Справа № 2а-11025/10/1370
Суддя: Ніколін В.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 р. Справа № 140037/11

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

з участю секретаря Щерби С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2011 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 73830,00 грн., -

ВСТАНОВИЛА :

Державна податкова інспекція у Стрийському районі Львівської області 25.11.2010року звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на ім'я відповідача здійснено першу державну реєстрацію автомобілів марки VOLKSWAGEN T4, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, VOLKSWAGEN T4, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, VOLKSWAGEN T4, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 та згідно Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»повинен був сплатити податок з власників транспортних засобів до бюджету в сумі 73830,00 грн. Доказів про зарахування вказаного податку відповідачем не надано, що є підставою його стягненню податковим органом в примусовому порядку.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2011 року в задоволенні позовної заяви Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 73830,00 грн. - відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що на ім'я відповідача здійснено першу державну реєстрацію автомобілів марки VOLKSWAGEN T4, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, VOLKSWAGEN T4, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, VOLKSWAGEN T4, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 та згідно Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»повинен був сплатити податок з власників транспортних засобів до бюджету в сумі 73830,00 грн. Доказів про зарахування вказаного податку відповідачем не надано, що є підставою його стягненню податковим органом в примусовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що копії облікових карток транспортних засобів з відміткою «ПОГАШЕНО». В колонці № 8, таблиць наданих позивачем вказано суми податку, що підлягали сплаті відповідно 28740,00 грн., 28740,00 грн., 22990,00 грн., в колонці № 9, цих же таблиць, ці ж суми податку сплачені згідно квитанцій ЗГРУ «Приватбанк», що знаходиться у справі Львівського ВРЕР УДАІ, в колонці № 10, цих же таблиць, вказано дату перерахування згаданих сум податку. Лише в колонці «фактична дата сплати» вказано, що не знайдено квитанції про оплату, однак відсутність квитанції про оплату не підтверджує факт несплати відповідачем вказаних сум податку.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Згідно листа управління Державтоінспекції Львівського ВРЕР № 9/2074 від 31.08.2010 року на ім'я відповідача в 06.03.2010 року здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3. 04.11.2010 року листом про надання інформації щодо проведених платежів через філію «Західне ГРУ Приватбанк м. Львова»по сплаті податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації в Україні, скеровано інформацію банку по сплаті вказаного податку.

Згідно додатку до вказаного листа, відповідачем 06.03.2010 року здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, автомобіля марки VOLKSWAGEN T4, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3. В колонці № 8, цього ж додатку щодо відповідача вказано суми податку, що підлягали сплаті відповідно 28740,00 грн., 28740,00 грн., 22990,00 грн., в колонці № 9, цього ж додатку, вказано ці ж суми податку сплаченого згідно квитанції ЗГРУ «Приватбанк», що знаходиться у справі Львівського ВРЕР УДАІ, в колонці № 10 цього ж додатку, вказано дату перерахування коштів зазначену в квитанції. 21.07.2010 року відповідач в поясненні начальнику ДПІ у Стрийському районі Львівської області вказано, що ним всі суми податку були сплачені, квитанції про сплату податку у відповідача забрано при реєстрації.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про систему оподаткування»від 25.06.1991р. за № 1251-XII зі змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»від 11.12.1991 року за № 1963-XII зі змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), КАС України.

Згідно до ст. 2 Закону України «Про систему оподаткування», під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Згідно ст. 14 цього ж Закону до загальнодержавних належать, зокрема, такі податки і збори (обов'язкові платежі), як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Згідно ст. 20 цього ж Закону контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно ст. 3 цього ж Закону, перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 5 цього ж Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно ч. 6 ст. 5 цього ж Закону фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно ч. 5 ст. 6 цього ж Закону, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону.

Фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки.

У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Згідно ст. 7 цього ж Закону у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Податок з власників наземних транспортних засобів сплачується фізичними особами за місцем реєстрації таких транспортних засобів на спеціальні рахунки - перед проведенням першої реєстрації в Україні. Перша реєстрація транспортних засобів на ім'я відповідача здійснена 06.03.2010 року.

Судом враховуються докази надані позивачем, а саме копії облікових карток транспортних засобів з відміткою «ПОГАШЕНО». В колонці № 8, таблиць наданих позивачем вказано суми податку, що підлягали сплаті відповідно 28740,00 грн., 28740,00 грн., 22990,00 грн., в колонці № 9, цих же таблиць, ці ж суми податку сплачені згідно квитанцій ЗГРУ «Приватбанк», що знаходиться у справі Львівського ВРЕР УДАІ, в колонці № 10, цих же таблиць, вказано дату перерахування згаданих сум податку. Лише в колонці «фактична дата сплати»вказано, що не знайдено квитанції про оплату, однак відсутність квитанції про оплату не підтверджує факт несплати відповідачем вказаних сум податку.

Факт реєстрації на відповідача вказаних транспортних засобів, що не заперечується позивачем, згідно вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»також підтверджує сплату відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за місцем реєстрації таких транспортних засобів на спеціальні рахунки - перед проведенням першої реєстрації в Україні. Позивач належними та допустимими доказами не підтвердив обґрунтованість позовних вимог, а саме несплату відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Стрийському районі Львівської області - залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2011 року у справі № 2а-11025/10/1370 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар