Справа № 804/19572/14
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
при секретаріВербному Д.С.
представника позивача представника відповідача Сулейманова Ю.К. Копань А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Сфера" до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та доводи підтримав та просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що беручи до уваги акт перевірки ТОВ «НВП «Євробудстандарт», згідно якого не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ «НВП «Євробудстандарт» з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.12.2013р. по 31.05.2014р., а також відсутності ТОВ «НВП «Євробудстандарт» за місцем реєстрації, позивачем протиправно визначено податковий кредит по операціям із ТОВ «НВП «Євробудстандарт», не зважаючи на наявність податкових накладних та сплати вартості послуг.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Матеріали справи свідчать, що Приватне підприємство «Сфера» зареєстроване як юридична особа 04.06.1999р. Виконавчим комітетом Павлоградської міської ради Дніпропетровської області та з 11.06.1999р. перебуває на податковому обліку в Західно-Донбаській ОДПІ.
Судом встановлено, що з 16.10.2014р. по 22.10.2014р. на підставі наказу від 15.10.2014р. №795, направлення від 16.10.2014р. №555 посадовою особою Західно-Донбаської ОДПІ згідно п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «Сфера» щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «НВП «Євробудстандарт» за період з 01.05.2014р. по 31.05.2014р., за результатами якої складено акт №251/04-10-22-01-30344629 від 23.10.2014р.
Перевіркою встановлено порушення ПП «Сфера» п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме завищено податковий кредит в сумі 455039,00 грн., внаслідок чого занижено розмір податкового зобов'язання на загальну суму 455039,00 грн., в тому числі за травень 2014 року.
Не погодившись із викладеними в акті перевірки висновками, позивачем подані заперечення від 04.11.2014р. вих. №505, які залишено відповідачем без розгляду.
Досліджуючи взаємовідносини ПП «Сфера» з ТОВ «НВП «Євробудстандарт» за період травень 2014 року, суд встановив наступне.
30.04.2014р. між ТОВ «НВП «Євробудстандарт» (суборендодавець) та ПП «Сфера» (орендар) укладено договір суборенди №44, предметом якого є передача у строкове користування наступних об'єктів нерухомості: частина приміщення АБК за адресою м.Павлоград, вул. Терьошкіна 2/а; частина нежилого приміщення будівлі магазину «Вересень» за адресою м. Павлоград вул. Заводська, 23; частина нежилого приміщення будівлі ТЦ «Гулівер» за адресою м. Павлоград, вул. Шевченко, 128, нежиле приміщення магазин «Ізюминка» за адресою м. Павлоград вул. Комарова 3А; частина нежилої будівлі магазин «Кулінарія» за адресою м.Тернівка бул. Героїв Космосу 5А; частина магазину «Ленінградський» за адресою м. Павлоград вул. Ленінградська 13; частина магазину «Маяк» за адресою: м.Тернівка, вул. Харківська 5; частина нежилої будівлі «Техсервісу» за адресою м. Павлоград вул. Нова 2В; магазин «Ритм №67» за адресою м.Тернівка, вул. Перемоги 17Б; магазин «Самара» за адресою м. Павлоград вул. К.Маркса, 21; частина нежилої будівлі за адресою м. Тернівка, вул. С.Маркова 5; будівля магазину «Будинок торгівлі» за адресою м. Павлоград, вул. Іскровська 3А.
Актом приймання-передачі орендованого майна від 01.05.2014р. зафіксовано факт передачі об'єкту оренди.
На підтвердження виконання умов договору 31.05.2014р. ПП «Сфера» та ТОВ «НВП «Євробудстандарт» укладено акти підтвердження користування орендованим приміщенням №0531/30 та №0531/31, №0531/32, якими зафіксовано надання послуг по суборенді згідно умов договору.
За фактом виконання договору ТОВ «НВП «Євробудстандарт» виписано на адресу позивача відповідні податкові накладні від 31.05.2014р. №241, №242, №243, копії яких наявні в матеріалах справи.
Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено позивачем до податкового кредиту за травень 2014 року та відображено в реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до декларації з ПДВ за травень 2014 року.
Розрахунок за виконані послуги здійснено у безготівковій формі, що підтверджено копіями платіжних доручень.
Згідно з п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу.
При цьому в п. 187.1 ст. 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для однозначного висновку, що єдиною підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є виписана йому продавцем товарів (робіт, послуг) податкова накладна.
На момент складання податкових накладних контрагент ПП «Сфера» - ТОВ «НВП «Євробудстандарт» був зареєстрований як платник податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, отже мав право нарахувати податок на додану вартість та складати податкові накладні, в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких ПП «Сфера» сформовано податковий кредит, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно ч. 1 ст. 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачені обов'язкові реквізити первинних документів.
Як вбачається з наданих позивачем доказів, первинні документи, якими оформлені операції з суборенди складені належним чином та відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що не заперечується відповідачем в акті перевірки.
Будь-яких заперечень з цього приводу відповідачем не надано.
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
За викладених обставин, позивач цілком правомірно включив до складу свого податкового кредиту суми ПДВ, сплачені ТОВ «НВП «Євробудстандарт» у складі вартості наданих послуг у травні 2014 року на загальну суму 455039,00 грн. на підставі виписаних податкових накладних.
Посилання відповідача на встановлення актом ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області №153/08-27-22-05/38912951 від 10.07.2014р. нереальності здійснення господарських відносин ТОВ «НВП «Євробудстандарт» з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.12.2013р. по 31.05.2014р., а також відсутності ТОВ «НВП «Євробудстандарт» за податковою адресою не можуть братися до уваги з огляду на наступне.
Позивач як покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови необізнаності щодо неї.
Крім того, порушення контрагентом-постачальником податкової дисципліни, зафіксовані в акті, не можуть бути підставою для обмеження права покупця на податковий кредит за умови реальності господарської операції.
Цей висновок також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Укладаючи угоду зі своїм контрагентом, позивач мав всі документальні підтвердження господарської правосуб'єктності контрагентів: здійснювати господарську діяльність, реалізовувати господарську компетенцію, мати зобов'язання, нести за ними відповідальність тощо.
Суд приходить до однозначного висновку, що позивачем були вчинені всі необхідні дії та досягнуто конкретних результатів, які визначають саме поняття господарської операції. Крім того, позивач не зобов'язаний перевіряти наявність у свого контрагента наміру здійснення господарської діяльності, а також фіктивність створення останнього, оскільки дані питання входять до компетенції інших державних органів. Правочини укладалися з юридичною особою, при наявності всіх необхідних документів, а тому позивач жодним чином не міг і не повинен був передбачити дотримання чи недотримання своїм контрагентом вимог податкового законодавства.
Таким чином, з огляду на характер викладеного висновку щодо сумнівності факту здійснення контрагентом позивача визначеної діяльності, що містить ознаки припущень, відсутності відповідних доказів з боку відповідача щодо неможливості виконання умов договорів та у відповідності до ст..62 Конституції України, якою визначено, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, з огляду на підтвердження позивачем первинними документами реальності здійснення, описаних в акті перевірки, операцій, дані твердження відповідача судом не приймаються.
Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Враховуючи, що документи, які були надані для перевірки, відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак в повній мірі підтверджують реальність господарських операцій та право позивача на формування податкового кредиту, відсутності належних доказів правомірності прийнятого відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства «Сфера» підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 8, 11, 14, 69, 70, 71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов Приватного підприємства «Сфера» до Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2014 року

Суддя Р.З. Голобутовський