Справа № 205/6343/14-а
Суддя: Залімська Н. В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

08.12.2014 Єдиний унікальний номер 205/6343/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/205/176/14

205/6343/14-а

08 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді: Залімської Н.В.,

при секретарі: Кравцову С.С.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ :

15.07.2014р. позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування підстав зазначив, що 29.04.2014р. вона вийшла на пенсію державного службовця. Протоколом № 2966 від 08.05.20114р. відповідачем призначена позивачці з 29.04.2014р. пенсія в розмірі 80 % середнього заробітку, у складі якого не були враховані середньомісячні суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати. Позивач 18.06.2014р. зверталася до відповідача щодо перерахунку нарахованої їй пенсії. Для перерахунку пенсії позивач подала до відповідача довідку про складові заробітної плати від 28.04.2014р. №885, з урахуванням «Інших виплат», до яких увійшли допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, з яких справляються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Листом від 19.06.2014 року відповідачем було відмовлено їй в перерахунку пенсії. Позивач вважає, що неврахування відповідачем у склад заробітної плати допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, є діями протиправними і такими, що порушують право позивача на більший розмір пенсії. На підставі викладеного позивач вимушена була звернутись до суду та просити визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо відмови їй у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця на підставі довідки про заробітну плату від 28.04.2014р. №885; скасувати рішення Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська від 08.05.2014р. № 2966; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснити з 29.04.2014р. їй розрахунок та виплату пенсії державного службовця у розмірі 80 % від суми заробітної плати з урахуванням інших виплат, до яких віднесені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, а також сум індексації, заявлених довідкою управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська від 28.04.2014р. № 885.

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська 18.09.2014р. надав суду заперечення в яких просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без своєї присутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просила позов задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Підставою звернення позивача до суду є захист прав на належне пенсійне забезпечення у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу Пенсійного Фонду України, що викликані діями такого органу при здійсненні владних управлінських функцій при здійсненні перерахунку пенсії на користь позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи, та перевіривши надані докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., працювала заступником начальника управління з питань соцзахисту населення Управління праці та соціального захту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради.

Протоколом № 2966 від 08.05.20114р. відповідачем призначена позивачці з 29.04.2014р. пенсія в розмірі 80 % середнього заробітку, у складі якого не були враховані середньомісячні суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати (а.с.11).

Проте, при розрахунку розміру пенсії Управлінням пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська не були враховані «Інші виплати».

В червні 2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок їй пенсії як державного службовця та для призначення пенсії подала довідку №885 від 28.04.2014р. про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с.9-10).

Проте, згідно відповіді на звернення позивача до відповідача з питання перерахунку і виплати пенсії, з проханням переглянути його пенсійну справу і вирішити питання щодо врахування вказаних Інших виплат, зазначених у довідці про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», йому було відмовлено (а.с.13-14).

При розрахунку розміру пенсії на момент її призначення відповідач вчинив дії зі зменшенням складових заробітної плати, а саме: сум матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові питання та компенсація за невикористану відпустку при обчисленні заробітної плати для нарахування пенсії державного службовця, з яких справляється збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 2 закону України «Про оплату праці», до структури заробітної плати входять основна заробітна плата, це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно із ч. 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

У відповідності до ст. 35 Закону України «Про державну службу», державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Постановою КМУ від 03 травня 1994 року № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» встановлено, що керівникам надано право в межах встановленого фонду право надавати працівникам матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги на оздоровлення є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачується відповідно до статті 35 Закону України «Про державну службу» і з якої нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, є складовою частиною фонду заробітної плати, а тому є об'єктом для призначення і перерахунку пенсії відповідно до ст. 37, 371 вищезазначеного закону.

Як встановлено судом, на момент виходу на пенсію відповідно до довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», на всі виплати, включені в довідку, було нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а сума заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування становить155 063,53 грн. та Інші виплати - матеріальна допомога та індексація.

Згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Так, відповідно до п.1 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"- максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

У відповідності до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; працівники - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють: на підприємствах, в установах та організаціях, в інших юридичних осіб, зазначених в абзацах другому та восьмому пункту 1 цієї частини.

Отже, з огляду на вищенаведене, до компетенції відповідача не відноситься вчинення дій самостійного визначення структури заробітної плати та зменшувати її для розрахунку та призначення пенсії, тому є неправомірними.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, за змістом наведених норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога та грошова винагорода на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не включається до складу заробітної плати державного службовця, повинні враховуватись при обчисленні розміру його пенсії є правомірним, оскільки в даному випадку підлягають застосуванню спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії зокрема, стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-XII, натомість положення Законів № 3723-XII та № 108/95-ВР є загальними.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про порушення прав позивача на належне пенсійне забезпечення, та необхідність відновлення порушеного права шляхом задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З урахуванням того, що позивачкою заява про перерахунок пенсії з урахуванням довідки № 885 від 28.04.2014р. яка надана до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська 18.06.2014 року, тому є всі підстави для перерахунку пенсії з 29.04.2014р.

Вирішуючи питання щодо компенсації понесених судових витрат, суд враховує, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, тому із Управління Державної казначейської служби у Ленінському районі м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_2 належить до стягнення сплачений нею судовий збір в сумі 73,08 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про оплату праці», Закону України «Про державну службу», Постановою від 3 травня 1994 р. N 283 «Про порядок обчислення стажу державної служб», Законом України «Про збір та облік єдиного податку на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 3, 6 - 14, 17, 99, 159 - 163, 167, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії державного службовця ОСОБА_2 на підставі довідки про складові заробітної плати від 28.04.2014р. № 885.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська від 08.05.2014р. № 2966

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснити з 29.04.2014р. розрахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_2 з урахуванням у складі заробітної плати інших виплат, до яких віднесені суми матеріальної та сум індексації, заявлених довідкою Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради від 28.04.2014р. № 885.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути із державного бюджету на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 судовий збір у сумі 73,08 грн. (сімдесят три грн. 08 коп.).

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Залімська