Справа № 823/3097/14
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року справа № 823/3097/14

16 год. 15 хв. м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області (далі-позивач) звернулась у Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом, в якому просила стягнути з рахунків у банках, обслуговуючих фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач), на користь бюджету через позивача податковий борг з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на загальну суму 182188грн. 13коп. відповідно до: податкового повідомлення-рішення від 12.05.2014 №; податкових декларацій від 19.05.2014 №, від 20.06.2014 №, від 21.07.2014 №.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобов'язання.

У зв'язку з надходженням до суду заяв усіх сторін спору про розгляд справи без їх участі, на підставі вимог ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов висновку про необхідність розгляду цієї справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 25.05.1995 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1). Згідно з довідкою позивача відповідач має відкриті рахунки у банківських установах (а.с.5).

Вказана у позовній заяві заборгованість відповідача з ПДВ виникла у зв'язку з таким.

З письмових доказів у справі вбачається, що відповідач не сплатив самостійно задекларовані зобов'язання з ПДВ згідно з такими документами:

- декларацією від 19.05.2014 № за квітень 2014 року, якою платник самостійно визначив до сплати в бюджет суму 153,00грн.;

- декларацією від 20.06.2014 № за травень 2014 року, якою платник самостійно визначив до сплати в бюджет суму 192,00грн.;

- декларацією від 21.07.2014 № за червень 2014 року, якою платник самостійно визначив до сплати в бюджет суму 129,00грн.

П.54.1. ст.54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) визначено, що сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою, у разі якщо платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Грошове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Абз.1 п.57.1 статті 57 розділу II ПК України встановлено обов'язок платника податків самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом підп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що грошові зобов'язання, визначені вищевказаними деклараціями, є податковим боргом відповідача.

Суд встановив, що на підставі акту перевірки від 24.04.2014 №99/23-01-17-01/НОМЕР_1 позивач прийняв ППР від 12.05.2014 №, яким збільшив відповідачу розмір грошового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 154195,00грн. Це ППР оскаржувалося у судовому порядку в адміністративній справі №823/2658/14, однак позов залишено без розгляду, а відповідна ухвала суду набрала законної сили 11.12.2014. На даний час ППР не скасоване, судові провадження щодо скасування ППР - не відкриті.

Право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки передбачене п.75.1 ст.71 ПК України.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку про узгодженість визначених ППР грошових зобов'язань.

Відповідно до підп.129.1.1. п.129.1. ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Суд встановив, що відповідачу згідно з підп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України на суму заборгованості з ПДВ нарахована пеня в розмірі 29122грн. 81коп. за період з 26.05.2014 до 10.07.2014.

Отже, заборгованість відповідача з ПДВ згідно з підставами позову становить 182188грн. 13коп., що відображено в даних зворотного боку облікової картки.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання позивач прийняв податкову вимогу форми «Ф» від 10.06.2014 №1786-25 на суму 10783,25грн. Вказана вимога отримана відповідачем 19.06.2014, що підтверджується даними копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.21). Станом на час судового розгляду справи ця вимога не скасована.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікової картки суд встановив, що податковий борг відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався, а недоїмка збільшувалась. Тому, погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача, у т.ч. яка виникла після прийняття податкової вимоги.

П.95.2. ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Тому, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача податкового боргу з ПДВ у сумі 182188грн. 13коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги стягнути податковий борг з відповідача через орган податкової служби (через позивача), суд взяв до уваги таке.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Тому, зазначений позивачем спосіб виконання рішення не відповідає вищевказаній нормі ПК України, а отже в цій частині позов задоволенню не підлягає

Керуючись ст.ст. 159 - 163, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (18005, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України податковий борг з податку на додану вартість у сумі 182188грн. 13коп. (сто вісімдесят дві тисячі сто вісімдесят вісім гривень 13коп.) відповідно до: податкових декларацій від 19.05.2014 №, від 20.06.2014 №, від 21.07.2014 №; податкового повідомлення-рішення від 12.05.2014 №.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич