Справа № 826/6351/13-а
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м. Київ К/800/48800/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Усенко Є.А.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів (далі - Митниця) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 липня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ардіс» (далі - Товариство) до Митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - Управління)

про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Митниці № 100270000/2013/410047/2 від 18.02.2013 року щодо коригування митної вартості товару, картки відмови у прийнятті митної декларації №100270000/2013/10051 від 18.02.2013 року та стягнення з рахунку Митниці через Управління суму переплати з ПДВ та мита, у розмірі 8 178,84 грн.

На обґрунтування позову зазначило, що Митниця не мала жодних правових підстав для коригування митної вартості товару, оскільки Товариству неправомірно та необґрунтовано відмовлено у застосуванні першого методу визначення митної вартості.

11 липня 2013 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року, позов задоволено.

Рішення Митниці № 100270000/2013/410047/2 від 18.02.2013 року щодо коригування митної вартості товару та картку відмови в прийнятті митної декларації № 100270000/2013/10051 від 18.02.2013 року визнано протиправними і скасовано.

Мотивуючи рішення, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що коригування Митницею митної вартості товару здійснено неправомірно з порушенням та всупереч вимог визначених Митним кодексом України.

Товариством було надано Митниці всі необхідні документи для підтвердження вартісних та кількісних показників імпортованого товару.

Митниця звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 18.02.2013 року Товариством була подана до Митниці електронна митна декларація № 100270000/2013/241642, а також документи на підтвердження митної вартості товару: зовнішньоекономічний контракт № 2012 JK-UA-02 від 7.06.2012 року; рахунок фактура-інвойс № JK 2012-12-1 від 27.12.2012 року; митна декларація № 100270000/2013/241642 від 18.02.2013 року; акт про проведення огляду товарів 500040406/2013/000637 від 16.02.2013 року; міжнародна автомобільна накладна 657752 від 16.02.2013 року; бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару АР-0000289 від 8.02.2013 року та АР-0000355 від 12.02.2013 року; рахунок за транспортні витрати № 364 від 8.02.2013 року; прейскурант виробника товару б/н.; пакувальний лист № JK 2012-12-1 від 27.12.2012 року; інформація про здійснення екологічного контролю № 2730 від 16.02.2013 року; сертифікат проходження товару форми A G70365 від 27.12.2012 року; лист № 31/02 від 15.02.2013 року; платіжне доручення 108 від 11.02.2013 року; копія митної декларації відправника №21696209 від 29.12.2012 року; рахунок-фактура № 36423 від 8.02.2013 року.

18 лютого 2013 року Митниця направила Товариству повідомлення про надання додаткових документів: сертифікат ССРІТ, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

На виконання запиту Товариство надало Митниці попередні митні оформлення аналогічних/подібних товарів, інвойси та платіжні документи на аналогічні товари: МД №125130000/2012/223855 від 6.11.2012 року та інвойс, МД № 100210000/2012/644416 від 2.11.2012 року та інвойс, МД №10027000/2012/440191 від 20.12.2012 року та інвойс.

18 лютого 2013 року Митниця прийняла рішення № 100270000/2013/410047/2 щодо коригування митної вартості товару згідно якого, митна вартість товару визначена за шостим (резервним) методом оцінки, а також картку відмови в прийнятті митної декларації № 100270000/2013/10051.

Підставою для застосування резервного методу слугувало надання Товариством неналежних документів щодо вартості товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного Кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ст. 54 Митного Кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного Кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями ст. 57 Митного Кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст. 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року, що визначає обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості у графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст. 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що Митницею не зазначено жодного джерела інформації, яке стало підставою для коригування митної вартості товару, передбаченого Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, що рішення щодо визначення митної вартості товару Митниця прийняла без застосування інших методів, крім шостого (резервного), при цьому, не обґрунтувавши необхідності застосування саме цього методу та не зазначивши, які саме розбіжності містять документи, що підтверджують вартість ввезеного товару, та які були подані декларантом.

Крім того, надані Товариством до митниці документи на підтвердження вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міндоходів відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 липня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Усенко Є.А.

Юрченко В.П.