Справа № 382/2093/14-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кисіль О.А. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Справа: № 382/2093/14-а

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Яготинського районного суду Київської області від 19 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області про визнання рішення недійсним та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( далі - позивач ) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Яготинському районі Київської області ( далі - відповідач ) про визнання недійним рішення відповідача від 17.09.2014 р. № 3838/04-05 про відмову в призначенні йому пенсії, визнання за ним права на пільгову пенсію за віком та про зобов'язання відповідача призначити йому пенсію, починаючи з 10.06.2014 р. на пільгових умовах, згідно з п «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши період роботи за професією машиніста аміачно-холодильних установок з 02.01.1981 р. по 04.06.1987 р., тобто стаж роботи 6 років 5 місяців, та загальний стаж роботи 14 років 1 місяць 12 днів.

Яготинський районний суд Київської області своєю постановою від 19 листопада 2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову, так як, на його думку, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 20.08.2014 р. позивач звернувся до УПФУ в Яготинському районі Київської області із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з наявністю пільгового стажу роботи на посаді, включеній до Списку № 2.

17.09.2014 р. відповідачем було прийнято рішення № 3838/04-05 про відмову в призначенні ОСОБА_2 пенсії на пільгових умовах у зв'язку з ненаданням позивачем документів, підтверджуючих наявність в нього пільгового стажу роботи на посаді за Списком № 2.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не підтверджено наявність у позивача пільгового стажу роботи, зокрема, не вбачається, що у період з 02.01.1981 р. по 03.06.1987 р. він працював машиністом компресорного цеху саме аміачно-холодильних установок у Держплемптахзаводі «Яготинський» та з 04.06.1987 р. по 23.06.1993 р. був переведений на посаду інженера по холодильних установках на вказаному підприємстві та що це були саме аміачні холодильні установки.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши виниклі між сторонами правовідносини та законодавство, яким вони регулюються, судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( далі - Закон № 1788-ХІІ ), Порядком подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 ( далі - Порядок № 22-1 ), Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 ( далі - Порядок № 383 ), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 ( далі - Порядок № 637 ), Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 ( далі - Порядок № 442 ), Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58 ( далі - Інструкція ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 4.3 Постанови № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

У п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ закріплено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

У Списку № 2 до робіт зі шкідливими умовами праці, зокрема, віднесено роботу машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки.

За змістом п. 4 Порядку № 442, атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

П. 2.6, 2.9, 2.14 Інструкції передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов'язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках. Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.

У відповідності з п. 20 Порядку № 637, у випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу роботи, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п. 10 Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною та необхідною правовою підставою для призначення особі пенсії на пільгових умовах є наявність в неї пільгового стажу роботи, який має бути підтверджений, у першу чергу, трудовою книжкою і лише за її відсутності іншими первинними документами, які повинні оцінюватися всі у своїй сукупності.

Крім того, необхідною умовою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, є встановлення факту її перебування на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України від 25.11.2014 р. у справі № 21-519а14, яке, у відповідності з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що, як було правильно встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом в доводах його апеляційної скарги, запис у трудовій книжці ОСОБА_2 за період роботи з 02.01.1981 р. по 03.06.1987 р. дійсно здійснений ручками різних кольорів, а саме: до основного запису «машинистом компрессорного цеха 4 розряда» було дописано ручкою іншого кольору «аммиачных холодильных установок», а також в цьому ж записі міститься дописане скорочення «а/у» без жодних застережних записів, що свідчить про порушення п. 2.6 Інструкції та обумовлює відсутність правових підстав вважати такий запис достовірним без підтвердження його іншими первинними документами, зокрема, наказом про прийняття на роботу. Отже, такий запис не можна прийняти до уваги дляпідтвердження пільгового стажу.

Водночас, у наказах про прийняття ОСОБА_2 на роботу, про його переведення на іншу роботу, про надання щорічної відпустки та в особовій картці зазначено, що він працював машиністом компресорного цеху/холодильних установок, а не «машиністом холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки», як це вказано у Списку № 2., що спростовує той факт , що позивач має пільговий стаж.

Більш того, судова колегія зазначає, що ані з наказів про надання відпусток позивачу, ані з колективного договору чи будь-яких інших первинних документів, наявних у матеріалах справи, не вбачається, надання позивачу додаткових пільг ( наприклад, надання додаткової відпустки, отримання молока й тощо ), як працівнику, зайнятому на роботах зі шкідливими умовами праці, що також у сукупності з іншими наданими доказами також ставить під сумнів наявність у ОСОБА_2 права на пільгову пенсію за Списком 2.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що, в даному випадку, первинною документацією не підтверджено наявність у позивача стажу роботи за Списком № 2, необхідного для призначення йому пенсії на пільгових умовах, згідно з п. «б» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, а тому, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством, зокрема, п. 4.3 Постанови № 22-1, ст. 62 Закону № 1788-ХІІ, п. 2.6, 2.9, 2.14 Інструкції та п. 10 Порядку № 383.

Доводи апелянта про те, що наявність в нього пільгового стажу роботи за період з 02.01.1981 р. по 04.06.1987 р. на посаді машиніста саме аміачно-холодильних установок підтверджується довідкою, виданою Укрптахопромом / а.с. 10 /, колегія суддів вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки наявна в матеріалах справи копія цього документу не містить ані дати складання, ані порядкового номеру, які є обов'язковими реквізитами для встановлення достовірності первинної документації, та у сукупності з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, не надає однозначних підстав для висновку про наявність у ОСОБА_2 пільгового стажу роботи, передбаченої Списком №2. Водночас, судове рішення в жодному разі не може ґрунтуватися на припущеннях та відповідно, до ч. 2, 3 ст. 86 КАС України, ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що, в даному випадку, відсутні жодні правові підстави для задоволення адміністративного позову, а тому, судом першої інстанції було повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, згідно з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Яготинського районного суду Київської області від 19 листопада 2014 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Яготинського районного суду Київської області від 19 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.