Справа № 135/1796/14-а
Суддя: Волошина Т. В.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № № 135/1796/14-а
Провадження у справі № 2-а/135/85/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницькій області про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України у м. Ладижині Вінницької області щодо порушення 10-денного терміну, встановленого законодавством для розгляду поданих документів про призначення пенсії та прийняття відповідного рішення; визнати протиправним розпорядження відповідача № 14 від 11 вересня 2014 року про відмову у призначенні позивачу пільгової пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановами Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року, період роботи в Малому ремонтному підприємстві «Енергоекологія» на посаді електрозварника ручної зварки» з 22.08.1992 по 30.08.1994; зобов'язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановами Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», з 26 травня 2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу виповнилося 54 роки - вік, з якого він може вийти на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, який відпрацював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 більше 12 років 6 місяців. 12.06.2014 він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Ладижин Вінницької області з письмовою заявою про призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2 із скороченням пенсійного віку та подав необхідні документи. Проте, в жовтні 2014 року отримав супровідний лист № 1456/06-31/02 від 03.10.2014 та розпорядження № 14 від 11.09.2014 про відмову у призначенні йому пенсії у зв'язку з тим, що періоди його роботи з 24.04.1981 по 01.12.1991, з 02.12.1991 по 21.08.1992 в Малому ремонтному підприємстві «Енергоекодогія» (далі - МРП «Енергоекологія») та з 01.03.2002 по 24.04.2003 зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 2 (12 років 5 місяців і 22 дні, а період його роботи з 22.08.1992 по 30.08.1994 в МРП «Енергоекологія» неможливо зарахувати до пільгового стажу по Списку № 2, оскільки відсутня інформація про проведення атестації робочих місць. Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 22.09.2014 № 1629/06-35/02 зараховано період роботи з 02.12.1991 по 21.08.1992 в МРП «Енергоекологія» до стажу роботи, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 2. Також цим рішенням та рішенням цієї комісії від 12.11.2014 № 1993/06-35/01 відмовлено у зарахуванні періоду його роботи в МРП «Енергоекологія» з 22.08.1992 по 30.08.1994 до стажу роботи, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 2, оскільки відсутні дані про проведення атестації робочих місць на МРП «Енергоекологія».

З 02.12.1991 по 30.08.1994 він працював електрозварником ручної зварки по ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій МРП «Енергоекологія», що підтверджується трудовою книжкою. Дана професія входить до переліку професій та посад Списку № 2, як така, що пов'язана з шкідливими та важкими умовами праці.

У 1992 році, невідомо з яких причин, атестація робочого місця позивача у МРП «Енергоекологія» не проводилася, тому в період роботи позивача з 22.08.1992 по 30.08.1994 його робоче місце не було атестоване.

Відповідно до п.п. 1. 2. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності і господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому повинна проводитися не рідше одною разу на 5 років. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Частиною 2 п. 4 даного порядку встановлено, то відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Таким чином, законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємства, організації, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Згідно ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження і приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. При цьому, відповідно до п. 5 Порядку подання га оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсії, заяви про призначення пенсії. У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі документи, орган, що призначає пенсії, письмово повідомляє заявника про те. які документи необхідно подати додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви.

Таким чином відповідачем порушено встановлений законодавством 10-денний термін для розгляду поданих документів про призначення пенсії та прийняття відповідного рішення (заява про призначення пенсії була подана 06.12.2014, розпорядження № 14 відповідача про відмову у призначенні пенсії від 11.09.2014).

Відповідач у визначений строк надав суду свої заперечення, у яких позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи це тим, що Управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницькій області не було порушено встановлений законодавством 10-денний термін для розгляду поданих позивачем документів про призначення пенсії та прийняття відповідного рішення. Окрім того, оскільки на МРП «Енергоекологія» не проведено атестацію робочих місць, зокрема посади позивача (електрозварник ручної зварки по ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій), тому підстав для зарахування позивачу періоду роботи з 22.08.1992 по 30.08.1994 до пільгового стажу роботи за Списком № 2 немає.

Відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України справа розглядалася в порядку скороченого провадження одноособово суддею без проведення судового засідання та виклику сторін.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини та давши їм належну юридичну оцінку, вважаю, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що трудова книжка позивача заповнена відповідно до положень внесення записів до трудової книжки і згідно цих записів позивач працював в Малому ремонтному підприємстві «Енергоекодогія» з 24.04.1981 по 01.12.1991 та 01.12.1991 по 30.08.1994 на посаді електрозварника ручної зварки по ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій МРП «Енергоекодогія»; з 01.03.2002 по 24.04.2003 на посаді електрозварювальника 4 розряду ручного зварювання в Ладижинському "Буддеталь".

12.06.2014 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Ладижин Вінницької області з письмовою заявою про призначення пільгової пенсії за віком по Списку № 2 із скороченням пенсійного віку та подав необхідні документи.

В жовтні 2014 року позивач отримав супровідний лист № 1456/06-31/02 від 03.10.2014 та розпорядження № 14 від 11.09.2014 про відмову у призначенні йому пенсії у зв'язку з тим, що періоди його роботи з 24.04.1981 по 01.12.1991, з 02.12.1991 по 21.08.1992 в Малому ремонтному підприємстві «Енергоекодогія» (далі - МРП «Енергоекологія») та з 01.03.2002 по 24.04.2003 зараховано до пільгового стажу роботи за Списком № 2 (12 років 5 місяців і 22 дня), а період його роботи з 22.08.1992 по 30.08.1994 в МРП «Енергоекологія» неможливо зарахувати до пільгового стажу по Списку № 2, оскільки відсутня інформація про проведення атестації робочих місць. Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 22.09.2014 № 1629/06-35/02 зараховано період роботи з 02.12.1991 по 21.08.1992 в МРП «Енергоекологія» до стажу роботи, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 2. Також цим рішенням та рішенням цієї комісії від 12.11.2014 № 1993/06-35/01 відмовлено у зарахуванні періоду його роботи в МРП «Енергоекологія» з 22.08.1992 по 30.08.1994 до стажу роботи, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 2, оскільки відсутні дані про проведення атестації робочих місць на МРП «Енергоекологія».

Згідно сі. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», він як потерпілий від Чорнобильської катастрофи має право на зниження пенсійного віку на 5 років. Згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців па зазначених роботах.

Тобто, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які відпрацювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 (чоловіки 12 років 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково па один рік. понад передбачений ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст. 13 п. "б" Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XII) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 призначаються за результатами атестації робочих місць. Починаючи з 22.08.1992 є обов'язковою атестація робочих місць.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до змісту наказу Міністерства праці та соціальної політики України „Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 383 від 18 листопада 2005 року, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Якщо атестацію робочих місць проведено до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до пільгового стажу зараховується п'ятирічний період роботи, що передує даті видання наказу про атестацію, а також період впродовж 5 років після вперше проведеної атестації. Якщо атестація вперше проведена після 21.08.1997 в разі підтвердження зазначеного права до пільгового стажу зараховується п'ятирічний період, що передує даті видання наказу про її результати.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилась чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997 право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період робіт із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно.

Відповідно до вимог ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 зазначеного Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Посилання відповідача, на відсутність даних про атестацію робочих місць, суд вважає безпідставними, оскільки законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому неналежне та несвоєчасне проведення атестації не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсій за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в ухвалі від 22.06.2011 в справі № 6-57227св10.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до пунктів 1,2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводить на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть сприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхні нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу несприятливих умовах.

Частиною 2 пункту 4 зазначеного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, суд дійшов висновку щодо зарахування позивачу періоду роботи з 22.08.1992 по 30.08.1994 на посаді електрозварника ручної зварки по ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій МРП «Енергоекодогія» до стажу, що дає право на пільгову пенсію та визнання неправомірним рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку №2, а відтак є всі підстави для задоволення адміністративного позову, оскільки позивач, маючи вік 54 років та загальний стаж роботи не менше 25 років, пропрацював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад більше 12 років б місяців.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач у справі при відмові позивачеві у призначенні пільгової пенсії та у зарахуванні до пільгового стажу , який дає право пільгового пенсійного забезпечення за Списком №2 за період з 22.08.1992 по 30.08.1994 на посаді електрозварника ручної зварки по ремонту котельного устаткування діючих теплових електростанцій МРП «Енергоекодогія» - діяв протиправно, порушуючи права та законні інтереси позивача у справі.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У відповідності до наведених вимог, відповідач як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним рішення, про оскарження якого заявлено позов.

Статтею 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» закріплені строки призначення пенсій, згідно з якими пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім тих випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку, а саме: пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Оскільки позивач досяг пенсійного віку 54 роки ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся за пенсією в червні 2014 року, тобто не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку, тому пенсія йому має бути призначена з дня досягнення пенсійного віку 26.05.2014 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Згідно ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження і приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії. При цьому, відповідно до п. 5 Порядку подання га оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсії, заяви про призначення пенсії. У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі документи, орган, що призначає пенсії, письмово повідомляє заявника про те. які документи необхідно подати додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за пенсією вважається день приймання заяви.

Таким чином відповідачем порушено встановлений законодавством 10-денний термін для розгляду поданих документів про призначення пенсії та прийняття відповідного рішення, оскільки як вбачається із матеріалів адміністративної справи заява про призначення пенсії була подана 06.12.2014, розпорядження № 14 відповідача про відмову у призначенні пенсії від 11.09.2014.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати із Державного бюджету України. Квитанцією від 11.12.2014 документально підтверджено судові витрати здійснені позивачем в розмірі 73,08 грн, а тому вони підлягають стягненню з Державного бюджету країни.

На підстав п. «б» ст. 13, ст. 62, 83, Закону України «Про пенсійне забезпечення», Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94,158,162,163,167, 255,257 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України у м. Ладижині Вінницької області щодо порушення 10-денного терміну, встановленого законодавством для розгляду поданих документів про призначення пенсії та прийняття відповідного рішення.

Визнати протиправним розпорядження відповідача № 14 від 11 вересня 2014 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановами Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року, період роботи в Малому ремонтному підприємстві «Енергоекологія» на посаді електрозварника ручної зварки» з 22.08.1992 по 30.08.1994.

Зобов'язати відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановами Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», з 26 травня 2014 року.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73,08 (сімдесят три гривні 08 коп.) судових витрат.

Відповідно до ст. 256 КАС України, постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження виконується негайно.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя