне законодавство у разі відмови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у включенні до актів звірки сум виплачених Управлінням Пенсійного фонду України пенсій, передбачених ст. 26 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не містить такого способу захисту прав Пенсійного фонду України (в особі його управлінь) як зобов'язання відповідних відділень Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві підписати акт звірки по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, або включити суми таких витрат до актів звірки, і норми Порядку щодо підписання актів звірки розрахунків підлягають застосуванню лише при відсутності спору між Фондами.

У випадку відсутності згоди на підписання актів звірки по особовим справам потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії в зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та прийняття до заліку витрат на виплату таких пенсій з боку відділень Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, тобто за наявності спору між Фондами, такий спір вирішується в судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, шляхом пред'явлення позову про стягнення цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог про прийняття до заліку понесених витрат на виплату пенсій, або вимог про підписання актів звірки.

За таких обставин колегія судів вважає, що позивач у даній адміністративній справі, звертаючись до суду першої інстанції з позовними вимогами про зобов'язання відповідача включити в акти щомісячних звірок суми пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, не вірно визначив спосіб захисту (відновлення) своїх порушених прав і обраний позивачем спосіб захисту не відповідає обсягу прав позивача, які у даному випадку надані йому наведеними нормами чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а вимоги про стягнення сум повинні вирішуватись шляхом пред'явлення позову про стягнення цих сум.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про необґрунтованість та безпідставність заявлених позивачем у даній справі позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, яким обставини в справі встановлені правильно та порушень норм матеріального і процесуального права не допущено, тому підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року у справі № 804/10744/13-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.О. Коршун