Справа № 21-516а14
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Кривенка В.В.,

суддів: Гриціва М.І., Гусака М.Б., Коротких О.А., Кривенди О.В., Маринченка В.Л., Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б., Самсіна І.Л., Терлецького О.О., -

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом до Верховної Ради України, в якому просила:-

визнати протиправною бездіяльність Верховної Ради України щодо законодавчого врегулювання забезпечення конституційних прав і соціальних гарантій працівників апарату Вищої ради юстиції починаючи з 11 квітня 2014 року до моменту вирішення справи в суді;

- зобов'язати Верховну Раду України вчинити дії щодо включення до порядку денного найближчого пленарного засідання Верховної Ради України, яке відбудеться після набрання законної сили рішенням суду в зазначеній справі та розгляду на цьому засіданні проекту закону про внесення змін до Закону України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» (щодо забезпечення прав і соціальних гарантій працівників апарату Вищої ради юстиції та секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України), реєстраційний

№ 4044а.

На обґрунтування позову зазначила, що з набранням чинності Законом України від

8 квітня 2014 року № 1188-VІІ «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» припинено повноваження Голови та заступників Голови Вищої ради юстиції, зокрема, й щодо видання наказів з метою забезпечення соціальних і трудових прав працівників секретаріату Вищої ради юстиції. Це призвело до порушення гарантованих статтями 33, 35 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» прав позивача на: встановлення чергової надбавки за вислугу років; отримання премій; щорічну відпустку з виплатою допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу тощо.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 6 жовтня 2014 року відмовив у відкритті провадження у справі. У цьому рішенні суд послався на статтю 75 Конституції України, частину першу статті 2, пункт 1 частини першої статті 3, частину першу статті 6, частину першу статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), статтю 89 Закону України від 10 лютого 2010 року № 1861-VІ «Про Регламент Верховної Ради України», Рішення Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року

№ 17-рп/2002 і з огляду на встановлені ними конституційні статус та повноваження Верховної Ради України, завдання і принципи адміністративного судочинства, юрисдикцію адміністративних судів дійшов висновку, що оскільки законотворча діяльність Верховної Ради України як єдиного органу законодавчої влади в Україні не є формою реалізації управлінських функцій, то вона (діяльність) не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, зокрема й Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції.

Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_1 звернулась із заявою про його перегляд Верховним Судом України з підстав, установлених пунктом 3 частини першої статті 237 КАС. Просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від

6 жовтня 2014 року та прийняти нове рішення - про задоволення позову.

Своє прохання мотивує тим, що норми КАС, на які є посилання в оскаржуваній ухвалі, дають адміністративному суду підстави та можливість розглянути заявлений позов; переконана, що Верховна Ради України у процесі законотворення реалізує свої управлінські функції.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України переглянула оскаржуване судове рішення і не виявила порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження позивача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв'язку з чим заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

постановила:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 2 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий В.В. Кривенко

Судді: М.І. Гриців М.Б. Гусак

О.А. Коротких О.В. Кривенда

В.Л. Маринченко П.В. Панталієнко

О.Б. Прокопенко І.Л. Самсін

О.О. Терлецький