Справа № 654/4984/14-а
Суддя: Охтень А. А.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 654/4984/14-а
Провадження № 2-а/654/78/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2014 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Охтень А.А.,

при секретарі - Буслюк І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та виплаті державної допомоги, -

В С Т А Н О ВИ В:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому зазначила, що 12 вересня 2007 року у неї народився син та вона звернулася до відповідача з заявою про виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дітей у віці до шести років, а також у виплаті державної допомоги при народженні дитини. Вказані виплати повинні були бути проведенні згідно ст. 10-15 ЗУ «Про державну допомогу дітям з сім'ями». Однак, ЗУ «Про державний бюджет на 2007 рік» та ЗУ «Про державний бюджет на 2008 рік» дія вказаних норм Закону була призупинена. Пізніше рішенням Конституційного суду України положення ЗУ «Про державний бюджет на 2007-2008 рік», які обмежували права громадян на державну допомогу були визнані неконституційними. Таким чином, позивач просить визнати дії Управління праці та соціального захисту неправомірними, оскільки їй не були сплачені грошові кошти в повному обсязі згідно норм чинного на час народження дитини законодавства та зобов'язати відповідача сплачувати щомісячно допомогу по догляду за дитиною, а також зобов'язати зробити перерахунок допомоги при народженні дитини.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала на підставах викладених в позовній заяві та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду свої заперечення та пояснив, що дії Управління праці та соціального захисту населення носили правомірний характер. Позивачу були нараховані та виплачені грошові кошти без порушень будь-яких норм законодавства, а тому просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Позивачка має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини НОМЕР_1.

Згідно довідки від 08 січня 2009 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Голо пристанської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_2 отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як працююча особа.

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» і статтею 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» було визначено розміри допомоги при народженні дитини.

Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (в редакції чинній на момент народження дитини), загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, догляду за малолітньою дитиною, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із народженням дитини, смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» встановлено, що цей Закон відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів. (ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції чинній на момент народження дитини).

Положеннями ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (в редакції чинній на момент народження дитини) передбачено, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Особи, які не підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, мають право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом за умови сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Таким чином, судом було встановлено, що позивач на момент народження дитини працювала та сплачувала страхові внески, а отже її матеріальне забезпечення зумовлене народженням дитини повинно відбуватись згідно положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Відповідно до вказаного Закону та положення ч. 2 ст. 56 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», установлено, що на 2007 рік допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до цього Закону здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у таких розмірах: допомога при народженні дитини - у розмірі 8500 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, решта - протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечувалось, що позивачка отримала допомогу при народженні дитини у розмірі 8500 грн., що відповідає нормам Закону, а тому порушень зі сторони відповідача судом не вбачається.

Посилання ОСОБА_2 на неконституційність ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про державний бюджет на 2007 рік» суд не приймає до уваги, як таке, що не відповідає дійсності, оскільки рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року в справі №6-рп/2007 було встановлено невідповідність конституції лише абз. 3 ч. 2 ст. 56 вказаного Закону.

Також суд вважає безпідставним посилання позивача на ст. ст. 10-15 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», оскільки ОСОБА_2 не є суб'єктом, який підпадає під дію даного нормативно-правового акту та його норми не поширюються на правовідносини сторін, що виникли в даній справі.

За вищевикладених обставин справи, суд не вбачає в діях відповідача порушень норм законодавства чинного на момент виникнення спору між сторонами, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 8, 9, 12, 19, 99, 100, 158, 159, 160-163, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд, -

П О С ТА Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Голопристанської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та виплаті державної допомоги - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційної адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Суддя: А. А. Охтень