Справа № 2-а-15/11
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-15/11
Провадження № 2-а/442/97/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Дрогобицький міськрайоний суд Львівської області в складі:

головуючої судді: Гарасимків Л.І.,

при секретарі: Петрів В.М.

за участю адвоката: ОСОБА_1

позивачки: ОСОБА_2

представника позивачки: ОСОБА_3

третьої особи : ОСОБА_4

розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_2 до Дрогобицької міської Ради за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсним п.15.1 рішення Дрогобицької міської Ради № 704 від 30.10.2008 року, суд

встановив:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду із позовом до Дрогобицької міської Ради за участю третьої особи ОСОБА_4 про визнання недійсним п.15.1 рішення Дрогобицької міської Ради № 704 від 30.10.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що на підставі п.15.1 рішення Дрогобицької міської Ради « Про відміну окремих пунктів ухвал сесії рішень виконавчого комітету міської ради та безоплатну передачу у власність та спільну сумісну власність громадянам земельних ділянок « міська рада вирішила передати безоплатно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) земельну ділянку площею 705 кв.м. на АДРЕСА_3 ОСОБА_4, яка проживає на АДРЕСА_1, на підставі договору дарування будинку на АДРЕСА_4 від 01.04.2008 року № 710939, який вона отримала в подарунок від громадянки ОСОБА_6 Ще 15.06.2004 року ухвалою Дрогобицької міської Ради № 338 « Про безоплатну передачу у власність громадянам земельних ділянок « громадянці ОСОБА_6, що проживає за адресою : АДРЕСА_2 передано у власність земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) площею 705 кв.м. на АДРЕСА_6. ОСОБА_6 державний акт на право власності на земельну ділянку не виробила, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Оскільки у склад земельної ділянки площею 705 кв.м. на АДРЕСА_5 ввійшла земельна ділянка площею 324 кв.м., яка належить їй - позивачці ОСОБА_2, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0.0892 га у межах згідно з планом- серія ЯГ № 044720, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договір оренди землі за № 2, а ОСОБА_4 не набула право власності на цю земельну ділянку, вона не є правонаступницею ОСОБА_6 відтак вважає п. 15.1 рішення Дрогобицької міської Ради « Про відміну окремих пунктів ухвал сесії рішень виконавчого комітету міської ради та безоплатну передачу у власність та спільну сумісну власність громадянам земельних ділянок « , яким міська рада вирішила передати безоплатно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) земельну ділянку площею 705 кв.м. на АДРЕСА_3 ОСОБА_4, яка проживає на АДРЕСА_1, на підставі договору дарування будинку на АДРЕСА_4 від 01.04.2008 року № 710939, незаконним і таким , що підлягає скасуванню.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві в якій покликаються на те, що п. 15.1 рішення Дрогобицької міської Ради « Про відміну окремих пунктів ухвал сесії рішень виконавчого комітету міської ради та безоплатну передачу у власність та спільну сумісну власність громадянам земельних ділянок « , яким міська рада вирішила передати безоплатно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) земельну ділянку площею 705 кв.м. на АДРЕСА_3 ОСОБА_4, яка проживає на АДРЕСА_1, на підставі договору дарування будинку на АДРЕСА_4 від 01.04.2008 року № 710939, є неправомірним, порушує права позивачки, як власника земельної ділянки, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, який на наданий час є чинним , ніким не скасований. При винесенні вище вказаного рішення було допущено ряд помилок, багато суперечностей. Відтак просять скасувати вище вказане рішення, оскільки останнє винесене з порушення норм чинного законодавства та порушує права позивачки , а позов просять задоволити.

Представник відповідача Дрогобицької міської Ради Львівської області в судове засідання повторно не з»явився, хоч належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів по справі.

На підставі ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Представник відділу Держземаганстава у м. Дрогобичі Львівської області в судове засідання не з»явився, надіславши на адресу суду заяву в якій просить слухати справу без їх участі.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, хоч належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності третьої особи на підставі наявних доказів по справі та за участю її представника - адвоката ОСОБА_1, який проти задоволення позову заперечив, оскільки є Постанова Дрогобицького міськрайонного суду від 19.10.2006 року, яка уже визначили правовий режим спірної земельної ділянки. Крім того позивачкою пропущено строк звернення з адміністративним позовом до суду. А тому в задоволенні позову просить відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до Конституції народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування ( ч.2 ст.5) В Основному Законі України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади- жителів села чи добровільного об»єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України ( ч.1 ст. 140 )

У ч.2 ст. 144 Конституції України зазначено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Цьому конституційному положенню відповідають Закон у ч.10 ст. 59 якого визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України та ст..ст. 73 і 77 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні « органи державної влади та органи місцевого самоврядування ,їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та приймати рішення у межах наданих повноважень.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті ( вчинені) вони : на підставі , у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії); безсторонньо ( неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягненнями яких спрямоване це рішення ( дія) ; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.2 роз»яснення президії ВАС України « Про деякі питання практики вирішення спорів, пов»язаних з визнанням недійсним актів державних чи інших органів « № 02-5/35 від 26.01.2000 року « підставою для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та /або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов»язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв»язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи, що звертається до суду з відповідним позовом.»

Згідно п.7 Постанови Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ « захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ч.3 ст. 152 ЗК України шляхом : визнання прав, визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших передбачених законом способів. Зокрема при оскарженні рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань віднесених до їх компетенції суд у разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобо»язує їх, залежно від характеру спору, виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем.

Відповідно до ст. 71 КАС - в адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що на підставі п.15.1 рішення Дрогобицької міської Ради « Про відміну окремих пунктів ухвал сесії рішень виконавчого комітету міської ради та безоплатну передачу у власність та спільну сумісну власність громадянам земельних ділянок « міська рада вирішила передати безоплатно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) земельну ділянку площею 705 кв.м. на АДРЕСА_3 ОСОБА_4, яка проживає на АДРЕСА_1, на підставі договору дарування будинку на АДРЕСА_4 від 01.04.2008 року № 710939, який вона отримала в подарунок від громадянки ОСОБА_6

Ухвалою Дрогобицької міської Ради № 338 від 15.06.2004 року « Про безоплатну передачу у власність громадянам земельних ділянок « громадянці ОСОБА_6, що проживає за адресою : АДРЕСА_2 передано у власність земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) площею 705 кв.м. на АДРЕСА_6.

Відповідно до рішення від 30.10.2008 року № 704 « Про відміну окремих пунктів ухвал сесії рішень виконавчого комітету міської ради та безоплатну передачу у власність та спільну сумісну власність громадянам земельних ділянок «, міська рада вирішила відмінити підпункт 1.106 пункт 1 ухвали сесії від 15.06.2004 р. № 338 « Про безоплатну передачу у власність громадянам земельних ділянок» у зв»язку з договором дарування житлового будинку землекористувачем ОСОБА_6 та п.15.1 вирішила передати безоплатно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) земельну ділянку площею 705 кв.м. на АДРЕСА_3 ОСОБА_4, яка проживає на АДРЕСА_1, на підставі договору дарування будинку на АДРЕСА_4 від 01.04.2008 року № 710939.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0.0892 га у межах згідно з планом- серія ЯГ № 044720, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договір оренди землі за № 2, вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки.

Згідно висновку № 4658 від 07.03.2013 року судової будівельно-технічної експертизи , вбачається, що оспорювана земельна ділянка площею 324 кв.м., яка не межує із земельною ділянкою, де розміщений житловий будинок ОСОБА_4.( АДРЕСА_7) не може бути присадибною ділянкою для домоволодіння ОСОБА_4 тому , що вона розміщена на значній відстані від земельної ділянки, де розміщений житловий будинок ОСОБА_4.( АДРЕСА_7), і між ними розміщені ще й інші домоволодіння. Оспорювана земельна ділянка площею 324 кв.м., не обслуговує, не є необхідною і не може бути необхідною для обслуговування житлового будинку ОСОБА_4.( АДРЕСА_7), тому що таке цільове призначення земельної ділянки ( для будівництва та обслуговування житлового будинку …) передбачає розміщення на цій ділянці житлового будинку, господарсько- побутових будівель та споруд. Для обслуговування житлового будинку ОСОБА_4.( АДРЕСА_7), оспорювана земельна ділянка площею 324 кв.м., не виконує ніяких функцій. Оспорювана земельна ділянка площею 324 кв.м., знаходиться в кварталі забудови по вулиці Головацького і майже прилягає до вулиці Головацького.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Констиуцією України.

Відповідно до ст. 123 Земельного Кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст..125 Земельного Кодексу України ( в редакції на день виникнення спірних правовідносин ) право власності на земельну ділянку виникає після отримання документа , що посвідчує це право та його державної реєстрації

Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46, частин 1, 10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"(справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Крім того, у п.5 вище вказаного рішення Конституційного Суду України зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Враховуючи вище наведене, вбачається , що Дрогобицька міська Рада всупереч вимогам Конституції України , Закону України « Про місцеве самоврядування» своїм рішенням від 30.10.2008 року № 704 « Про відміну окремих пунктів ухвал сесії рішень виконавчого комітету міської ради та безоплатну передачу у власність та спільну сумісну власність громадянам земельних ділянок «, вирішила відмінити підпункт 1.106 пункт 1 ухвали сесії від 15.06.2004 р. № 338 « Про безоплатну передачу у власність громадянам земельних ділянок» у зв»язку з договором дарування житлового будинку землекористувачем ОСОБА_6 та п.15.1 вирішила передати безоплатно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) земельну ділянку площею 705 кв.м. на АДРЕСА_3 ОСОБА_4, яка проживає на АДРЕСА_1, на підставі договору дарування будинку на АДРЕСА_4 від 01.04.2008 року № 710939, до складу якої ввійшла земельна ділянка площею 324 кв.м. , яка належить на праві власності позивачці ОСОБА_2, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, чим порушила законні права позивачки на користування земельною ділянкою , яка належить їй на праві власності, згідно чинного земельного законодавства, оскільки вище вказане рішення прийняте необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не з дотриманням принципу рівності перед законом, не з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягненнями яких спрямоване це рішення, відтак таке рішення є протиправним та підлягає скасування.

Керуючись ст.ст. 11, 51 , 72, 86, 158-163, КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати недійсним та скасувати п.15.1 рішення Дрогобицької міської Ради № 704 від 30.10.2008 року. « Про відміну окремих пунктів ухвал сесії рішень виконавчого комітету міської ради та безоплатну передачу у власність та спільну сумісну власність громадянам земельних ділянок «, яким передано безоплатно у власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) земельну ділянку площею 705 кв.м. на АДРЕСА_3 ОСОБА_4, яка проживає на АДРЕСА_1, на підставі договору дарування будинку на АДРЕСА_7 від 01.04.2008 року № 710939.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні -в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Головуюча суддя : Л.І. Гарасимків