Справа № 279/12749/14-а
Суддя: Коваленко В. П.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2015 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

при секретарі Петрук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області, про визнання відмови в призначенні пенсії неправомірною та зобов'язання призначити пенсію , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі щодо призначення йому пенсії як інваліду 2 групи неправомірною та зобов'язати відповідача призначити йому пенсію як інваліду 2 групи захворювання якого пов'язане з проходженням військової служби.

В підтвердження своїх вимог посилається на те, що з 07.07.2003 року по 26.07.2013 року проходив службу в Коростенській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області на посаді молодшого інспектора відділу охорони. Проте, відповідач відмовляє йому у призначенні такої пенсії.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги , просить їх задовольнити, призначити пенсію як інваліду 2 групи, захворювання якого пов'язане з проходженням військової служби. Представник відповідача Кужель З.П. проти задоволення вимог заперечує, вважає дії відповідача правомірними. Представник Коростенської ВК-71 Васьківська Л.В. позовні вимоги позивача підтримує, вважає, що Коростенською ВК-71 виконано вимоги щодо персоніфікованого обліку у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги позивача частково, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом позивач ОСОБА_1 працював на посаді молодшого інспектора відділу охорони Коростенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області. Згідно трудової книжки безперервний стаж служби становить 10 років 19 днів. 26 вересня 2014 року він визнаний інвалідом другої групи, захворювання якого пов'язане з проходженням військової служби.

Звернувшись до Управління Пенсійного фонду в м. Коростень та Коростенському районі по питанню призначення пенсії по інвалідності, він отримав відмову, оскільки у нього відсутній страховий стаж, необхідний для призначення пенсії.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України та Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 3 Конституції України передбачено , що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

У відповідності до вимог ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

За правилами п.1ч.1ст.8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають право громадяни України, які застраховані згідно з цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Зі змісту ст.11 п.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» слідує, що військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу є особами, які підлягають загальнообов'язковому пенсійному страхуванню.

Частиною першою статті 24 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхову внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При огляді трудової книжки встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проходив службу на посаді молодшого інспектора відділу охорони Коростенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області з 07.07.2003 року по 26.07.2013 року. Загальний стаж роботи складає 12 років 4 місяці 19 днів. Стаж служби становить 10 років 19 днів. За час проходження служби позивач ОСОБА_1 був застрахованою особою, з його грошового забезпечення щомісячно, починаючи з 01.01.2007 року установою ВК-71 утримувались страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування у встановленому законом розмірі та своєчасно перераховувались до органів Пенсійного фонду , що стверджується відповідними довідками установи. Крім того, щомісячно страхувальником подавались звіти за додатками 23 та 34 розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за звітний місяць. Всі розрахункові платежі страхувальником сплачено. Вказані факти стверджуються довідкою Управління Пенсійного фонду в м. Коростені та Коростенському районі та довідкою ВК-71.

Відтак, суд приходить до висновку , що страхувальник подав до відповідача всі передбачені на той час законодавством звіти за встановленими формами, ці звіти відділом персоніфікованого обліку були прийняті.

У відповідності до вимог ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків ведуть органи Пенсійного фонду.

Статтею 64 зазначеного закону передбачено, що територіальні органи Пенсійного фонду мають право отримувати від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб-підприємців відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених законом та іншими законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що та обставина, що відділ персоніфікованого обліку Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі приймав подані звіти без індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1, не може позбавити його права на отримання пенсії по інвалідності. Зазначені обставини є недоліками роботи самого відповідача.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідач не навів доказів своєї правомірності у прийнятті даного рішення, то суд вимоги позивача задовольняє.

Разом з тим, суд вважає, що пенсію необхідно призначити з 04 листопада 2014 року, як це визначено в п.3 ч.1ст.45 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також в страховий стаж зарахувати період проходження служби ОСОБА_1 з 01.01.2007 року по 26.07.2013 року.

За змістом ч.1ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Таким чином, суд в частині стягнення витрат на правову допомогу та сплаченого судового збору відмовляє за безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.160,162 КАС України, ст.ст.8,21,30,45 Закону України « «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі в призначенні пенсії по інвалідності неправомірною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі призначити пенсію по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 04 листопада 2014 року у розмірах, визначених законом, зарахувавши в страховий стаж, необхідний для призначення пенсії час проходження ОСОБА_1 служби в Коростенській виправній колонії №71 за період з 01.01.2007 року по 26.07.2013 року.

В іншій частині позову відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Коваленко В.П.