Справа № 29443/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2011 рокусправа № 2а-386/09

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Хімушкінгої О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мелітопольського суду Запорізької області від 16 липня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-386/09 за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради та третьої особи ОСОБА_2 про визнання недійсним пункту 8 рішення Мелітопольської міськради Запорізької області від 17.07.2008 року № 1/8, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Мелітопольського суду Запорізької області від 16 липня 2009 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 щодо визнання недійсним та скасування п.8 рішення Мелітопольської міськради Запорізької області від 17.07.2008 року № 1/8 в частині внесення змін в п.1.27 рішення Мелітопольської міськради від 27.05.2008 року № 1/5 відносно надання згоди на виконання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки за рахунок міських земель ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку у власність

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем по справі з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам по справі, недоведеності обставин, які суд вважає встановленими та неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим просить її скасувати та прийняти нове рішення про задоволення його вимог у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правову оцінку обставин у справі та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач по справі 19.06.2008 року подавав на ім'я міського голови заяву з вимогою розглянути питання про надання йому у власність земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.5), але вказана заява позивача не була розглянута по суті ініційованого питання відповідно до ч.2 ст.118 Земельного кодексу України з підстав не підтвердження її технічною документацією, про що позивач письмово був повідомлений листом управління комунальною власністю від 07.07.2008 р. (а.с.7), з одночасною рекомендацією надати у 30-денний строк матеріали, що обґрунтовують місце розташування і розмір бажаної земельної ділянки з урахуванням комплексного розвитку території (пропозиції), та роз'ясненням про те, що для підготовки вказаних матеріалів заявнику необхідно звернутися до Управління містобудування та архітектури, а також попередженням позивача про зняття його заяви з розгляду у випадку неподання витребуваних документів у 30-денний строк.

Також судом встановлено, що акт вибору земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку (пропозиції) позивачем було виготовлено та надано до управління комунальною власністю Мелітопольської міськради лише 07.08.2008 року (а.с.7-9). Оскільки останнім днем наданого позивачу 30-денного терміну надання документів - було 06.08.2008 р., суд першої інстанції дійшов висновку про пропущення позивачем визначеного для нього терміну надання документів, які є обов'язковим додатком до раніше поданої ним заяви про надання у власність земельної ділянки, а відповідно і про відсутність у відповідача правових підстав для вирішення по суті заяви позивача від 19.06.2008 року про надання йому у власність земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.5).

Судова колегія повністю погоджується з вищенаведеними висновками суду першої інстанції, оскільки поряд з передбаченим законом правом позивача на землю (ст.116 та ст..121 ч.1 п. «г» Земельного кодексу України), позивач як учасник земельних правовідносин має відповідні зобов'язання і повинен дотримуватися визначеного ч.6-10 ст.118 Земельного кодексу України порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами

Так, відповідно до змісту ч.6-9 ст.118 Земельного кодексу України, які присвячені приватизації земельних ділянок за так званою повною процедурою, коли земельна ділянка передається особі у власність з відведенням із земель державної (комунальної) власності, відповідно, зацікавлена особа повинна зазначити у заві бажані розміри та мету використання земельної ділянки, а також реквізити, описані в коментарі до ч.1 ст.118 ЗКУ. Площа земельної ділянки повинна кореспондувати граничній площі земельної ділянки, яку особа має право безоплатно отримати відповідно до ст.121 ЗКУ, а до заяви також мають бути додані документи, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та її розмір, що на час виникнення спірних правовідносин визначалася саме актом вибору земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, який саме було виготовлено та надано позивачем до управління комунальною власність 07.08.2008 р. (а.с.7-9).

Доводи позивача про дотримання ним вимог ст..118 ЗК України, а відповідно і переважне його право на отримання у власність бажаної земельної ділянки за заявою від 19.06.2008 р. у зрівнянні з третьою особою по цій справі - ОСОБА_2, якою 25.06.2008 р. було подано заяву про внесення змін до рішення міськради № 1/5 від 17.05.2008 р. стосовно виконання проекту відведення під будівництва житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на адресу по АДРЕСА_1 (а.с.61) - судова колегія не бере до уваги як підставу для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції детально було досліджено обставини звернення ОСОБА_2 з відповідною заявою, та перевірено факт дотримання третьою особою вимог законодавства щодо надання станом на 17.07.2008 року заяви з відповідною технічною документацією.

Та обставина, що рішенням міськради № 1/5 від 27.05.2008 р. ОСОБА_2 надавалася згода на виконання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок міських земель по вул..Піонерській 2/36 для будівництва і обслуговування жилого будинку - у даному випадку немає правового значення, оскільки оскаржуваним у цій справі позивачем п.8 рішення Мелітопольської міськради Запорізької області від 17.07.2008 року № 1/8 було внесено зміни в п.1.27 рішення Мелітопольської міськради від 27.05.2008 року № 1/5 відносно надання згоди на виконання проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки за рахунок міських земель ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку у власність.

При цьому судова колегія вважає помилковими твердження позивача про порушення його прав зазначеним у попередньому абзаці п.8 рішення Мелітопольської міськради Запорізької області від 17.07.2008 року № 1/8, оскільки це рішення стосується лише права ОСОБА_2 на виконання проекту землеустрою для відведення за рахунок міських земель земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку у власність, та відповідно ніяким чином не зачіпає прав та інтересів самого позивача.

Оскільки дозвіл на розробку проекту відведення у будь-якому разі не звґязує субґєкта, уповноваженого надавати земельну ділянку, і рішення про надання може бути як позитивним, так і негативним без жодних наслідків для владного субґєкта, а спірна земельна ділянка як на час винесення оскаржуваного позивачем у цій справі п.8 рішення Мелітопольської міськради Запорізької області від 17.07.2008 року № 1/8 - була вільна, і відповідно позивач мав можливість використати своє право на земельну ділянки, зокрема, починаючи з оскарження відмови відповідача листом від 15.08.2008 р. (а.с.10).

Проте, у даному випадку, позивач не оскаржує дії чи бездіяльність відповідача по справі, також як і не оспорює фактичну відмову йому в реалізації права безоплатної приватизації земельної ділянки (а.с.10), що відповідно позбавляє адміністративний суд можливості судового обговорення вказаного питання.

Відповідно до статей 70, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили правомірність його дій.

Правова оцінка, яку суд першої інстанції дав обставинам справи, не суперечить вимогам процесуального і матеріального права, а доводи апеляційної скарги щодо їх неправильного застосування є необґрунтованими.

Судове рішення є законним і обґрунтованим й не може бути скасовано з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Мелітопольського суду Запорізької області від 16 липня 2009 року - залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судового рішення апеляційної інстанції

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов