Справа № 2а-4267/11/0208
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-4267/11/0208
Головуючий у 1-й інстанції: Аліменко Ю.О.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації про перерахунок та виплату одноразової компенсації та допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2011 року позивач звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання дій відповідача протиправними; зобов'язання відповідача здійснити розрахунок та виплату позивачу одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи", інваліду ІІІ групи, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, визначеної Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", з відповідного числа місяця, в якому проводитиметься виплата; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити на користь позивача суму недоплаченої позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2005-2011 роки у розмірі, встановленому ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2005-2009 роки по 5 мінімальних заробітних плат, а за 2010-2011 роки по 4 мінімальних заробітних плати.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2011 року адміністративний позов задоволено частково: визнано дії відповідача неправомірними; зобов'язано відповідача здійснити виплату позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - інваліду ІІІ групи, одноразової компенсації в розмірі 30-ти мінімальних заробітних плат; зобов'язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, яка передбачена ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням раніше проведених виплат. Вимоги щодо перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2009 роки та за 2011 рік залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволені позовних вимог відмовити.

Суд апеляційної інстанції відповідно до положень ст.ст. 183-2, 197 КАС України проводить розгляд справи в порядку письмового провадження, при цьому згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як встановлено з матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією довідки серії МСЕ № 019282, та має право на пільги, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З листа управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області встановлено, що допомога на оздоровлення за 2005-2009 роки виплачена у розмірі 100 грн., а після встановлення у січні 2010 року ІІ групи інвалідності за 2010 рік позивачу виплачена допомога на оздоровлення у розмірі 90 грн, а за 2011 рік така допомога нарахована.

Статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується інвалідам ІІІ групи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 48 Закону № 796-ХІІ (у редакції підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI) виплачується одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562 було установлено громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір щорічної допомоги на оздоровлення, зокрема, інвалідам ІІІ групи у розмірі 90 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення підпункту 11 пункту 28 розділу ІІ Закону № 107-VI визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9 КАС України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Крім того, статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, визначено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам II групи -45 мінімальних заробітних плат.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення позивачеві застосуванню підлягає стаття 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 12 липня 2005 року № 562.

Разом з тим, згідно з вимогами чинного законодавства цей вид допомоги є щорічним, одноразовим, тобто виплачується один раз на рік.

Відповідно до адміністративного позову позивач просить зобов'язати відповідача здійснити розрахунок та виплату йому одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи", інваліду ІІІ групи, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - в розмірі 30 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, визначеної Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", з відповідного числа місяця, в якому проводитиметься виплата та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити на користь позивача суму недоплаченої позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2005-2011 роки у розмірі, встановленому ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2005-2009 роки по 5 мінімальних заробітних плат, а за 2010-2011 роки по 4 мінімальних заробітних плати.

Позовні вимоги за період з 2005 по 2010 роки залишені без розгляду ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2014 року.

Станом на час звернення до суду, допомога на оздоровлення за 2011 рік позивачу нарахована, однак, не виплачена.

Отже, в даному випадку, право позивача на виплату щорічної допомоги на оздоровлення не може вважатися порушеним, внаслідок чого спір про порушене право відсутній. У зв'язку з цим позовні вимоги про перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, а також враховано не всі встановлені у справі обставини, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про перерахунок та виплату допомоги на оздоровлення за 2011 рік.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Відповідно до ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 20141 року відстрочено управлінню праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації сплату судового збору, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності стягнення з управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації судового збору у розмірі 1,70 грн (згідно з вимогами законодавства щодо розміру судового збору, чинного на момент подання апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації задовольнити повністю.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації про перерахунок та виплату одноразової компенсації та допомоги на оздоровлення, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік у розмірі, встановленому ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відмовити.

Стягнути судові витрати (судовий збір) у розмірі 1, 70 грн. органами Державної казначейської служби України із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.