Справа № 813/7500/14
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року Справа № 813/7500/14
14 год. 49 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Небесна М.В.,

від прокуратури Гончар Б.С.,

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача Мельник А.І.,

від третьої особи 1 Процюк Н.А.,

від третьої особи 2 не прибув

від третьої особи 3 Ковальчук М.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району про визнання протиправним та скасування рішення Львівської обласної ради, треті особи: військова частина НОМЕР_1 , Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства, Мисливсько-рибальське господарство "Майдан" Товариства військових мисливців та рибалок Західного регіону України.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся заступник військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району (далі позивач, Яворівська КЕЧ району), третя особа на стороні позивача військова частина НОМЕР_1 (далі третя особа 1), з адміністративним позовом до Львівської обласної ради (далі відповідач), треті особи на стороні відповідача: Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства (далі третя особа 2), Мисливсько-рибальське господарство "Майдан" Товариства військових мисливців та рибалок Західного регіону України (третя особа 3, МРГ «Майдан»), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Львівської обласної ради № 601 від 09.10.2012 року «Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області мисливсько-рибальському господарству «Майдан» Товариства військових мисливців та рибалок Західного регіону України».

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що Яворівська КЕЧ району є органом державної військової влади на місцях в системі Збройних сил України, уповноважена державою виконувати відповідні функції у відносинах, що виникають з її діяльності. Рішення Яворівської міської ради Львівської області № 20 від 24.01.1980 року Янівській КЕЧ району, правонаступником якої є Яворівська КЕЧ району, видано державний акт на право користування земельною ділянкою площею 39163,82 га у Яворівському районі. Таким чином, земельна ділянка набула статусу земель оборони, відноситься до державної власності та є територією з особливим режимом функціонування. Однак, в порушення низки законодавчих актів, що регламентують правовий режим відповідних земель, а також вийшовши за межі власних повноважень обласна рада надала в користування землі оборони без згоди власника чи користувача цих земель, тобто без погодження з Міністерством оборони України чи Яворівською КЕЧ району. Також наголосив, що інтенсивне використання військового полігону армією в даний час створюватиме загрозу для життя і здоров`я мисливців та рибалок МРГ «Майдан».

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.

Представник позивача, Яворівської КЕЧ району, позовні вимоги та правову позицію прокурора підтримав /а.с.196/, підтвердив, що відповідні землі мають статус земель оборони, Яворівська КЕЧ району є користувачем відповідних земель, однак згоди на використання їх як мисливських угідь на надавала. Також зазначив, що на спірних ділянках МРГ «Майдан» в період своєї діяльності за попередні роки самовільно будували будинки, а на будівлі, які були побудовані за кошти Міністерства оборони виготовили собі державні акти. Тобто, на відміну від мисливського господарства вони фактично здійснювали господарську діяльність. Просив задовольнити позов повністю.

Представник третьої особи 1 на стороні позивача, військової частини НОМЕР_1 , підтримав правову позицію прокурора та позивача, пояснив, що на території полігону розташована військова частина НОМЕР_1 , часто проходять військові навчання, що додатково підтверджує позицію військової прокуратури. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив повністю з підстав викладених у письмовому запереченні /а.с.229-244/, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими з причин неправильного розуміння позивачем законодавства. Вважає, що Львівська обласна рада не порушила законодавство, надавши в користування мисливські угіддя на території військового полігону МРГ «Майдан». Погодився з тим, що відповідна територія належить до земель оборонного призначення, однак заперечив проти того, що користування мисливськими угіддями слід було погоджувати з Міністерством оборони України чи Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Третьою особою 2 на стороні відповідача, Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечено, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подано.

Представник третьої особи 3 на стороні відповідача, МРГ «Майдан», у судовому засіданні проти позову заперечив повністю з підстав викладених у письмових поясненнях /а.с.94-96/. Пояснив, що всі землі оборони є мисливськими угіддями, а мисливці користуються територією полігону з 1946 року. Вважає, що земля на якій розташований полігон є власністю сільських рад, що підтверджується експлікацією земель, наданою Управлінням Держкомзему у Яворівському районі. Яворівська КЕЧ району є лише користувачем земельної ділянки. Оскільки МРГ «Майдан» отримало погодження від усіх сільських рад, як від власників землі, лісових підприємств, що працюють на території полігону, а подання Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства про надання МРГ «Майдан» угідь пройшло погодження у Львівській обласній державній адміністрації та управлінні охорони навколишнього природного середовища та отримало позитивний висновок Львівської обласної ради, вважає, що чинне законодавство повністю дотримане. Також, звертає увагу на співпрацю Товариства військових мисливців з Міністерством оборони України на підставі наказу Міністра оборони України № 51 від 23.02.1999 року «Про співробітництво військових структур Збройних сил України з Товариством військових мисливців та рибалок Збройних сил України», та співпрацю з Командуванням сухопутних військ Збройних сил України на підставі договору № б/н від 29.07.2010 року «Про співробітництво в галузі організації та розвитку мисливського та стрілецько-стендового спорту, спортивного рибальства, туризму, ведення мисливського та рибальського господарства». Зазначив, що ведення мисливського господарства на землях оборони жодним чином не впливає на використання їх за призначенням. Тому, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін та третіх осіб, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :
Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства 30.08.2012 року звернулося до Львівської обласної ради з поданням № 1538/03 про надання мисливських угідь мисливсько-рибальському господарству «Майдан» у користування терміном не менше як на 15 років /а.с.110/.

Також, на адресу Львівської обласної ради скеровано звернення Товариства військових мисливців та рибалок Західного регіону України від 30.08.2012 року № 105 про надання мисливських угідь мисливсько-рибальському товариству «Майдан» у користування /а.с.113/.

До подання Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства долучено низку документів, сере яких:

- лист-погодження державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області № 04-05-4883 від 21.05.2012 року /а.с.117/;

- лист-погодження Львівської обласної державної адміністрації від 22.05.2012 року № 5/29-4569/0/2-12/1-10 /а.с.123/;

- рішення сільських рад про погодження надання мисливських угідь мисливсько-рибальському товариству «Майдан» у користування /а.с.124-134/;

- лист-погодження Старицького військового лісгоспу ДП «Івано-Франківський ЛПК» № 11 від 28.01.2012 року /а.с.135/;

- лист-погодження Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» Міністерства оборони України № 98 від 05.03.2012 року /а.с.136/;

- експлікація земель на яких розташовуються мисливські угіддя МРГ «Майдан», підписана начальником управління Держкомзему у Яворівському районі № 1437 від 15.05.2012 року /а.с.119/;

- опис зовнішніх меж мисливських угідь МРГ «Майдан» ТВМР ЗРУ та картографічні матеріали /а.с.120-121/.

За результатами опрацювання подання Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства постійна комісія з питань екології, природних ресурсів та рекреації Львівської обласної ради погодила мисливсько-рибальському господарству «Майдан» надання у користування мисливських угідь у визначених межах терміном на 15 років /а.с.111-112/.

На підставі вище перелічених документів, 09.10.2012 року на пленарному засіданні ХХІІ сесії Львівської обласної ради VІ скликання Львівської обласної ради прийняте рішення № 601 «Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області мисливсько-рибальському господарству «Майдан» товариства військових мисливців та рибалок Західного регіону України, зокрема вирішила:

- надати мисливсько-рибальському господарству «Майдан» товариства військових мисливців та рибалок Західного регіону України в користування мисливські угіддя терміном на 15 (п`ятнадцять) років у визначених межах згідно з додатком до цього рішення (п. 1);

- вважати таким що втратив чинність пункт 4 у частині 1 рішення Львівської обласної ради № 568 від 02.08.2012 року «Про користування мисливськими угіддями у Львівській області» (п. 2);

- доручити Львівському обласному управлінню лісового та мисливського господарства (А.Дейнека) в місячний термін укласти договір про умови ведення мисливського господарства з користувачем мисливських угідь відповідно до п. 1 цього рішення (п. 3);

- контроль за виконанням рішення покласти на постійну комісію з питань екології, природних ресурсів та рекреації (І.Сех) (п. 4).

Не погоджуючись з таким рішенням, вважаючи його прийнятим Львівською обласною радою з перевищенням повноважень, необґрунтованим та таким, що порушує інтереси держави в особі Міністерства оборони України, зокрема Яворівської КЕЧ району, а також військової частини НОМЕР_1 , розташованої на відповідній території, прокурор звернувся з відповідним позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів, відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках передбачених Конституцією та законами України, згідно ч. 3 ст. 6 КАС України.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається обов`язок представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

На виконання цієї норми, згідно з ч. 2 ст. 60 КАС України з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави. При цьому прокурор повинен надати адміністративному суду докази, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

Прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Статтею ст. 36-1 Закону України від 05.11.1991 р. № 1789-XII «Про прокуратуру» визначено, що підставою представництва в суді держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Рішенням Конституційного суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 3 ст. 72 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку звернення до адміністративного суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 06.12.1991 р. № 1934-XII «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України як головний орган військового управління; види Збройних Сил України Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації, що не належать до видів Збройних Сил України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України» земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.

Землями оборони, за ст. 1 Закону України від 27.11.2003 р. № 1345-IV «Про використання земель оборони» та ч. 1 ст. 77 Земельного кодексу України, визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України (далі військові частини). Крім того, згідно з ч. 2 ст. 77 Земельного кодексу України землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.

Також, за правилами ч. 4 ст. 2 Закону України «Про використання земель оборони» військові частини зобов`язані використовувати надані їм земельні ділянки відповідно до вимог земельного і природоохоронного законодавства та з дотриманням вимог щодо забезпечення безпеки населення у процесі проведення ними постійної діяльності.

На підставі рішення виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області № 20 від 24.01.2980 року «Про видачу державного акту на право користування землею Янівській квартирно-експлуатаційній частині району», Янівській КЕЧ району як структурному підрозділу Збройних Сил України видано державний акт Б № 040634 на право користування земельною ділянкою площею 39163,82 га, згідно з яким земля надана для державного використання та затверджено встановлені межі землекористування/а.с.12-14/.

Начальником Яворівської КЕЧ району надано довідку про те, що на підставі наказу заступника Командувача військами західного оперативного командування з будівництва і розквартирування військ № 11 від 25.05.1998 року Янівська КЕЧ розформована, а всі фонди, що числилися на балансі Янівської КЕЧ передані на обслуговування правонаступнику Яворівській КЕЧ району /а.с.197/.

Згідно з положеннями наданими позивачем та відповідно до законодавства, Яворівська КЕЧ району підпорядкована Західному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінню, яке підпорядковане Головному квартирно-експлуатаційному управлінню Збройних Сил України, є військовою установою з визначеними завданнями та функціями та не належить до видів Збройних Сил України, однак знаходиться в структурі Міністерства оборони України /а.с.213-228/.

Таким чином, з моменту передачі вказаної земельної ділянки Янівській КЕЧ району (правонаступником якої є Яворівська КЕЧ району) з урахуванням ч. 2 ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України» та ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони», вона набула статусу земель оборони, відноситься до державної власності та є територією з особливим режимом функціонування та належить військовій установі на праві оперативного управління.

Такі висновки підтверджуються листом начальника управління Держкомзему у Яворівському районі Львівської області № 3207 від 23.08.2012 року /а.с.15/.

Тому, суд не бере до уваги покликання представника відповідача на те, що власником відповідної земельної ділянки є не держава в особі Міністерства оборони України, а сільські та селищні ради і погоджувати землекористування слід саме у них.

Відповідно до ст. 22 Закону України від 22.02.2000 р. № 1478-III «Про мисливське господарство та полювання» мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також власниками або користувачами земельних ділянок.

Отже, для надання мисливських угідь у користування потрібна згода або Міністра оборони України, від імені власника земельної ділянки, або користувача земельної ділянки, яким є Яворівська КЕЧ району. В матеріалах справи міститься довідка № 344 від 18.02.2014 року видана начальником Яворівської КЕЧ району про те, що згоди МРГ «Майдан» на користування мисливськими угіддями на території даної земельної ділянки Яворівською КЕЧ району не надавалося /а.с.16/.

Доказів того, що така згода отримана від Міністерства оборони України ні відповідачем ні МРГ «Майдан» до матеріалів справи не долучено.

Суд зважає на покликання представника МРГ «Майдан» на те, що співпраця товариства військових мисливців з Міністерством оборони здійснюється на підставі наказу Міністра оборони України № 51 від 23.02.1999 року «Про співробітництво військових структур Збройних сил України з Товариством військових мисливців та рибалок Збройних сил України», а співпраця з Командуванням сухопутних військ Збройних сил України на підставі договору № б/н від 29.07.2010 року «Про співробітництво в галузі організації та розвитку мисливського та стрілецько-стендового спорту, спортивного рибальства, туризму, ведення мисливського та рибальського господарства» /а.с.97-99/, однак зауважує, що жодним з цих документів не передбачено передачу земельної ділянки, зокрема на певних умовах, під мисливські угіддя у користування.

Крім того, слід врахувати, що не Сухопутні війська Збройних Сил України, а саме Яворівська КЕЧ району є користувачем відповідної земельної ділянки, а тому погодити ведення мисливсько-рибальського господарства повинна саме КЕЧ району. Доказів уповноваження на прийняття такого рішення Міністром оборони командувача Сухопутних військ суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що Львівська обласна рада прийняла рішення про надання мисливських угідь у користування МРГ «Майдан» без згоди власника або користувача земельної ділянки, чим порушила ст. 22 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

Щодо повноважень Львівської обласної ради на надання мисливських угідь у користування слід зазначити наступне.

Конституцією України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Пунктом 21 ч. 1 ст. 43 Закону України від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях обласної ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин, а згідно з ч. 2 цієї ж статті обласні ради можуть розглядати і вирішувати на пленарних засіданнях й інші питання, віднесені до їх відання цим та іншими законами.

Статтею 8 Земельного кодексу України регламентовано повноваження обласних рад у галузі земельних відносин, зокрема визначено право розпорядження землями, що знаходяться у спільній власності територіальних громад (п. а).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» мисливські угіддя ділянки суші та водного простору, на яких перебувають мисливські тварини і які можуть бути використані для ведення мисливського господарства, а за правилами ч. 1 ст. 22 цього ж Закону мисливські угіддя надаються у користування, зокрема, обласними радами.

Також, слід звернути увагу на положення ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони» згідно з якими військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування. Землі оборони можуть використовуватися для будівництва об`єктів соціально-культурного призначення, житла для військовослужбовців та членів їхніх сімей, а також соціального та доступного житла без зміни їх цільового призначення.

Таким чином, суд погоджується з покликаннями прокурора на те, що використання земель оборони в інших цілях, ніж ті, що визначені вищевказаною нормою взагалі не передбачено чинним законодавством.

Отже, беручи до уваги висновки суду щодо того, що відповідна земельна ділянка відноситься до земель оборони, не відноситься до спільної власності територіальних громад, а землі оборони можуть бути використані лише в цілях передбачених ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони», обласна рада перевищила свої повноваження, надавши МРГ «Майдан» мисливські угіддя у користування.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу, що ні прокурором ні представником Яворівської КЕЧ району не обґрунтовано позовні вимоги в розумінні визнання протиправним та скасування в цілому рішення Львівської обласної ради № 601 від 09.10.2012 року, адже у п. 2 вказаного рішення йдеться про втрату чинності пункт 4 у частині 1 рішення Львівської обласної ради № 568 від 02.08.2012 року «Про користування мисливськими угіддями у Львівській області», а п. 4 вказаного рішення передбачає покладення контрольної функції за його виконанням на певних посадових осіб.

Оскільки рішення Львівської обласної ради № 568 від 02.08.2012 року прокурором у даній справі не оскаржено, доказів протиправності рішення № 601 від 09.10.2012 року в частині п. 2 та п. 4 суду не надано, слід відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині.

В розумінні ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обставини справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що й зумовило звернення військового прокурора в інтересах Яворівської КЕЧ району до суду.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування п. 1 та п. 3 рішення Львівської обласної ради № 601 від 09.10.2012 року щодо надання МРГ "Майдан" в користування мисливських угідь терміном на 15 років у визначених межах та щодо доручення Львівському обласному управлінню лісового та мисливського господарства в місячний термін укласти договір про умови ведення мисливського господарства з користувачем мисливських угідь відповідно до п. 1 цього рішення. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати у цій справі стягувати не належить.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 136, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :
1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати п. 1 рішення Львівської обласної ради № 601 від 09.10.2012 року щодо надання мисливсько-рибальському господарству "Майдан" товариства військових мисливців та рибалок Західного регіону України в користування мисливських угідь терміном на 15 (п`ятнадцять) років у визначених межах згідно з додатком до цього рішення.

3. Визнати протиправним та скасувати п. 3 рішення Львівської обласної ради № 601 від 09.10.2012 року щодо доручення Львівському обласному управлінню лісового та мисливського господарства (А. Дейнека) в місячний термін укласти договір про умови ведення мисливського господарства з користувачем мисливських угідь відповідно до п. 1 цього рішення.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати зі сторін не стягувати.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.
Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано о 11.30 год. 31.12.2014 року.

Суддя Кравців О.Р.