Справа № 808/8467/14
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Справа № 808/8467/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя до Товариства з додатковою відповідальністю «Автопарк» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2014 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя до Товариства з додатковою відповідальністю «Автопарк» про стягнення фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у розмірі 42 726,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач не відшкодовує органу Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсії, призначених працівникам відповідача на пільгових умовах згідно з п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) з вересня по листопад 2014 року. Відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно з розрахунком позивача загальна сума фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії, призначеної колишнім працівникам відповідача за період з вересня по листопад 2014 року складає 42 726,94 грн.

22.12.2014 представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, направив суду письмові заперечення на позов (вх. № 53701 від 19.12.2014) зокрема зазначає, що працівники відповідача - водії автобусів відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» мають право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах по списку № 2 і цей факт не заперечується відповідачем. Вказує, що спір виник щодо відшкодування ТДВ «Автопарк» управлінню Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя сум витрат на виплату та доставку призначених пенсій. Зазначає, що нормами чинного законодавства прямо визначено обов'язок підприємства лише з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Крім того, відповідач посилається на те, що позивач у позові не зазначив, відповідно до вимог якого законодавства була призначена пенсія зазначеним особам, а також не додав до позову доказів фактично понесених витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. З огляду на викладене просить суд у задоволенні позову відмовити та розглянути справу без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження

Керуючись приписами ст. 41 КАС України суд розглянув справу на підставі наявних доказів, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Автопарк» - пройшов процедуру державної реєстрації, отримав свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, а відтак набув правового статусу суб'єкта господарювання, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Як встановлено з матеріалів справи, колишнім працівникам Товариства з додатковою відповідальністю «Автопарк»: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, призначені та виплачуються пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями протоколів про призначення пенсій, розрахунками стажу, довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій.

Позивач направляв відповідачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підтверджується відповідними копіями розрахунків та доказами їх направлення на адресу відповідача. Проте, відповідачем сума заборгованості не сплачена та на дату розгляду справи становить 42 726,94 грн.

Статтею 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України №400/97-ВР від 26.06.1997) встановлено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України №400/97-ВР від 26.06.1997, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Абзацом 3 пункту 1 статті 4 Закону України №400/97-ВР від 26.06.1997 встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначений Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі іменується - Інструкція).

Підпунктом 2.1.1 п. 2.1 Інструкції встановлено, що платниками страхових внесків є підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджують наявність у відповідача зобов'язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії працівникам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 з вересня по листопад 2014 року в сумі 42726,94 грн. Зазначені розрахунки складені з дотриманням позивачем всіх необхідних вимог Інструкції. Розмір сум відшкодування фактичних витрат на витрату та доставку пенсій по вказаних пенсіонерах визначено позивачем з дотриманням вимог Закону №400/97-ВР від 26.06.1997 та Інструкції.

Встановлені судом обставини справи підтверджені доказами, зібраними під час її розгляду.

Відповідно до наведених норм чинного законодавства у відповідача наявний обов'язок по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених саме відповідно до пп. «б» - «з» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, що спростовує його твердження про відсутність у нього такого обов'язку.

Крім того, аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного суду України від 21.02.2012 у справі № 21-19а12.

Посилання відповідача на те, що позивач у позові не зазначив, відповідно до вимог якого законодавства була призначена пенсія зазначеним особам та не додав до позову доказів фактично понесених витрат УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя суд до уваги не приймає, оскільки у позовній заяві позивач достатньо обґрунтував свої вимоги, посилаючись на норми закону № 1058-ІV та Інструкції, додав до позову докази, що підтверджують його позицію.

Надсилання відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, підтверджується наявними у матеріалах справи копіями повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Розмір виплачених пенсій з коштів Пенсійного фонду України також підтверджується Довідками УПФУ щодо кожного пенсіонера.

Заперечення відповідача спростовуються долученими до справи доказами та вищенаведеним обґрунтуванням.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 158-163 КАС України, ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Автопарк» () на користь Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах з вересня по листопад 2014 року в розмірі 42 726,94 грн. (сорок дві тисячі сімсот двадцять шість гривень 94 коп.). Видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В.Калашник