Справа № 695/2906/14-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 695/2906/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Савенко В.Г.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Бабенка Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області на постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 ( далі - позивач ) звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області ( далі - відповідач ) про визнання незаконною відмови відповідача щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням нарахованих і сплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації; скасування відмови відповідача від 20.06.2014 р. № 4324/04 в перерахунку пенсії та зобов'язання його провести перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески, з урахуванням фактично отриманих сум, відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду - зміні, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку УПФУ в Золотоніському районі Черкаської області та отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про державну службу», з 21.05.2009 р.

11.06.2014 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про включення до складу її заробітної плати, з розміру якої здійснюється обчислення пенсії, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, відповідно до довідки, виданої за останнім місцем роботи - Золотоніською об'єднаною державною податковою інспекцією, від 11.06.2014 р. № 4666/05-020 за період з 01.05.2007 р. по 30.04.2009 р.

20.06.2014 р. УПФУ в Золотоніському районі Черкаської області своїм листом № 4324/04 повідомило позивача про прийняття ним рішення про відмову в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації.

Колегія суддів встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів мали бути враховані відповідачем при обчисленні пенсії ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи та здійснивши системний аналіз чинного законодавства, судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Закону України «Про державну службу» ( далі - Закон № 3723-XII ), «Про оплату праці» ( далі - Закон № 108/95-ВР ), «Про пенсійне забезпечення» ( далі - Закон № 1788-XII ), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» ( далі - Закон № 1058-IV ).

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині 2 статті 37-1 цього Закону закріплено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною 1 статті 1 Закону № 108/95-ВР передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень частини 2 статті 33 Закону № 3723-XII, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону № 1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У статті 41 Закону № 1058-IV визначено, що до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що отримувані державним службовцем суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток ( дохід ) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічні висновки були викладені Верховним Судом України в рішенні від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314а14, яке у відповідності з частиною 1 статті 244-2 КАС України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, оскільки єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування був нарахований на всі виплати, отримані позивачем за місцем роботи, у тому числі, й на матеріальну допомогу на оздоровлення та суми індексації, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою / а.с. 18 /, то, в даному випадку, наявні достатні та необхідні правові підстави для врахування відповідачем сум зазначених виплат при обчисленні пенсії ОСОБА_2

При цьому, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, діючи всупереч приписам частини 2 статті 72 КАС України, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження, не надав суду жодних доказів, не навів будь-яких доводів, які б спростовували наведену аргументацію, та не переконав судову колегію у своїй правоті.

З огляду на це, суд апеляційної інстанції вважає, що неврахування при обчисленні пенсії ОСОБА_2 матеріальної допомоги на оздоровлення, з якої сплачено страхові внески, та сум індексації її грошових доходів призвело до неправильного розрахунку і нарахування позивачу пенсії, що свідчить про незаконність відмови УПФУ в Золотоніському районі Черкаської області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 та необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням зазначених видів доходу.

Тож, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Водночас, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні було помилково викладено ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII в редакції, яка втратила чинність до моменту виникнення спірних правовідносин, тобто до 11.06.2014 р., на підставі Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII.

Крім того, судова колегія також звертає увагу на те, що, у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимогу, зокрема, про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, а тому позовна вимога ОСОБА_2 про скасування відмови відповідача від 20.06.2014 р. № 4324/04 в перерахунку пенсії є некоректною і такою, що не відповідає вказаній нормі адміністративного процесуального законодавства.

Водночас, з метою повного і всебічного захисту прав та інтересів позивача, згідно з приписами ч. 2 ст. 11 та ст. 195 КАС України, та з огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, відповідно до довідки про складові заробітної плати від 11.06.2014 р. № 4666/05-020, виданої Золотоніською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Черкаській області.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було правильно вирішено справу по суті, однак із помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржувану постанову суду необхідно змінити шляхом вилучення абзацу дев'ятого мотивувальної частини рішення та викладення абзацу другого резолютивної частини рішення у наступній редакції: «Скасувати рішення управління Пенсійного фонду Золотоніського району Черкаської області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, відповідно до довідки про складові заробітної плати від 11.06.2014 р. № 4666/05-020, виданої Золотоніською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Черкаській області».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області підлягає задоволенню частково, а постанова Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року - зміні в частині абзацу дев'ятого мотивувальної частини рішення та абзацу другого резолютивної частини рішення.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Золотоніському районі Черкаської області задовольнити частково.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року змінити шляхом вилучення абзацу дев'ятого мотивувальної частини рішення та викладення абзацу другого резолютивної частини рішення у наступній редакції: «Скасувати рішення управління Пенсійного фонду Золотоніського району Черкаської області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, відповідно до довідки про складові заробітної плати від 11.06.2014 р. № 4666/05-020, виданої Золотоніською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Черкаській області».

В іншій частині постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.