Справа № 810/4521/14
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року № 810/4521/14

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лапія С.М.,

при секретарі судового засідання - Пшику Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ФОП ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.01.2014 №, рішення від 10.04.2014 № 6 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.04.2014 № 1ф.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог законодавства та прийняті на їх підставі рішення є необґрунтованими і протиправними.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача позовних вимог не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову, просив у задоволенні позову відмовити.

Допитані в ході розгляду справи в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що в ході перевірки позивачем не було підтверджено належним чином суму витрат, вказану у податковій звітності.

Заслухавши доводи та пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, як платник податків перебуває на обліку в ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ГУ Міндоходів у Київській області.

До видів діяльності позивача відноситься роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, алкогольними напоями та тютюновими виробами, надання в оренду й експлуатація власного чи орендованого майна, громадське харчування.

Посадовими особами ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ГУ Міндоходів у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2012.

За наслідками перевірки складено Акт від 09.01.2014 № 6/17-2/, згідно висновків якого встановлено порушення позивачем:

- п. 176.1 ст. 176, п. 177.10 ст. 177, п. 178.6 ст. 178 ПК України, п.п. 1, 3, 4 Наказу ДПС України від 24.12.2010 № 1025 Про затвердження форми книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, які обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та порядку її ведення, зареєстрованого в Мінюсті 30.12.2010 за № 1425/18720, в частині неналежного ведення Книги обліку доходів і витрат;

- п. 176.1 ст. 176, п.п. 177.2, 177.4, 177.10 ст. 177 ПК України, що призвело до заниження зобов'язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2011 - 2012 роки у сумі 60 682,00 грн.;

- п. 1 ч. 1 ст. 7, п.п. 1, 2, 5, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження зобов'язань зі сплати єдиного внеску у сумі 131 391,00 грн.

На підставі висновків Акту перевірки ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 21.01.2014 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 75 853,00 грн., з яких 60 682,00 грн. за основним платежем, та 15 171,00 грн. - штрафних фінансових санкцій;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 21.01.2014 № 1.

За наслідками адміністративного оскарження рішенням Міндоходів України від 23.03. 2014 №1762/Е/99-99-10-01-07-15 про результати розгляду скарги рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 21.01.2014 № 1 скасовано.

У подальшому, ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області винесено рішення від 10.04.2014 № 6 Про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску про сплату 8 821,00 грн., та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 1ф від 10.04.2014 про сплату 131 391,00 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Вважаючи висновки податкового органу необґрунтованими, а прийняті на їх підставі рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо позовних вимог в частині оскарження податкового повідомлення-рішення від 21.01.2014 №, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, підставою для прийняття даного податкового повідомлення-рішення є висновки податкового органу про протиправне віднесення позивачем до складу витрат сум без належного документального підтвердження.

Так, на думку податкового органу, документально не підтверджені витрати, пов'язані з наданням послуг по діяльності кафе - відсутні калькуляції на виготовлення одиниці продукції, відсутні первинні документи на придбання товарів, використані при отриманні доходу, що пов'язані з громадським харчуванням.

Також звіркою даних книги обліку доходів і витрат з даними книги розрахункових операцій (фіскальні чеки) встановлено неналежне ведення книги, невідповідність отриманого та реалізованого товару.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177, п. 178.6 ст. 178 ПК України, п.п. 1, 3, 4 Наказу ДПС України 24.12.2010 № 1025 Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність та Порядку її ведення, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 за № 1425/18720, фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій щоденно на підставі первинних документів здійснюються записи про операції, що відбулися у звітному (податковому) періоді. Записи у Книзі виконуються кульковою або чорнильною ручкою (виправлення допускаються тільки із завіренням їх самозайнятою особою).

До графи 4 записуються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, пов'язані з придбанням товарно-матеріальних цінностей, виконанням робіт та наданням послуг (номер, дата і назва документа). Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, товарно-транспортна та/або податкова накладна, платіжне доручення, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші розрахункові документи.

У графі 5 відображається загальна вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей.

У графі 6 відображається сума витрат, яка безпосередньо пов'язана з отриманням доходу.

Самозайняті особи, які використовують найману працю, заповнюють графи 7 та 8.

До графи 7 записуються відомості про внутрішнє переміщення товару (відпуск під реалізацію найманій особі) із зазначенням адреси місця здійснення діяльності, прізвища, імені, по батькові найманої особи та її реєстраційного номера облікової картки платника податків, а у разі його відсутності - серії та номера паспорта (для фізичних осіб - пл.атників податків, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державн01 податкової служби та мають відмітку у паспорті);

У графі 8 відображається вартість товару, переданого на реалізацію за цінами придбання.

Наймані особи заповнюють дані Книги відповідно до граф 1, 3, 8.

Графа З заповнюється по кожному факту здійснення операції. У графі 8 наймана особа відображає вартість отриманого товару за цінами реалізації. Дані з Книг найманих осіб включаються до Книги самозайнятих осіб в останній день місяця.

У графі 9 відображаються витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату, понесені у звітному місяці.

У графі 10 відображаються фактично понесені інші витрати, безпосередньо пов'язані з одержанням доходу, які не зазначені у графах 6 та 9, включаючи вартість оплачених виконаних робіт та наданих послуг.

Відповідно до п. 4 Наказу ДПС України 24.12.2010 № 1025 дані Книги використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації за звітний податковий період (рік).

В Акті перевірки зроблено висновком про завищення позивачем валових витрат у 2011 році в сумі 129 743,80 грн., у 2012 році - 248 904,28 грн.

Проте, в Акті перевірки не зазначено та не надано відповідачем і свідками будь-яких пояснень в ході розгляду справи щодо того, які саме витрати позивачем не підтверджено.

Як встановлено судом, у поданих до податкового органу деклараціях про доходи за 2011 рік позивачем задекларовано витрати на загальну суму 149 466,55 грн., за 2012 рік - 305203,85 грн.

При проведенні перевірки встановлені витрати в п.2.3 Акту перевірки у сумі 19 722,75 грн. за 2011 рік, та в 56 299,57 грн. - за 2012 рік.

Проте, такі висновки суд вважає необґрунтованими у зв'язку з наступним.

Так, в Акті перевірки відображено значно більші суми, які згідно Податкового Кодексу відносяться до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходу, а саме - в п.1.22 Акту вказано про те, що позивачем нарахована заробітна плата найманих осіб і відображена в таблиці за 2011 рік в сумі 56 367 грн. (12450+13410+13860+16647), за 2012 рік - 87 319 грн. (22204+21446+22102+21567)

З даних сум позивачем сплачено податок з доходів фізичних осіб в загальному розмірі 20 272,77 грн. без порушень, про що відображено в п.2.4 Акту перевірки.

Також з виплаченої заробітної плати найманим працівникам позивачем сплачено єдиний соціальний внесок по класу 5 професійного ризику виробництва в розмірі 36,8% у сумі 20 743 грн. за 2011 рік, та у сумі 32 133 грн. за 2012 рік.

Також позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за себе за 2011 рік у сумі 8 588,77 грн., та за 2011 рік у сумі 11292 грн., про що вказано в п.2.12 Акту перевірки

Крім того, в Акті перевірки відображено інші витрати, що пов'язані з підприємницькою діяльністю, а саме - в пп. 1.16.1 вказано суму сплати за придбання ліцензії у 2011 та 2012 роках по 750 грн., суму сплати збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства в розмірі 1 574 грн. та 2 993 грн. відповідно у 2011 та 2012 роках, суму сплати орендної плати за земельні ділянки в розмірі 1 481,38 грн. та 81 681,01 грн. відповідно у 2011 та 2012 роках.

В п.п. 2.6, 2.7 Акту перевірки вказано про те, що порушень правильності нарахування та перерахування збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства та справляння орендної плати за земельні ділянки не встановлено.

Крім того, до суми витрат в податкових деклараціях за 2011 та 2012 роки позивачем включено вартість придбання реалізованого товару, а документи, пов'язані з придбанням реалізованого товару до перевірку були надані у повному обсязі, що підтверджується в пп. 2.5.2 п. 2.5 Акту перевірки, оскільки податковий кредит безпосередньо пов'язаний з придбанням товару для подальшої його реалізації, а перевіркою порушень визначення податкового кредиту не встановлено.

На підставі викладеного суд вважає необґрунтованими висновки податкового органу, на підставі яких прийнято дане податкове повідомлення-рішення.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішення від 10.04.2014 № 6 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.04.2014 № 1ф, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 4 п.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Статтею 6 цього Закону встановлено обов'язки платників єдиного внеску, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску, на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб-підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Статтею 8 цього ж Закону визначено розміри єдиного внеску та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як встановлено судом, підставою для нарахування позивачу зобов'язань зі сплати єдиного внеску та винесення вимоги про сплату нарахованих податковим органом сум внеску є висновок про заниження позивачем у перевіряємому періоді сум доходів.

Оскільки судом встановлено, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог закону в цій частині є необґрунтованими, відповідно, рішення про застосування штрафних санкцій від 10.04.2014 № 6 та вимога про сплату боргу (недоїмки) №1ф від 10.04.2014 також є протиправними.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 97 КАС України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки сторони з клопотанням про відшкодування судових витрат не звертались, дане питання при прийнятті рішення у справі судом не розглядається.

Керуючись ст. ст. 69-72, 86, 97, 98, 122, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.01.2014 № , рішення від 10.04.2014 № 6 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10.04.2014 № 1ф Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 13 жовтня 2014 р.