Справа № 2а-13599/09/1
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" грудня 2014 р. м. Київ К/9991/76254/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.
суддів: Голубєвої Г.К.
Карася О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби
на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року
у справі № 2а-13599/09/1570
за позовом Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби
до Військової частини НОМЕР_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України,
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2010 року адміністративний позов Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби (далі Балтська МДПІ Одеської області ДПС; позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі Військова частина НОМЕР_1 ; відповідач) задоволено. Стягнуто з Військової частини А-1559 суму податкової заборгованості з податку з власників транспортних засобів у розмірі 29 639,50 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2010 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням у справі, позивач оскаржив його в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.
В поданій касаційній скарзі, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права ставиться питання про скасування постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року та залишення в силі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2010 року.
В запереченні на касаційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні повністю.
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на таке.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 29 639,50 грн., який виник внаслідок несплати ним самостійно визначених в поданих до контролюючого органу розрахунках сум.
Згідно з підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 2181-III) платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.
Підпунктом 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону № 2181-III передбачено, що узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.
Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181-III у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.
Згідно з підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону № 2181-III активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.
З огляду на викладене та враховуючи вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення з Військової частини НОМЕР_1 податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Законом № 2181-III, зокрема, щодо направлення першої податкової вимоги № 1/43 від 15 квітня 2009 року та другої податкової вимоги № 2/57 від 25 травня 2009 року, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову та стягнення з відповідача податкової заборгованості в розмірі 29 639,50 грн.
В свою чергу, суд апеляційної інстанції помилково скасував постанову Одеського окружного адміністративного суду з тих підстав, що контролюючий орган звернувся з вимогою про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 податкового боргу з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів до Державного бюджету України, в той час, як у 2009 році цей податок є джерелом формування місцевих бюджетів.
Адже, помилкове зазначення бюджету за правильного визначення реквізитів розрахункового рахунку, який належить Балтській міській раді Одеської області, не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплати податкової заборгованості. Більш того, резолютивна частина рішення суду першої інстанції не містить застереження щодо стягнення заборгованості Військової частини НОМЕР_1 до Державного бюджету України.
Також, не можна погодитись з твердженням Одеського апеляційного адміністративного суду про неприйняття судом першої інстанції до уваги доводів відповідача про відсутність бюджетного фінансування для сплати Військовою частиною НОМЕР_1 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, позаяк Одеським окружним адміністративним судом, з урахуванням статті 5 Закону України від 21 вересня 1999 року № 1076-XIV «Про господарську діяльність у Збройних Силах України», відповідно до якої військова частина як суб`єкт господарської діяльності за своїми зобов`язаннями відповідає коштами, що надходять на її рахунок по відповідних статтях кошторису (крім захищених статей), а в разі їх недостатності відповідальність за зобов`язаннями військової частини несе Міністерство оборони України, ухвалою від 23 березня 2010 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Міністерство оборони України.
Згідно із статтею 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.
Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби задовольнити.
Скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2012 року, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2010 року залишити в силі.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановленими главою 3 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Голубєва Г.К.

Карась О.В.