Справа № 826/18754/14
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 грудня 2014 року 13:00 № 826/18754/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадженняадміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Макаренка Сергія Володимировича, за участю третіх осіб - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (надалі - ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, відповідач 1), головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Макаренка Сергія Володимировича (надалі також державний виконавець, відповідач 2) за участю третіх осіб - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (надалі - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа 1), публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (надалі - ПАТ «КБ «Надра», третя особа 2) про скасування як незаконних постанов ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, виданих головним державним виконавцем Макаренком С.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №45176454 від 22.10.2014р. та про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №45176454 від 22.10.2014р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що виконавчий напис, на підставі якого відкрито виконавче провадження, вчинено нотаріусом незаконно, всупереч вимогам законодавства, він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а отже оскаржувані постанови є незаконними і мають бути скасовані.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили суд позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не прибули, подали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представників, просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа 1 у судове засідання не прибула, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та просила суд у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи 2 у судове засідання не прибув, письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

Між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра» укладено кредитний договір №65/П/27/2006-840 від 02.10.2006р., відповідно до якого позивачу надано позику 81 567,00 дол. США під 9,5% річних.

Разом із кредитним договором між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «Надра» укладено іпотечний договір від 02.10.2006р., яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

В подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис від 16.09.2014р. щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1.

На підставі виконавчого напису нотаріуса та заяви стягувача державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Макаренком С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45176454 від 22.10.2014р.

Одночасно з винесенням оскаржуваної позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець, за заявою ПАТ «КБ «Надра» виніс також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №45176454 від 22.10.2014р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою зокрема, такі документи, як виконавчі написи нотаріусів.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження ВП №45176454 відкрито з примусового виконання виконавчого напису, виданого 16.09.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального ОСОБА_4

Згідно ст. 19. Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Окрім того, відповідно до положень ст. 25 вказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Провівши системний аналіз вищезазначених норм, суд приходить до висновку, що у державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві при поданні ПАТ «КБ «Надра» заяви про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса були відсутні законні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, оскільки обов'язок з прийняття до виконання виконавчого документу і відкриття виконавчого провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, покладений на державного виконавця законом.

Суд зазначає, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого відкрито виконавче провадження, на час відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно, у судовому порядку не скасований, а отже є чинним.

Окрім того, повноваження державного виконавця щодо винесення за заявою стягувача одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанов про накладення арешту на майно і кошти боржника, прямо передбачені законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанови ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження ВП №45176454 від 22.10.2014р. та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №45176454 від 22.10.2014р. винесені державним виконавцем у межах повноважень, з підстав та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а отже, позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваних постанов.

Враховуючи викладене, оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Беручи до уваги положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко