Справа № 136/34/14-а
Суддя: Пороховий Г. І.
Дата ухвалення: 2014-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/34/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"21" листопада 2014 р. Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Пороховий Г. І.

при секретарі Квашук О.М.

з участю представників ОСОБА_1

ОСОБА_2

Представник третьої особи ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Липовець Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Сиваковецької сільської Ради Треті особи на боці відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішень суб'єкта владних повноважень

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2013 року позивач ОСОБА_4 відповідно до вимог ст..17 КАС України звернулась до Липовецького районного суду Вінницької області як адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування рішень суб'єкта владних повноважень, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 згідно реєстраційного посвідчення від 26 грудня 2005 року внесеним в реєстраційну книгу № 2 за реєстровим № 326. Згідно рішення 28 сесії від 23 грудня 2005 року Сиваковецької сільської Ради її для обслуговування будинку було передано у власність по вул.. 60-річчя Жовтня для будівництва та обслуговування будинку 0,25 га. землі, та для ведення особистого підсобного господарства 0,35 га, всього 0,60 га. Рішенням Сиваковецької сільської Ради від 19 січня 2010 року 41 сесії 5 скликання була затверджено технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель га споруд розмірами 0,25 га., Рішенням від 8 грудня 2009 року 40 сесії 5 скликання було стверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_6. 0,1875 га по АДРЕСА_2 для ведення особистого селянського господарства. Рішенням Сиваковецької сільської Ради від 19 січня 2010 року 41 сесії 5 скликання було затверджено технічна документація із землеустрою щодо складання документів які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства 0,0344 га. по вул. 60-річчя Жовтня буд. - 60. Рішенням Сиваковецької сільської Ради була затверджено технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_7 площею 0,25 га по АДРЕСА_3 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згідно ст.. 56 ЗУ "Про землеустрій" обов'язковою умовою технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку є кадастровий план земельної ділянки. Згідно п. б ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України кадастровий план виготовляється в результаті вчинення певних дій, (кадастрової зйомки яка є комплексом робіт) в тому числі погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. При виготовленні технічної документації вона не підписували акту погодження меж земельної ділянки. Своїм рішенням сільська рада надала у власність частину земельної ділянка яка перебувала у її користуванні без її згоди, що суперечить вимогам ч. 5 ст.. 116 ЗК України "Підстави набутій права власності на земельну ділянку". "Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим ЗК". Сиваковецька сільська Рада діяла не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, прийняла рішення про затвердження технічної документації та передачу земельної ділянки у власність з грубим порушенням земельного законодавства а саме: ч.5 ст. 116 ЗУ України, ч. 2 п. б ст.. 198 ЗК України.

20 січня 2014 року позивач подала уточнену позовну заяву в якій просить суд визнати недійсним та скасувати Рішення Сиваковецької сільської Ради від 19 січня 2010 року 41 сесії 5 скликання "Про затвердження технічної документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розмірами 0,25 га." по АДРЕСА_2. Визнати недійсним та скасувати рішення Сиваковецької сільської Ради від 8 грудня 2009 року 40 сесії 5 скликання "Про затвердження технічної документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства розмірами 0,1875 га." по АДРЕСА_2. Визнати недійсним та скасувати Рішення Сиваковецької сільської Ради від 19 січня 2010 року 41 сесії 5 скликання "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства 0,0344 га." по АДРЕСА_3. Визнати недійсним та скасувати Рішення Сиваковецької сільської Ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розмірами 0,25 га." по АДРЕСА_3.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_4 адміністративний позов підтримала, суду пояснила, що вона є власником житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 згідно реєстраційного посвідчення від 26 грудня 2005 року внесеним в реєстраційну книгу № 2 за реєстровим № 326. Протягом п'ятнадцяти років відколи ОСОБА_8 працює сільським головою, вона перетворила її життя в суцільний ад. У неї є безліч документів, які доводять, що у сусідів до восьми сотих лишньої землі, яку вони у неї відібрали.

Представник позивача ОСОБА_9 у судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_4 підтримав, суду пояснив, що під час виготовлення технічної документації на землю відповідачами не було узгоджено межі з участю позивача, що привело до незаконного затвердження меж земельних ділянок. Не була створена комісія для вирішення земельних спорів. Розмір земельної ділянки ОСОБА_4 менший на чотири сотих .

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, суду пояснила, що у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки рішення, яке оскаржено позивачем є законним, відповідає вимогам законодавства, прав громадян не порушує. Вона, як представник сільської ради, була присутня при всіх комісіях, які запрошувала ОСОБА_4 При складені технічної документації на земельні ділянки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вона також була присутня. ОСОБА_4 в той час заявила, що ніякого акту підписувати не буде, вона також відмовилась встановлювати межові знаки. В той час проводилась безоплатна приватизація землі за постановою КМУ. Якщо більшість людей підписали акт комісії, який передавався на затвердження сесії сільської ради, окремого погодження меж земельних ділянок не вимагалось. Те що на чотири метра квадратних не співпала земельна ділянка ОСОБА_4 можна пояснити тим, що виміри тепер проводяться лазерною лінійкою, а не метром, і цих чотири метри то є похибка яка допускається законом.

Третя особа ОСОБА_7 позов не визнала, суду пояснила що її дев'яносто років,вони все життя проживали з батьками ОСОБА_4 в сусідстві і не було ніколи суперечок щодо межі, а коли ОСОБА_4 прийняла спадщину, почала пред'являти претензії про те, що украли її землю. Ніхто її землі не брав. Коли проводилась безкоштовна приватизація землі, її не було навіть в Україні, все це її вигадки.

Представник третьої особи ОСОБА_3 суду пояснив, що позов ОСОБА_8 надуманий і безпідставний. Позивач оспорює порушені межові знаки, Сорок років межа проходила по забору, який огороджений металевою сіткою, ОСОБА_4 просила зняти цю огорожу і поставила свою. Вона викликала не одну комісію, доводить що у матері, було двадцять сотих землі, а зараз двадцять вісім. Справа в тому, що двадцять вісім сотих у ОСОБА_7 було все життя.

Третя особа ОСОБА_6 позов не визнала, суду пояснила що коли проводилась безкоштовна приватизація землі, вона разом з іншими односельцями приватизувала свою земельну ділянку. Позивача ОСОБА_4 в той час в селі не було. Після смерті батька, вона прийняла спадщину, і почала тероризувати сусідів, що у неї украли землю. Позов її безпідставний, так як її землю ніхто не брав.

Свідок ОСОБА_10 суду засвідчила, що при винесені рішень про приватизацію земельних ділянок ОСОБА_7 та ОСОБА_6 порушень закону не було. Ця справа розглядається різними комісіями з 2007 року. Межові знаки були у виді пророслої трави, спочатку у батька заявниці було 36 сотих, а потім він зайняв ще стало 45 сотих. Заявниця ОСОБА_4 спочатку почала конфлікти з ОСОБА_11 а потім з ОСОБА_7 та ОСОБА_6, вона пред'являє претензії, що у неї захопили майже два метри земельної ділянки. ОСОБА_6 і ОСОБА_5 проводили приватизацію безкоштовно, ніяких претензій ніхто не заявляв.

Свідок ОСОБА_12 суду засвідчив, що коли робилась безкоштовна приватизація земельних ділянок, оформлялось більше семи тисяч державних актів на землю. Він не архіваріус і не займався обліком кадастрових земельних ділянок. Якщо були спірні питання, то виходила комісія сільської ради, яка встановлювала межі, і затверджувалось на сесії сільської ради, що не потребувало погодження меж між сумісними власниками.

Свідок ОСОБА_13 суду засвідчила що ОСОБА_4 не зверталась до сільської ради з заявою про виготовлення технічної документації на приватизацію земельної ділянки, так як вона не проживає в селі, хоча і прописана.Рішення про приватизацію готує землевпорядник.

Суд, вислухав пояснення позивача та його представника, представника відповідача, третіх осіб на боці відповідача та свідків, розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступного.

Відповідно до ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, а способом захисту права згідно зі ст. 162 КАС України може бути визнання незаконним (протиправним) рішення, дії, бездіяльності органу державної влади та його скасування, із зобов'язанням вчинення певних дій на захист порушеного права.

Ухвалою Вінницького Адміністративного Апеляційного суду від 04 грудня 2013 року, визначено, що даний спір віднесено до юрисдикції адміністративного суду, оскільки Конституційний Суд України у своєму Рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів „а", „б", „в", „г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України наголошує, що положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на „спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, з прохальної частину позовної заяви, колегією суддів встановлено, що позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення Сиваковецької сільської ради 41 сесії 5 скликання від 19 січня 2010 року про затвердження технічної документації та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, тобто предметом спору являється законність прийнятих рішень органом місцевого самоврядування при виконанні ним владних управлінських функцій.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Порушення свого права позивач ОСОБА_4 пов'язує з тим, що в порушення вимог ст.. 56 ЗУ "Про землеустрій" обов'язковою умовою технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку є кадастровий план земельної ділянки. Згідно п. б ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України кадастровий план виготовляється в результаті вчинення певних дій, (кадастрової зйомки яка є комплексом робіт) в тому числі погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. При виготовленні технічної документації вона не підписували акту погодження меж земельної ділянки. Своїм рішенням сільська рада надала у власність частину земельної ділянка яка перебувала у її користуванні без її згоди, що суперечить вимогам ч. 5 ст.. 116 ЗК України, а тому надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після її вилучення (викупу) в порядку, передбаченому Земельним кодексом України. Виходячи з цього позивач вимагає від суду визнати недійсним та скасувати Рішення Сиваковецької сільської Ради.

Судом встановлено, що земельна ділянка домоволодіння АДРЕСА_1 (біля житлового будинку) за земельно - шнуровою книгою рахується 0,45га. Державного акта про право власності на землю позивач ОСОБА_4 не отримала.

ОСОБА_7 є власником домоволодіння АДРЕСА_3, відповідно до рішення Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області 37 сесія 5 скликання від 04 вересня 2009 року, ОСОБА_5. передано безоплатно в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,28 га (0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,03 га для ведення особистого селянського господарства) по АДРЕСА_3.

ОСОБА_6 є власником домоволодіння АДРЕСА_2. Відповідно до рішення Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької обл. 39 сесія 5 скликання від 12 листопаду 2009 року, ОСОБА_6 передано безоплатно в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,38га. (0,25га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,13га для ведення особистого селянського господарства) по АДРЕСА_2.

Відповідно до висновку технічної експертизи, фактичне користування земельною ділянкою гр. ОСОБА_4, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, не відповідає правоустановчим документам - рішенню 28 сесії Сиваковсцької сільської ради від 23 грудня 2005 року, оскільки площа по фактичному користуванню складає 0,4086га., що менше на 0,0414га. = 0,45-0.4086 від площі яка рахується за матеріалами земельно-шпурової книги. В матеріалах цивільної справи відсутні відомості щодо меж, довжини, ширини та конфігурації земельної ділянки АДРЕСА_1, яка була передана ОСОБА_4 рішенням 28 сесії Сиваковсцької сільської ради від 23 грудня 2005 року, тому встановити відповідність їх до фактичного користування земельною вбачається за можливе.

Стаття 79 Земельного кодексу України дає визначення земельної ділянки як об'єкта права власності. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. При цьому документом, який підтверджує право власності на певну земельну ділянку, є державний акт на право власності на земельну ділянку.

Підставами для визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень рішення Сиваковецької сільської Ради від 19 січня 2010 року 41 сесії 5 скликання "Про затвердження технічної документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку" ОСОБА_14, та рішення Сиваковецької сільської Ради від 8 грудня 2009 року 40 сесії 5 скликання "Про затвердження технічної документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_14 Рішення Сиваковецької сільської Ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_7 позивач зазначає те, що Сиваковецька сільська Рада діяла з грубим порушенням земельного законодавства а саме: ч.5 ст. 116 ЗУ України, ч. 2 п. б ст.. 198 ЗК України. Ч.5.ст.116 Земельного кодексу України передбачає, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до вимог статті 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

У свою чергу, статтею 25 цього ж Закону передбачено, що місцеві ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією, цим та іншими законами до їх відання.

За змістом наведених правових норм, надання органам місцевого самоврядування повноважень щодо надання земельних ділянок у власність, чи користування громадянам, дає право Сиваковецької сільські Раді приймати рішення щодо порядку надання земельних ділянок громадянам, під час безоплатної приватизації землі.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення.

Суд приймає до уваги те, що позивачка ОСОБА_4, з заявою про отримання дозволу про виготовлення технічної документації та отримання державного акту на землю до Сиваковецької сільської Ради не зверталась, і будь яких рішень стосовно ОСОБА_4 сільська рада як суб'єкт владних повноважень управлінських функцій не здійснювала, тобто відсутні буд які докази порушення її Конституційного права. Доказів про передачу земельної ділянки що належить позивачеві ОСОБА_4 рішення Сиваковецької сільської Ради, суду не надано, а виявлена різниця її земельної ділянки за фактичним користуванням, по шнуровій книзі, належить до вимог цивільного судочинства.

При цьому суд звертає увагу на частину четверту статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Ці положення Основного Закону кореспондуються з пунктом "в" статті 5 ЗК, згідно з яким земельне законодавство базується на принципі невтручання держави у здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом. Позивачеві виділена земельна ділянка, право власності на яку вона не набула.

Суд, враховуючи вищевикладені обставини та положення вимог закону, вважає, що відповідач прийняв оскаржуване рішення в межах наданих повноважень, відповідно до вимог діючого законодавства, обґрунтовано та не порушуючи прав, свобод чи інтересів позивача, в зв'язку з чим підстави для його скасування відсутні, інших підстав його незаконності, окрім наведених вище, позивач не навів. З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку, що підстав для задоволення даного адміністративного позову немає.

Керуючись ст.ст. 19, 40, 55 Конституції України, Законом України "Про благоустрій населених пунктів", Законом України "Про місцеве самоврядування", ст.ст.2,7-12,18,69-72,76,79,86,159-163,167 КАС України, с у д,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_4 в задоволені адміністративного позову про визнати недійсним та скасувати Рішення Сиваковецької сільської Ради від 19 січня 2010 року 41 сесії 5 скликання "Про затвердження технічної документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розмірами 0,25 га." по АДРЕСА_2.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволені адміністративного позову про визнання недійсним та скасувати Рішення Сиваковецької сільської Ради від 8 грудня 2009 року 40 сесії 5 скликання "Про затвердження технічної документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_6 для ведення особистого селянського господарства розмірами 0,1875 га." по АДРЕСА_2.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволені адміністративного позову про визнання недійсним та скасувати Рішення Сиваковецької сільської Ради від 19 січня 2010 року 41 сесії 5 скликання "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства 0,0344 га." по АДРЕСА_3.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволені адміністративного позову про визнання недійсним та скасування Рішення Сиваковецької сільської Ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право на земельну ділянку, та внесення часткових змін до рішення Сиваковецької сільської Ради про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розмірами 0,25 га." по АДРЕСА_3.

Судові витрати по справі віднести на рахунок позивача ОСОБА_4

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Г. І. Пороховий