Справа № 820/19468/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 січня 2015 р. № 820/19468/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача, ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 5988,47 грн. (п'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім гривень 47 копійок) на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачу було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю та під час проведення перевірки було встановлено, що ОСОБА_1, яка була зареєстрована в центрі зайнятості як безробітна з 13.04.2006 року по 09.05.2006 року та з 13.07.2009 року по 10.06.2010 року, не повідомила, що вона зареєстрована як фізична особа-підприємець. У зв'язку з чим директором Харківського міського центру зайнятості 22.09.2014 року були видані накази № 1457 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1», в якому зазначалась сума переплати у розмірі 498,66 грн., яка підлягала поверненню за період з 13.04.2006 року по 09.05.2006 року та № 1456 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1», в якому зазначалась сума переплати у розмірі 5489,81 грн., яка підлягала поверненню за період з 13.07.2009 року по 10.06.2010 року. Незаконно отримана допомога по безробіттю у загальній сумі 5988,47 грн. ОСОБА_1 до теперішнього часу не сплачена.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи, подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, відповідно до положень ст.41, ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово перебувала на обліку в центрі зайнятості, 06.04.2006 року відповідач вперше звернулася за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де і була зареєстрована з відкриттям персональної картки НОМЕР_2.

Згідно поданої особистої заяви ОСОБА_1 від 13.04.2006 року, відповідачу було надано статус безробітного згідно з наказом від 13.04.2006 року №НТ060413 і відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності" призначена виплата допомоги по безробіттю з 13.04.2006 року по 07.04.2007 року.

Відповідача було знято з обліку у центрі зайнятості на підставі наказу Харківського міського центу зайнятості №НТ060913 від 13.09.2006 року та припинена виплата допомоги по безробіттю у зв'язку з поданням безробітною письмової заяви про бажання здійснювати догляд за дитиною до досягнення нею трирічного або шестирічного віку (за медичним висновком).

Відповідач 13.07.2009 року вдруге звернулася за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де і була зареєстрована з відкриттям персональної картки НОМЕР_2.

Згідно поданої особистої заяви ОСОБА_1 від 13.07.2009 року, відповідачу було поновлено статус безробітного згідно з наказом від 13.07.2009 року №НТ090713 і відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та "Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності" призначена виплата допомоги по безробіттю з 13.07.2009 року по 10.06.2010 року.

Відповідача було знято з обліку у центрі зайнятості на підставі наказу Харківського міського центу зайнятості №НТ100721 від 21.07.2010 року та припинена виплата допомоги по безробіттю у зв'язку з невідвідуванням безробітним центру зайнятості протягом 30 і більше календарних днів без поважних причин після закінчення встановленого строку відвідування.

Як встановлено судом, Харківським міським центром зайнятості відповідно до пункту 18 частини 2 статті 22 Закону України "Про зайнятість населення", Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 року № 60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248, на підставі службової записки відділу бухгалтерського обліку від 05.08.2014 року з інформацією стосовно ОСОБА_1 проведена перевірка обґрунтованості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_1.

Під час проведення перевірки встановлено факт, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку в міському центрі зайнятості, була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Факт реєстрації ОСОБА_1 як ФОП з 14.10.2003 року підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, отриманих через ДП «Інформаційно - ресурсний центр». На запит Харківського міського центру зайнятості Державною реєстраційною службою України 18.09.2014 року наданий Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який підтверджує, що ОСОБА_1 зареєстрована як ФОП з 14.10.2003 року. Запис щодо проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності внесено 17.07.2014 року.

На підставі виявленого факту позивачем складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 22.09.2014 р. за № 231 ФОП.

У зв'язку з чим директором Харківського міського центру зайнятості 22.09.2014 року видані накази № 1457 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1», в якому зазначалась сума, яка підлягає поверненню, а саме 498,66 грн. за період з 13.04.2006 року по 09.05.2006 року та № 1456 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1», в якому зазначалась сума, яка підлягає поверненню, а саме 5489,81 грн. за період з 13.07.2009 року по 10.06.2010 року.

З наданих до матеріалів справи довідок Харківського міського центру зайнятості про нараховане та перераховане матеріальне забезпечення ОСОБА_1, встановлено, що за період з 13.04.2006 р. по 09.05.2006 р. відповідачу виплачено допомоги в розмірі 498,66 грн. та за період з 13.07.2009 р. по 10.06.2010 р. відповідачу виплачено допомоги в розмірі 5489,81 грн.

На виконання зазначених наказів позивачем відповідачу направлено лист - претензію від 23.09.2014 року за №ХМЦЗ-02-25813-22/14, згідно якого поінформовано про необхідність повернення зазначених коштів, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом, Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 р. № 60/62, Постанова правління Пенсійного Фонду Україна 13.02.2009 р. №7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за № 232/16248 розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

Пунктом 4 вказаного порядку передбачено, що для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Пунктом 5,6 вказаного порядку передбачено, що за результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. У разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 7,8 вказаного порядку передбачено, що рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. У разі неможливості вручення повідомлення про необхідність повернення коштів з підстав, передбачених абзацом першим пункту 132 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 N 1155, відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

В зв'язку із встановленими обставинами справи суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про зайнятість населення" № 5067-VI від 05.07.2012 року, безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про зайнятість населення", до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Частиною 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач не повідомила Харківський міський центр зайнятості про те, що у період її перебування на обліку як безробітної вона була зареєстрована як фізична особа-підприємець. В заявах про надання статусу безробітного від 13.04.2006 року та від 13.07.2009 року відповідач зазначила про те, що як суб'єкт підприємницької діяльності не зареєстрована, про що свідчить її особистий підпис. Тобто, відповідачем порушено вимоги статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", оскільки саме відповідач, який став на облік служби зайнятості, зобов'язаний був своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, а в разі умисного невиконання зазначеного обов'язків здійснюється стягнення з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Отже, позивачем вчинені дії щодо встановлення обставин, які впливають на порядок виплати матеріальної допомоги по безробіттю, прийнято рішення в межах повноважень та відповідно до встановленого порядку та з визначених законом підстав про повернення допомоги по безробіттю, яке надіслано відповідачу. На момент розгляду справи сума отриманої допомоги по безробіттю відповідачем не повернута.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та з ОСОБА_1 підлягає стягненню незаконно отримана допомога по безробіттю на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості в сумі 5988,47 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 5988.47 грн. (п'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім гривень 47 копійок) на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.В. Бездітко