Справа № 820/17514/14
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2015-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2015 р.Справа № 820/17514/14
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2014р. по справі № 820/17514/14

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області , УДАІ ГУМВС України у Луганській області

про поновлення на посаді,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, УДАІ ГУМВС України у Луганській області, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ № 1480 від 11 серпня 2014 року, витяг з наказу № 237 о/с від 18.08.2014 року начальника Головного Управління МВС України у Луганській області Науменко А.В. в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора ВДАІ з обслуговування м. Рубіжне, УДАІГУМВС України у Луганській області;

- стягнути з ГУМВС України у Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 серпня 2014 року по день постановлення рішення по справі;

- стягнути з ГУМВС України у Луганській області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 11000 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2014р. по справі № 820/17514/14 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, УДАІ ГУМВС України у Луганській області про поновлення на посаді відмовлено у повному обсязі.

Позивач, ОСОБА_1, не погодився з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні рішення по суті заявлених вимог проігноровано його пояснення та докази по справі, а також позивач наполягає на відсутності в його діях порушення службової дисципліни. Позивач зазначає, що рішення здати автоматичну зброю було прийняте внаслідок нападу невідомих осіб з вимогою передачі їм 2-х одиниць автоматичної зброї, що зберігалися у відділенні ВДАІ. Просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2014р. по справі № 820/17514/14 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь обставин справи, пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 11 серпня 2014 року наказом ГУМВС України у Луганській області № 1480 позивач - капітан міліції ОСОБА_1 був звільнений за п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, грубе порушення присяги працівника органів внутрішніх справ України, вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, що виразилось у самостійному прийнятті рішення щодо здачі автоматичної зброї, яка була видана на постійне зберігання до чергової частини Рубіжанського МВ, що в подальшому призвело до заволодіння нею 28.06.2014 р. невідомими особами з приміщення чергової частини Рубіжанського МВ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач був звільнений з органів внутрішніх справ України на законних підставах та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог Дисциплінарного статуту працівників органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІУ та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки регламентується Положенням, затвердженим постановою Кабінету міністрів України УРСР від 29.07.1991 року № 114. Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут).

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Згідно статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Частиною 1 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

З матеріалів справи встановлено, що наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області №1430 від 09.08.2014 р. призначено службове розслідування за фактом порушення Присяги працівника ОВС України (а.с.38).

Відповідно до висновків службового розслідування, за фактом порушення Присяги працівника ОВС України та службової дисципліни з боку окремих працівників міліції Рубіжанського МВ та інспекторів ВДАІ УДАІ з обслуговування м.Рубіжне встановлено, що 28.06.2014 року приблизно о 21.00 годин до адміністративної будівлі Рубіжанського МВ увірвалась озброєна група невідомих у кількості 8 осіб у камуфльованому одязі та під загрозою застосування автоматичної вогнепальної зброї відносно членів добового наряду цього міськвідділу заволоділи 2 одиницями автоматичної зброї АКС-74У №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2.

З пояснень інспекторів ВДПІ УДАІ з обслуговування м. Рубіжне - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 встановлено, що 28.06.2014 р. вони на службовому автомобілі здійснювали патрулювання з нагляду за дорожнім рухом та о 20:00 їх автомобіль був заблокований автомобілями без держномерів, з яких вийшла група невідомих осіб у камуфльованому одязі та під загрозою застосування автоматичної вогнепальної зброї вимагали від інспекторів віддати їм автоматичну зброю, що зберігалася в приміщенні ВДАІ, після чого вказаними працівниками міліції було самостійно прийнято рішення здати до чергової частини Рубіжанського МВ автоматичну зброю, яка зберігалась у приміщенні ВДАІ УДАІ м. Рубіжне, не попередивши про це начальника та керівництво, а старшому інспектору ОСОБА_1. взагалі зазначена зброя (АКС-74У №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2) не видавалась (а.с.48-49).

Відповідно до п. 2.1 наказу МВС України від 27.03.2008 р. № 141, яким затверджена Інструкція із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, відповідальність за організацію зберігання та обліку озброєння й спецзасобів покладається на керівника підрозділу.

Колегія суддів зазначає, що особою, відповідальною за організацію зберігання озброєння, є керівник підрозділу, у даному випадку начальник Рубіжанського MB ГУМВСУ.

В матеріалах справи відсутні докази того, що начальник Рубіжанського MB ГУМВСУ розпорядився будь-яким чином щодо повернення виданої працівниками ВДАІ автоматичної зброї до чергової частини.

Доказів того, що 28.06.2014 р. на частину Рубіжанського ДАІ було здійснено напад, суду не надано, як і доказів повідомлення прямого начальника чи будь-кого з керівництва про намір здати автомати до чергової частини. Крім того, позивач не повідомив відповідну чергову частину МВС України про напад на нього при чергуванні та про те, що на будівлю ВДАІ може бути здійснено напад з метою захоплення зброї.

В свою чергу відповідно до наказу МВС України від 19.11.2012 р. № 1050, яким затверджена Інструкція про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події та положень про комісії, а саме п. 2.4, службові особи підрозділів (управлінь, відділів) Державної автомобільної інспекції МВС України, пунктів централізованого спостереження підрозділів Державної служби охорони при МВС України, спеціальних приймальників для тримання осіб, підданих адміністративному арешту, приймальників - розподільників для дітей інформацію про вчинене кримінальне правопорушення негайно передають до чергових частин органів внутрішніх справ.

Однак позивач, ігноруючи вимоги зазначеного наказу МВС України, на свій розсуд прийняв рішення щодо вивезення з приміщення ВДАІ автоматів, при тому, що зазначена зброя була видана іншій особі, і закріплена за нею. З журналу видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів Рубіжанського МВ ГУМВС вбачається, що ОСОБА_5 було видано зброю (НОМЕР_2).

З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що ним було отримано зброю по вказівці керівництва, а саме: автомат АКС-74У та після закінчення виконання поставленого завдання ним було покладено зброю до сейфу до відділення ДАІ м. Рубіжне для подальшого зберігання, про те, що його автомат здано інспектором ДАІ капітаном міліції ОСОБА_1 до чергової частини 28.06.2014 р. він дізнався лише на нараді у начальника ВДАІ. Таким чином, позивач не повідомляв ОСОБА_6 (якому видано автоматичну зброю) перед тим, як взяти його автомат та здати його до чергової частини.

Колегія суддів зазначає, що всі ці дії позивача є порушенням службової дисципліни.

У відповідності до ч.9 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Таким чином, застосовуючи до позивача крайній захід дисциплінарного впливу, начальником Головного Управління МВС України у Луганській області у повній мірі було дотримано вимоги ч. 9 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, а також тяжкі наслідки, оскільки автоматична зброя була втрачена, її місцезнаходження на час розгляду справи не відоме.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо вчинення позивачем дій, які дискредитують звання працівника органів внутрішніх справ, в зв'язку з чим його звільнено з органів внутрішніх справ відповідно до вимог чинного законодавства.

Довід апеляційної скарги щодо того, що позивач не був повідомлений про службове розслідування, колегія суддів не приймає, оскільки в матеріалах справи міститься акт про відмову ОСОБА_1 від підпису про ознайомлення з висновком службового розслідування та дисциплінарним наказом від 17.09.2014 р., а також з рапорту т.в.о. начальника УКЗ ГУМВСУ у Луганській області встановлено, що заяву позивача про видачу йому наказу про звільнення розглянуто та поштою направлено витяг з наказу №237 о/с.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області оскаржуваного наказу від 11 серпня 2014 року № 1480 не було порушено вимоги Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, оскільки позивач був звільнений з органів внутрішніх справ України на законних підставах та у встановленому законному порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2014р. по справі № 820/17514/14 суд дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2014р. по справі № 820/17514/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 08.01.2015 р.