Справа № 826/17663/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс»

до

1. Київської міжрегіональної митниці Міндоходів

2. Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві

про

визнання незаконними дій, зобов’язання вчинити певні дії та стягнення коштів, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13 листопада 2014 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідністю «Софіт-Люкс» (далі – ТОВ «Софіт-Люкс», позивач) з адміністративним позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (далі – відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (далі – ГУ ДКС України у м. Києві, відповідач 2) про:

- визнання незаконними дій Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України щодо незадоволення заяви позивача від 03 вересня 2014 року № 03-09/14 про повернення Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом;

- зобов’язання Київську міжрегіональну митницю Міністерства доходів і зборів України підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів ТОВ «Софіт-Люкс» та направити його разом з іншим передбаченими законодавством документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Софіт-Люкс» надмірно сплачені кошти у сумі 19 723,80 грн., у тому числі 15 930,76 грн. – податку на додану вартість, 3 793,04 грн. – ввізного мита.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що рішення про коригування митної вартості товарів імпортованих ТОВ «Софіт-Люкс» від 11 листопада 2013 року № 100250000/2013/600923/2 скасовано рішенням суду, проте в порушення норм чинного законодавства, митним органом у встановленому законом порядку не надано висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно зарахованих до бюджету митних платежів у розмірі 19 793,80 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач 1 – Київська міжрегіональна митниця Міндоходів в своїх запереченнях просив суд в задоволенні адміністративного позову ТОВ «СОФІТ-ЛЮКС» повністю відмовити, оскільки сплачені декларантом суми коштів за МД від 11 листопада 2013 року № 100250000/2013/076579, в розумінні митного органу, є передоплатою, а не надміру сплаченими грошовими коштами або помилково сплаченими грошовими зобов’язаннями.

Відповідно до вимог частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), у зв’язку з неявкою в судове засідання представників відповідача, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2013 року позивач подав до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів МД № 100250000/2013/076526 з метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару, за контрактом від 02 квітня 2012 року № SMA16.

Київською міжрегіональною митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 11 листопада 2013 року № 100250000/2013/600923/2, відповідно до якого, митна вартість визначена 4,5600 USD/одиницю із застосуванням резервного методу.

Задекларовані товари були випущені у вільний обіг під гарантійні зобов'язання, шляхом сплати позивачем до Державного бюджету України 19 723,80 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2014 року по справі № 826/1794/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України задоволено частково; скасовано рішення про визначення митної вартості товарів від 11 листопада 2013 року № 100250000/2013/600923/2.

Вважаючи незаконними дії суб’єкта владних повноважень щодо відмови в поверненні надмірно сплачених коштів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд частково погоджується з доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс», виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами регулюються нормами Конституції України, Митного кодексу України (далі – МК України) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 19 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній в момент виникнення спірних правовідносин) правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 1 МК України передбачено, що відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до частини 7 статті 298 МК України, порядок нарахування, обліку та перерахування до державного бюджету сум митних платежів визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до частини 1 статті 301 МК України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів (ч. 2 статті 301 МК України).

Частинами 3 та 4 статті 301 МК України передбачено, що помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до частини 5 статті 301 МК України, повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо:

1) законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом;

2) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим;

3) відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі;

4) митну декларацію змінено або визнано недійсною;

5) у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом "а" пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу;

6) платником податків подано органу доходів і зборів документи, які підтверджують наявність у нього на день подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Згідно із частиною 6 статті 301 МК України, повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п'ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

При цьому, суд зазначає, що порядок повернення вказаних вище платежів регулюються, зокрема, Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженим наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618 (далі – Порядок № 618).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 618 передбачено, що заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 618).

Так, згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Порядку № 618, для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20 липня 2007 року № 611/147 (далі – Порядок № 611/147).

Вказаний Порядок № 611/147 втратив чинність внаслідок набуття чинності спільним Наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України № 882/1188 від 30 грудня 2013 року, яким затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань (далі - Порядок № 882/1188).

Таким чином, підготовка висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення) регулюється Порядком № 882/1188.

Відповідно до пунктів 5, 6 розділу ІІІ Порядку № 618, супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України, Реєстр висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, підготовлений відповідно до Порядку № 882/1188 (далі - Реєстр висновків про повернення), Висновок про повернення з оригіналом заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України, підписаний начальником (заступником начальника) Відділу та зареєстрований у журналі реєстрації висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Журнал реєстрації висновків про повернення коштів з Держбюджету), форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, разом з документом, у якому відображаються результати перевірки, подаються керівнику (заступнику керівника) митного органу для прийняття остаточного рішення про повернення коштів.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Копія Висновку про повернення, оригінал заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України та документ, у якому відображаються результати перевірки заяви платника, залишаються у Відділі для контролю.

Також, відповідно до пунктів 5 та 7 Порядку № 882/1188, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242.

За платежами, належними державному бюджету, орган Міндоходів у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з Реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 882/1188, орган Міндоходів несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Пунктом 9 Порядку № 882/1188 встановлено, що висновки реєструються органами Казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Згідно до пункту 10 Порядку №882/1188 на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов’язань у визначеному законодавством порядку. Орган Казначейства протягом п'яти робочих днів повідомляє відповідний орган Міндоходів про перерахування сум помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань на рахунки банків та через підприємства поштового зв'язку, уповноважені здійснювати готівкові розрахунки з платниками податків, зазначені у висновку, після чого орган Міндоходів у строк не пізніше п'яти робочих днів повідомляє платників податків про можливість отримання належних їм коштів.

Таким чином, наведені вище норми свідчать про те, що підставою для виплати Державним казначейством України надмірно сплачених позивачем коштів є висновок митного органу про повернення з Державного бюджету України помилково і/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів із заявою від 03 вересня 2014 року № 03-09/14 про повернення надмірно сплачених до Державного бюджету України податків і зборів у розмірі 19 723,80 грн.

До вказаної заяви було додано копії:

- ВМД від 11 листопада 2013 року № 100250000/2013/076579;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 11 листопада 2013 року № 100250000/2013/600923/2;

- постанови Окружного адміністративного суду міста Києві від 05 березня 2014 року по справі № 826/1794/14;

- ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року по справі № 826/1794/14.

У той же час, при вирішення вказаної адміністративної справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 254 КАС України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Положеннями частини 1 статті 255 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України

Таким чином, враховуючи викладене постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2014 року набрала законної сили 23 квітня 2014 року, а тому є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, за вказаних вище обставин, суд вважає, що у відповідача 1 у відповідності до вказаних вище норм законодавства виник обов’язок щодо підготовки та надання висновку про повернення позивачу надмірно зарахованих до бюджету митних платежів.

У той же час з матеріалів справи вбачається, що митним органом не вжито жодних передбачених чинним законодавством дій щодо підготовки відповідного висновку, а лише надано письмову відмову про відсутність підстав для повернення коштів з Державного бюджету України.

А тому, з огляду на наведене, суд приходить до висновку про безпідставність відмови в поверненні позивачу надмірно сплачених коштів у розмірі 19 723,80 грн., у тому числі 15 930,76 грн. – податку на додану вартість, 3 793,04 грн. – ввізного мита, у зв'язку із чим вимога позивача щодо визнання незаконними дій Київської міжрегіональної митниці Міндоходів щодо незадоволення його заяви від 03 вересня 2014 року № 03-09/14 є обґрунтованою.

Разом з тим, за вказаних вище обставин, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов’язати Київську міжрегіональну митницю Міндоходів підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів ТОВ «Софіт-Люкс» та направити його разом з іншим передбаченими законодавством документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

При цьому, щодо позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Софіт-Люкс» надмірно сплачених коштів у сумі 19 723,80 грн. суд зазначає наступне.

Повернення вказаної суми грошових коштів можливо лише за умови надання відповідачем 1 органу державної казначейської служби відповідного висновку.

З урахуванням того, що такий висновок на час розгляду даної справи складено та подано не було, ознак протиправної бездіяльності органів державної казначейської служби не встановлено, то вищевказана вимога позивача про стягнення коштів є передчасною та задоволена бути не може.

За правилами частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України та частину 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суд вирішив стягнути з позивача 1 571,22 грн. судового збору.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» задовольнити частково.

2. Визнати незаконними дії Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України щодо незадоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» від 03 вересня 2014 року 03-09/14 про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом.

3. Зобов’язати Київську міжрегіональну митницю Міністерства доходів і зборів України підготувати висновок про повернення надмірно зарахованих до бюджету митних платежів Товариством з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» та направити його разом з іншим передбаченими законодавством документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

4. В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко