Справа № 201/8658/2014а (2а/201/257/2014)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"17" грудня 2014 р.справа № 201/8658/2014а (2а/201/257/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року у справі № 201/8658/2014а (2а/201/257/2014) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Дніпропетровська (далі - відповідач), про визнання дій про стягнення з неї суми пенсії за період з 01.03.2006 р. по 30.11.2013р. такими, що суперечать пенсійному законодавству України; зобов'язання припинити утримання пенсії 20 % щомісячно для погашення заборгованості; зобов'язання повернути незаконно утримані кошти з пенсії за період з 01.12.2013 р. по травень 2014р., включно, в сумі 3239,40 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу. В скарзі позивачка просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 20.10.1993 року позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», для обчислення пенсії були використані дані про її заробітну плату за період з 01.09.1991 року по 30.09.1993 року.

15.03.2006 року позивач надала заяву про перерахунок пенсії та довідку №7 від 14.03.2006 року про заробітну плату для обчислення пенсії за період роботи у ТОВ фірма «Геоід-С» ЛТД з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року.

В довідці було зазначено, що загальний заробіток позивача з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року склав 44 400 грн.00 коп., зокрема за 1995 рік - 7200, 00 грн., за 1996 рік - 8400,00 грн., за 1997 рік - 9600,00 грн., за 1998 рік - 9600,00 грн. та за 1999 рік - 9600,00 грн.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року.

З врахуванням даних про заробіток за період з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року, що містились в довідці ТОВ фірма «Геоід-С» ЛТД №7 від 14.03.2006 року заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії склала 3217,04 грн.

У зв'язку з цим розмір пенсії позивачки з 01.03.2006 року склав 1576,21 грн. та в подальшому збільшувався у зв'язку зі здійсненням відповідних перерахунків.

В листопаді 2013 року відповідачем було з'ясовано, що дані довідки ТОВ фірма «Геоїд-С» ЛТД №7 від 14.03.2006 року про заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії позивачки суперечать даним звітності, що подавались цим підприємством до органів Пенсійного фонду України.

В звітності за січень 1995 року загальна сума заробітної плати 2 найманих працівників зазначена 600 тис карб., що складає 6 грн., а в довідці зазначена заробітна плата позивача за цей період в розмірі 600 грн., аналогічна ситуація щодо даних і за інші періоди.

Крім того, в періоди з травня 1995 року по грудень 1995 року, з січня 1996 року по березень 1996 року, з січня 1997 року по грудень 1997 року, з січня 1998 року по листопад 1998 року, з січня 1999 року по березень 1999 року та з травня 1999 року по вересень 1999 року згідно даних звітності, що подавалась підприємством до органів Пенсійного фонду України та відповідних листів ТОВ фірма «Геоїд-С» ЛТД не нараховувало та не виплачувало заробітну плату найманим працівникам.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка працювала головним бухгалтером ТОВ фірма «Геоїд-С» ЛТД і саме нею підписувалась як довідка №7 від 14.03.2006 року про її заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії, так і звітність, що подавалась цим підприємством до органів Пенсійного фонду України.

22.11.2013 року відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивачці без врахування даних про її заробітну плату за період з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року, що містились в довідці ТОВ фірма «Геоїд-С» ЛТД №7 від 14.03.2006 року. При цьому розмір заробітної плати (дохід) для обчислення пенсії склав 847,02 грн.

Так, внаслідок подання довідки №7 від 14.03.2006 року про заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії, яка містила недостовірні дані щодо заробітної плати за період з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року, позивачці було надміру виплачена пенсія з березня 2006 року по листопад 2013 року на загальну суму 105777,98 грн.

Ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачем було прийнято рішення від 21.11.2013 року про стягнення з позивача суми пенсії надміру виплачену внаслідок подання страхувальником недостовірних даних, починаючи з 01.12.2013 року в розмірі 20% пенсії щомісячно до повного погашення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем згідно чинного законодавства було прийнято рішення про відрахування з пенсійної виплати надміру виплаченої суми внаслідок подання позивачкою недостовірних даних про заробітну плату за період з 01.01.1995 року по 31.12.1999 року.

Оскільки рішення відповідача є правомірним та законним, підстави для задоволення позовних вимог у суду були відсутні. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, п.1 ч.1 ст. 200, ст.ст.205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року у справі № 201/8658/2014а (2а/201/257/2014) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду є остаточною та оскарженню не підлягає відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак