Справа № 913/490/2012
Суддя: Пулик М.В. М. В.
Дата ухвалення: 2014-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 913/490/2012
Номер провадження 6-а/350/19/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2014 року смт.
Рожнятів

Рожнятівський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого
судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання
Стадник О.С.,

розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Рожнятівському районі до Сапіжака
Івана Івановича - старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
головного управління юстиції в
Івано-Франківській області про
оскарження дій державного виконавця,
суд -

ВСТАНОВИВ:

У своєму адміністративному позові
позивач просить суд визнати
неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС головного управління
юстиції Сапіжака І.І. по винесенню
постанови про відкриття виконавчого
провадження. Судові витрати віднести
за рахунок держави.

Представник позивача в судове
засідання не зявився, суду подав заяву,
в якій зазначив, що заявлені вимоги
підтримує з мотивів, викладених в
позовній заяві, просив позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
зявився, хоч про час і місце судового
розгляду повідомлявся у встановленому
порядку, тому суд вважає, що рішення у
справі слід ухвалити на підставі
наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

За змістом ст.181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси. Позовна заява може бути
подана до суду протягом 10 днів з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав, свобод
чи інтересів.

Виходячи з вимог вищезазначеної норми
та ст.28 Закону України Закону
України " Про виконавче провадження"
позовна заява, в тому числі про
оскарження постанови про стягнення
виконавчого збору, може бути подана до
суду протягом 10 днів з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

Оскаржувана постанова отримана
позивачем 09 грудня 2014 року, що
підтверджується вхідним штампом
позивача на супровідному листі
відповідача.

Судом встановлено, що 04 грудня 2014 року
постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби головного
управління юстиції в
Івано-Франківській області Сапіжака
І.І. відкрито виконавче провадження про
примусове виконання виконавчого листа
від 25 вересня 2014 року виданого
Рожнятівським районним судом
Івано-Франківської області, про
розпорядження управління пенсійного
фонду України в Рожнятівському районі
№ 130859 від 02.11.2011 р. та зобов"язати
відповідача провести ОСОБА_2 виплату
пенсії по інвалідності по 31.12.2011 року,
згідно розпорядження від 21.03.2011 року.

Позивач вважає, що постанова винесена з
перевищенням повноважень, наданих
Державній виконавчій службі, оскільки
ч.2 ст.3 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що рішення
про стягнення коштів з державних
органів, державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, тому орган ДВС, отримавши
виконавчий лист зобов"язаний був
відмовити у відкритті виконавчого
провадження.

Однак, з таким твердженням позивача суд
не погоджується виходячи з наступного.

Згідно ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів (
посадових осіб)- це сукупність дій
органів і посадових осіб, що спрямовані
на примусове виконання рішень судів та
інших органів ( посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до
вказаного Закону та інших законів, а
також рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 11 вказаного Закону визначені
обов"язки та права державного
виконавця, зокрема частина 1 вказаної
статті передбачає, що державний
виконавець зобов"язаний вживати
передбачених Законом "Про виконавче
провадження" заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Згідно частин 2 та 3 ст.3 Закону України
"Про виконавче провадження", рішення
про стягнення коштів з державних
органів, державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів. Вказані органи не є органами
примусового виконання, крім органів та
посадових осіб, які виконують рішення
про притягнення до кримінальної або
адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень", виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
за заявою стягувача про виконання
рішення центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, в
межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та
Перехідних положень (пункт набрав
чинності 16.10.2013 року) цього ж Закону ,
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою ст.2
цього Закону суб'єкти (державний орган,
державне підприємство, юридична особа,
примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства), які видані або ухвалені
до набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статі 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Пунктом 1 частини 2 ст.17 Закону України
"Про виконавче провадження"
передбачено, що відповідно до
вказаного Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою
виконавчі листи, що видані судами.

Згідно вимог ст.25 Закону України „Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження

Наведені позивачем обставини можуть
бути перевірені в ході виконання
судового рішення, що не позбавляє
державного виконавця в межах наданих
йому повноважень вирішити питання про
подальше спрямування виконавчого
документа, відповідно до Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 3 серпня
2011 року №845 у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 30.01.2013
року № 45 та вимог Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень".

З зв"язку з вищенаведеним суд приходить
до переконання, що у державного
виконавця були всі законні підстави
для відкриття виконавчого провадження.

Оскільки постанова державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження №45714585 винесена у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законом України "Про виконавче
провадження", тому підстав для
задоволення позову не має.

Керуючись, ст.ст.158-167, 181 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Законом України «Про
виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в Рожнятівському районі до
Сапіжака Івана Івановича - старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС головного управління
юстиції в Івано-Франківській області
про оскарження дій державного
виконавця, про визнання
неправомірними дій по винесенню
постанови про відкриття виконавчого
провадження та скасування постанови №
45714585від 04 грудня 2014 року відмовити
повністю.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського Апеляційного
адміністративного суду через
Рожнятівський районний суд протягом
десяти днів з часу отримання її копії.

Суддя: