Справа № 466/635/14-а
Суддя: Луців-Шумська Н. Л.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/635/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м.Львова у складі:

головуючої - судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ
Н.Л.

секретаря ДУДИНСЬКОЇ
З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Львова про
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання до вчинення дій,

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_1 27.01.2014р. звернувся в суд х
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі
м.Львова, в якому, з врахуванням заяви
про збільшення позовних вимог, просить
визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі
м.Львова від 23.12.2013р. №10224/03-20 щодо
відмови у задоволенні його заяви від
30.09.2013р. про призначення пенсії за
вислугу років відповідно до ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру».
Також просить зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Львова
зарахувати до 21-річного стажу роботи,
що дає право на пенсію за вислугою
років до ст.50-1 Закону України «Про
прокуратуру», час проходження ним
військової служби - навчання у
Львівському військовому ліцеї імені
Героїв Крут та військовому інституті
при Державному університеті
«Львівська політехніка» з 17 липня 1992р.
по 01 серпня 2000р., прийняти рішення про
призначення йому пенсії за вислугу
років відповідно до ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру» з 30.09.2013р. та
виплачувати пенсію в розмірі,
обчисленому відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», а
після звільнення з таких посад, у
розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України «Про прокуратуру».

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що з 17 липня 1992 року
по 15 червня 1995 року він навчався у
Львівському військовому ліцеї ім.
Героїв Крут. Після закінчення навчання
в ліцеї, перед випуском з ліцею наказом
начальника ліцею №78 від 31 травня 1995
року було| затверджено результати
роботи комісії по розподілу
випускників військового ліцею, яким
направлено його для вступу до
Львівського військового інституту ДУ
«Львівська Політехніка». В період
навчання у Львівському військовому
ліцеї ім. Героїв Крут останній був
військово-навчальним закладом
Міністерства оборони України.

Після відбуття канікулярної відпустки
безпосередньо після закінчення ліцею
він прибув до Львівського військового
інституту ДУ «Львівська Політехніка»
та був зарахований до нього 1 серпня 1995
року. 25 червня 2000 року після закінчення
Львівського військового інституту ДУ
«Львівська Політехніка» наказом
Міністра Оборони України №358 йому було
присвоєно військове звання «лейтенант
юстиції», зараховано в розпорядження
Генерального прокурора України. З 1
серпня 2000 року по 14 серпня 2012 року
проходив військову службу в органах
військової прокуратури, безпосередньо
обіймав прокурорсько-слідчі посади в
органах військової прокуратури
України, відповідно до ст. 46-1 Закону
України «Про прокуратуру". Звільнений з
військової служби наказом Міністра
оборони України від 10.07.2012 року у запас
за пунктом «г» у зв'язку зі скороченням
штатів та по реформуванню ЗС України.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова №2А-387/06 від 19 жовтня 2006
року, яке набрало законної сили,
зобов'язано Західне оперативне
командування та військову прокуратуру
Західного регіону України зарахувати у
загальний строк військової служби та у
строк безперервної служби період
навчання у Львівському військові ліцеї
імені Героїв Крут та встановлено
початком військової служби день
зарахування до ліцею - 17 липня 1992 року.
Дане рішення суду відповідачами
виконано, наказом військового
прокурора Західного регіону України
№27 від 05 березня 207 року визнано днем
початку його військової служби 17 липня
1992 року, зараховано у загальний строк
військової служби та у строк
безперервної календарної військової
служби період навчання у Львівському
військовому ліцеї імені Героїв Крут, а
також загальний строк військової
служби та строк моєї безперервної
календарної військової служби станом
на 1 березня 2007 року становить 14 років 7
місяців 12 днів.

Органи фінансової служби військових
частин та інших військових формувань
виплачували йому усі надбавки за
вислугу років та за безперервну
вислугу років з урахуванням строку
безперервної календарної вислуги з 17
липня 1992 року.

Станом на 14 серпня 2012 року строк його
безперервної календарної військової
служби становить 20 років 00 місяців 27
днів. Даний факт підтверджується
наказом про виключення мене зі списків
особового складу військової
прокуратури Західного регіону України
№74к від 14.08.2012 року, послужним списком,
трудовою книжкою.

З 15 серпня 2012 року він працює у
прокуратурі Західного регіону України
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері на посаді заступника
прокурора регіону, а з 15 грудня 2012 року
на посаді заступника прокурора
Західного регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері -
начальника слідчого управління.

Станом на 1 вересня 2013 року у нього був 21
рік трудового стажу, з яких 13 років
роботи в органах військової
прокуратури на прокурорсько-слідчих
посадах та 8 років військової служби
(період навчання у військовому ліцеї та
військовому інституті).

30 вересня 2013 року він звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Львова із
заявою про призначення та виплату
пенсії за вислугою років (відповідно до
ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру»), подавши документи,
необхідні для призначення такої
пенсії, як працівнику прокуратури.

Незважаючи на наведене, відповідач
листом від 23.12.2013 року №10224/03-20 відмовив
йому у призначенні пенсії за вислугу
років, як працівнику прокуратури, із-за
відсутності необхідного 21 річного
стажу вислуги років, оскільки чинним
законодавством, а саме ст. 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», не
передбачено зарахування до вислуги
років, що дає право на пенсію, період
навчання у військовому ліцеї ім. Героїв
Крут та військовому інституті при
державному університеті «Львівська
Політехніка».

Вважає таку відмову, необгрунтованою,
такою, яка суперечить вимогам чинного
законодавства і прямо порушує його
права.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги, з врахуванням поданих
уточнень, підтримав повністю, просить
позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечили,
покликаючись на мотиви, вказані у
письмових запереченнях. Пояснили, що до
вислуги років, що дає позивачу право на
пенсію згідно із ст. 50-1 Закону України
"Про прокуратуру", зараховується період
з 01.08.2000 по 14.08.2012 р. та з 15.08.2012 по 30.09.2013 -
всього 13 років 01 місяць 28 днів.
Зарахування до вислуги років, що дає
право на пенсію згідно із ст. 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" періоду
навчання у військовому ліцеї ім.Героїв
Крут та Військовому інституті при
Державному університеті "Львівська
політехніка" даною статтею не
передбачене.

На момент вступу до Львівського
військового ліцею ім.Героїв Крут
позивачу не виповнилося 18 років,
перебуваючи на навчанні у ліцеї
позивач отримав лише загальну середню
освіту з певними особливостями до
майбутньої військової підготовки, не
мав військових звань, не приймав
Військову присягу та не укладав
контракт на проходження військової
служби, який в обов'язковому порядку
укладається курсантами (слухачами).

Львівський військовий ліцей ім.Героїв
Крут був створений відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№490 від 19 серпня 1992 року на базі
Львівської республіканської
спецшколи-інтернату з поглибленим
вивченням російської мови і літератури
та посиленою військово-фізкультурною
підготовкою та Постановою Кабінету
Міністрів України №643 від 13 червня 1996
року з 1 липня 1996 року реорганізований у
Львівський державний ліцей з посиленою
військово-фізичною підготовкою
ім.Героїв Крут.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету
Міністрів України від 19.08.02 р. № 490 "Про
реформу системи військової освіти"
Львівський військовий ліцей ім. Героїв
Крут був утворений на базі Львівської
республіканської спеціальної
школи-інтернату з метою якісної
підготовки кандидатів для вступу до
військових навчальних закладів,
надання державної допомоги у вихованні
дітей сиріт, дітей з багатодітних
сімей, а також дітей учасників бойових
дій та учасників ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи. Отже,
військовий ліцей є видом
загальноосвітнього
навчально-виховного закладу, у якому
ліцеїсти проходять підготовку до
вступу у військово-навчальні заклади, а
навчання у даному військовому ліцеї не
входить до закріпленого у статті 2
Закону України "Про військовий
обов'язок і військову службу" переліку
видів військової служби.

Представники відповідача просять у
задоволення позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача,
представників відповідача, з'ясувавши
обставини, якими сторони обґрунтовують
свої вимоги та заперечення, дослідивши
зібрані по справі докази, суд дійшов
висновку про можливість задоволення
позову з таких мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з
17 липня 1992 року по 15 червня 1995 року
навчався у Львівському військовому
ліцеї ім. Героїв Крут. Наказом
начальника ліцею №78 від 31 травня 1995
року його направлено для вступу до
Львівського військового інституту ДУ
«Львівська Політехніка». 1 серпня 1995
року він був зарахований до
Львівського військового інституту ДУ
«Львівська Політехніка». 25 червня 2000
року після закінчення Львівського
військового інституту ДУ «Львівська
Політехніка» наказом Міністра Оборони
України №358 ОСОБА_1 зараховано в
розпорядження Генерального прокурора
України та присвоєно військове звання
«лейтенант юстиції».

Згідно з копією послужного списку з
01.08.2000 р. по 14.08.2012 р. ОСОБА_1 проходив
військову службу на
прокурорсько-слідчих посадах
прокуратури Західного регіону України.
З військової служби звільнений згідно
з наказом МО України від 10.07.2012 р. № 550 у
запас за пунктом «г» у зв'язку зі
скороченням штатів та по реформуванню
ЗС України.

Згідно з копією трудової книжки з
15.08.2013р. ОСОБА_1 призначено на посаду
заступника прокурора Західного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній
сфері-начальника управління нагляду за
законністю оперативно-розшукової
діяльності, дізнання та досудового
слідства, а з 12.12.2012 - на посаду
заступника прокурора-начальника
слідчого управління.

30.09.2013р. ОСОБА_1 звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Львова із
заявою про призначення йому та виплату
пенсії за вислугою років (відповідно до
ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру»), подавши документи,
необхідні для призначення такої
пенсії, як працівнику прокуратури.

Листом від 23.12.2013 року №10224/03-20
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Львова
відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії
за вислугу років, як працівнику
прокуратури, із-за відсутності
необхідного 21 річного стажу вислуги
років, оскільки чинним законодавством,
а саме ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», не передбачено
зарахування до вислуги років, що дає
право на пенсію, період навчання у
військовому ліцеї ім. Героїв Крут та
військовому інституті при державному
університеті «Львівська Політехніка».
До вислуги років, що дає право на пенсію
згідно із ст. 50-1 Закону України "Про
прокуратуру", відповідачем зараховано
період з 01.08.2000 по 14.08.2012 р. та з 15.08.2012 по
30.09.2013 - всього 13 років 01 місяць 28 днів.

Суд вважає, що таке рішення відповідача
про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1
від 30.09.2013р. про призначення пенсії за
вислугу років відповідно до ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру» слід
визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до статті 50-1 Закону України
"Про прокуратуру" прокурори і слідчі
мають право на пенсійне забезпечення
за вислугу років незалежно від віку за
наявності на день звернення вислуги
років не менше:

- з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року -
21 рік, у тому числі роботи на посадах
прокурорів і слідчих прокуратури не
менше 11 років. Пенсія призначається в
розмірі 80 відсотків від суми їхньої
місячної (чинної) заробітної плати, до
якої включаються всі види оплати праці,
з якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а до 1 січня 2011 року -
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії.

До вислуги років, що дає право на пенсію
згідно з цією статтею, зараховується
час роботи на прокурорських посадах,
перелічених у статті 56 цього Закону, в
тому числі у військовій прокуратурі,
стажистами в органах прокуратури,
слідчими, суддями, на посадах
начальницького складу органів
внутрішніх справ, офіцерських посадах
Служби безпеки України, посадах
державних службовців, які займають
особи з вищою юридичною освітою, в
науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України
працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних
органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба, половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років.

Право на пенсію за вислугу років мають
особи, які безпосередньо перед
зверненням за призначенням такої
пенсії працюють в органах прокуратури
чи в науково-навчальних закладах
Генеральної прокуратури України, а
також особи, звільнені з
прокурорсько-слідчих посад органів
прокуратури за станом здоров'я, у
зв'язку із скороченням чисельності або
штату працівників та у зв'язку з
обранням їх на виборні посади органів
державної влади чи органів місцевого
самоврядування.

Пенсії за вислугу років відповідно до
цієї статті призначаються органами
Пенсійного фонду України і
виплачуються в частині, що не перевищує
розміру пенсії із солідарної системи,
що призначається відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України. Частина пенсії, що перевищує
цей розмір, виплачується за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Обчислення (перерахунок) пенсій
провадиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком.

Законом України "Про прокуратуру" не
визначено порядок обчислення
військової служби. Застосуванню
підлягають загальні норми, що
містяться у відповідних статтях інших
Законів, які регулюють таке пенсійне
забезпечення, у тому числі Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб", "Про військовий
обов'язок і військову службу".

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до стажу
роботи, який дає право на призначення
пенсії за вислугою років,
зараховується військова служба
незалежно від місця проходження
служби.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
оборону України» від 6 грудня 1991 року
організаційно Збройні Сили України
складаються з військових об'єднай
з'єднань, частин, підрозділів,
військових установ і навчальних
закладів.

За ст.3 Закону України «Про Збройні сили
України» Збройні сили України
складаються, в тому числі з військових
навчальних закладів.

Згідно ст.2 Постанови КМ України №490 від
19 серпня 1992 року «Про реформу системи
військової освіти» Львівський
військовий ліцей ім. Героїв Крут це
військовий навчальний заклад, який є
складовою частиною системи військової
освіти.

На час зарахування позивача ОСОБА_1 до
ліцею був чинним Закон України «Про
загальний військовий обов'язок і
військову службу» від 25 березня 1992
року. Відповідно до абзацу четвертого
пункту першого статті 24 цього Закону
початком перебування на військовій
службі вважається день прибуття на
навчання до військово-навчального
закладу (військового ліцею), вказаний у
приписі, виданому військкоматом. Ця
норма була чинною до прийняття Закону
України від 18 червня 1999 року «Про
внесення змії до Закону України «Про
загальний військовий обов'язок і
військову службу».

Така ж норма міститься у абзаці
четвертому пункту четвертого розділу
першого Тимчасового положення про
проходження військової служб:
солдатами, матросами, сержантами і
старшинами, затвердженого Указом
Президента України від 13 травня 1993 року
№174/93, яке втратило чинність у 2001 році.

Враховуючи положення ст.22 Конституції
України застосуванню підлягають норми
Закону, що діяли на час навчання
позивача у військовому ліцеї.

Постановою Шевченківського районного
суду м.Львова від 19.10.2006р. зобов'язано
Західне оперативне командування та
військову прокуратуру Західного
регіону України зарахувати ОСОБА_1 у
загальний строк військової служби та у
строк безперервної служби період
навчання у Львівському ліцеї імені
Героїв Крут та встановити початком
військової служби день зарахування до
вказаного ліцею - 17.07.1992р.

Постанова суду набрала законної сили
та виконана як фінансовими органами
ЗОК, так і військовою прокуратурою
Західного регіону України.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення приймаються іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Суд вважає безпідставним покликання
відповідача на те, що вказана вище
постанова Шевченківського районного
суду м.Львова від 19.10.2006р. не стосується
Управління Пенсійного фонду України
Шевченківському районі м.Львова і не
може прийматися ним до уваги при
визначенні вислуги років позивачеві.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу» від 04.04.2006 № 3597-ІУ (в
редакції Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про загальний
військовий обов'язок і військову
службу»), пункту 1 статті 8 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей» (в редакції Закону України
від 03.11.2006 № 328-У «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України з
питань соціального захисту
військовослужбовців,
військовозобов'язаних та резервістів,
які призвані на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, і
деяких інших осіб»), військова служба є
державною службою особливого
характеру, яка полягає у професійній
діяльності придатних до неї за станом
здоров'я і віком громадян України,
пов'язаній із захистом Вітчизни. Час
проходження військової служби
зараховується громадянам України до їх
страхового стажу, стажу роботи, стажу
роботи за спеціальністю, а також до
стажу державної служби.

У п. 10 ст. 14 наведеного Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», передбачено, що
військовослужбовці та члени їх сімей,
які мають право на пільги, гарантії та
компенсації відповідно до цього
закону, користуються пільгами,
гарантіями та компенсаціями,
встановленими для громадян України
законами та іншими
нормативно-правовими актами, а також
рішеннями органів місцевого
самоврядування. Якщо такі особи мають
право на отримання однієї і тієї ж
пільги, гарантії чи компенсації з
кількох підстав, то їм надається за їх
вибором пільга, гарантія чи
компенсація тільки з однієї підстави.

Частина 5 ст. 50-1 Закону України "Про
прокуратуру", включаючи до 20-річного
стажу роботи, що дає право на пенсію за
вислугою років, час проходження
військової служби військовослужбовцям
СБУ та працівниками органів внутрішні
справ, не зазначає про таке право інших
військовослужбовців. Оскільки, ч. 5 ст.
50-1 Закону України "Про прокуратуру" не
визначає порядок обрахування
військової служби військовослужбовцям
військових прокуратур, а ст. 46-1 цього ж
закону зазначає про необхідність
застосування щодо таких
військовослужбовців норм Закону
України «Про військовий обов'язок та
військову службу» та інших
законодавчих актів України, якими
встановлено правові та соціальні
гарантії, пенсійне, медичне та інші
види постачання і забезпечення,
передбачені законодавством для осіб
офіцерського складу Збройних Сил
України, то при вирішенні питань
надання та застосування таких правових
та соціальних гарантій, у тому числі -
пенсійного забезпечення, уже слід
керуватися наведеними вище
законодавчими актами та нормами, які
безпосередньо регламентують ці
питання.

Право на соціальний захист громадян, у
тому числі - пенсійне забезпечення,
гарантовано як законодавчими нормами,
так і нормами Конституції України.

Таким чином, виходячи з норм
ст.ст.17,21,22,24,46 Конституції України, ч.1
ст.2 Закону України "Про військовий
обов'язок і військову службу", ст.2, п.1
ст.8, п.10 ст.14 Закону України "Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей", ст.46-1 Закону України "Про
прокуратуру" та іншими законодавчими
нормами, час проходження військової
служби зараховується громадянам
України до їх страхового стажу, стажу
роботи, стажу роботи з спеціальністю, а
також до стажу державної служби. При
цьому положення ч.1 ст.2 Закону України
"Про військовий обов'язок і військову
службу", п.1 ст.8, п.10 ст.14 Закону України
"Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів ї:
сімей", що прийняті Законодавчим
органом значно пізніше норм ч.5 ст.50-1
Закону України "Про прокуратуру",
поширюються на всіх
військовослужбовців, зокрема тих, хто
перебував на службі у військовій
прокуратурі на прокурорсько-слідчих
посадах.

Тому час проходження позивачем
навчання в установах Міністерства
обороні України, як і час перебування у
розпорядженні Генерального прокурора
та проходження військової служби на
прокурорсько-слідчих посадах у
військовий прокуратурах Західного
регіону України, повинні бути
зараховані до вислуги років, що дає
право на пенсію згідно з Законом
України «Про прокуратуру».

Позивач у п.4 заяви про збільшення
позовних вимог просить суд зобов'язати
відповідача виплачувати пенсію в
розмірі, обчисленому відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а після звільнення з
таких посад, у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України «Про
прокуратуру».

Проте, не може братися судом до уваги
вимога позивача щодо зобов'язання
відповідача вчинення дій у
майбутньому, оскільки, за ст.17 КАС
України, компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Суд вирішує питання правомірності дій
відповідача, вчинених на даний час, а не
дії чи бездіяльності, які можуть мати
місце в майбутньому.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.6,8,9,11,69,71,86,158,160,162,163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В
И В :

Визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі
м.Львова від 23.12.2013р. №10224/03-20 про
відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від
30.09.2013р. про призначення пенсії за
вислугу років відповідно до ст.50-1
Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м.Львова зарахувати до 21-річного стажу
роботи, що дає право на пенсію за
вислугою років до ст.50-1 Закону України
«Про прокуратуру», час проходження
ОСОБА_1 військової служби - навчання у
Львівському військовому ліцеї імені
Героїв Крут та військовому інституті
при Державному університеті
«Львівська політехніка» з 17 липня 1992р.
по 01 серпня 2000р.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м.Львова прийняти рішення про
призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу
років відповідно до ст.50-1 Закону
України «Про прокуратуру», з 30.09.2013р. та
провести її нарахування та виплату
починаючи з 30.09.2013р.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів після
її оголошення через Шевченківський
районний суд м. Львова. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська