Справа № 2а/0470/1909/11
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2014 р. м. Київ К/9991/10339/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка А.О.

суддів: Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2011 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2012 року

у справі № 2а/0470/1909/11

за позовом Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська

до Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3

про стягнення фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (далі - ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська; позивач) звернулась до суду з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 (далі - СПД-ФО ОСОБА_3; відповідач), в якому просила застосувати до відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2012 року, в задоволенні адміністративного позову відмолено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями у справі, позивач оскаржив їх в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2011 року, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2012 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В запереченні на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 21 червня 2010 року слідчим слідчого відділу податкової міліції ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська складено протокол огляду місця події - інтерактивного клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В ході проведення огляду зазначеного об'єкту встановлено порушення відповідачем вимог Закону України від 15 травня 2009 року № 1334-VI «Про заборону грального бізнесу в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 1334-VI) щодо заборони грального бізнесу та участі в азартних іграх.

Зокрема, в протоколі зазначено, що в інтерактивному клубі знаходились гральні автомати та електронна рулетка, які були технічно справними, увімкненими та перебували в готовому до гри стані.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, судові інстанції виходили з ненадання позивачем доказів на підтвердження тієї обставини, що організація та проведення азартних ігор в інтерактивному клубі «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованому за адресою: АДРЕСА_1, здійснювалась безпосередньо СПД-ФО ОСОБА_3

Колегія суддів вважає такий висновок судів попередніх інстанцій передчасним, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 2 Закону № 1334-VI в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Частиною 1 статті 3 Закону № 1334-VI передбачено, що до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 1 Закону № 1334-VI гральним бізнесом є діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, на гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання прибутку; азартною грою є будь-яка гра, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки, що дає змогу отримати виграш (приз), і результат якої повністю або частково залежить від випадковості.

Таким чином, для кваліфікації діяльності суб'єкта підприємницької діяльності як грального бізнесу необхідна наявність одночасно трьох обов'язкових умов, а саме - діяльність з організації та проведення азартних ігор; здійснення такої діяльності організаторами азартних ігор-суб'єктами підприємницької діяльності; метою такої діяльності є отримання прибутку.

За змістом статей 11, 71, 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд зобов'язаний вжити заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об'єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.

Відповідно до частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Однак, судові інстанції не з'ясували обставин щодо фактичної організації та проведення азартних ігор в інтерактивному клубі «ІНФОРМАЦІЯ_1» саме відповідачем, не надали будь-якої правової оцінки наявним в матеріалах справи рапортам оперуповноваженого ОРВ ВПМ ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

Повному встановленню та перевірці зазначених обставин справи сприяв би і допит свідків - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які, відповідно до їх пояснень, були присутні при здійсненні огляду інтерактивного клубу та яким фактично надано послуги у сфері грального бізнесу.

Також, слід враховувати, що санкція у вигляді конфіскації грального обладнання полягає в примусовому позбавленні суб'єкта правопорушення права власності на таке обладнання. А відтак, за правопорушення, вчинене однією особою, не може притягатись до відповідальності інша особа. Відповідно, конфіскованим може бути лише те гральне обладнання, яке належить на праві власності суб'єкту правопорушення.

З огляду на наведене, не підлягає конфіскації на підставі частини 1 статті 3 Закону № 1334-VI гральне обладнання, яке, хоча і використане суб'єктом господарської діяльності під час вчинення ним порушення заборони на ведення грального бізнесу в Україні, але при цьому належить на праві власності іншій особі.

Отже, для правильного вирішення питання щодо конфіскації грального обладнання необхідно встановити факт приналежності відповідного обладнання на праві власності саме СПД-ФО ОСОБА_3

З огляду на те, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі з метою об'єктивності, всебічності та повноти розгляду справи підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

При новому розгляді справи суду слід врахувати, що згідно з частиною 1 статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська задовольнити частково.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2011 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2012 року.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий Рибченко А.О.

Судді Голубєва Г.К.

Карась О.В.