Справа № 808/8066/14 (ДО/808/1022/14)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2014 рокусправа № 808/8066/14 (ДО/808/1022/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року у справі № 808/8066/14 (ДО/808/1022/14) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Донецького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Куйбишевського районного відділу Донецького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати наказ ГУМВС України в Донецькій області № 90 о/с від 21.02.2007 в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ України;

2) зобов'язати начальника ГУМВС України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 на посаді та виплатити грошове утримання за час вимушеного прогулу;

3) визнати протиправними дії Куйбишевського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області щодо видання трудової книжки іншій особі та зобов'язання завести за власний рахунок дублікат трудової книжки.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року у справі № 808/8066/14 (ДО/808/1022/14) адміністративний позов ОСОБА_1, залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд невірно визначив дату початку обчислення строку звернення до суду, оскільки такий строк, за позицією позивача, починає свій перебіг з моменту вручення трудової книжки або копії наказу про звільнення. Вказуючи на те, що ані наказ про звільнення ані трудову книжку йому видано не було, а про дійсні підстави свого звільнення він дізнався лише 13.10.2014р., з листа ГУМВС в Донецькій області, заявник просить його скаргу задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, який визначено ч.3 ст. 99 КАС України, і підстав для поновлення цього строку не існує.

Такі висновки суд обґрунтував тим, що позивач дізнався про своє звільнення з органів внутрішніх справ України 15.05.2007р., що прямо зазначено останнім у поданому позові. Частиною 3 статті 99 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, але з вказаним позовом ОСОБА_1 звернувся лише у листопаді 2014 року, тобто з пропуском строку, який визначено ч.3 ст.99 КАС України.

Разом з тим, вірно залишаючи позовні вимоги без розгляду, в частині визнання протиправним та скасування наказу про звільнення і поновлення на службі, суд першої інстанції помилково виходив з того, що на такі вимоги розповсюджується місячний строк звернення до суду.

Так. статтею 99 КАС України визначено, що перебіг строку звернення до суду починається з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки, суд першої інстанції встановив, що про порушення своїх прав позивач дізнався 15.05.2007р., то до заявлених вимог, в частині визнання протиправним та скасування наказу про звільнення і поновлення на службі, суд повинен був застосувати строки звернення до суду, які були визначені ст..99 КАС України, в редакції яка діяла на час виникнення у позивача права на звернення до суду.

Зазначений висновок базується на тому, що норма права, яка встановлює строк звернення до суду є нормою матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України (в редакції, що діяла до 30 липня 2010 року) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зміни, внесені до наведеної статті КАС України, та які набрали чинності з 30 липня 2010 року, встановили піврічний строк звернення до суду, а для звернення до суду у справах прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби місячний строк.

Проте, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За таких обставин, застосуванню до спірних відносин підлягає той строк звернення до суду, який був встановлений на час виникнення у особи права на звернення з позовом до суду.

Обґрунтованих причин поважності пропуску строку звернення до суду з позовом про захист порушених прав позивач не надав, а судом таких причин не встановлено. Посилання позивача на те, що строк звернення до суду має обчислюватися з дня отримання особою копії наказу про звільнення або трудової книжки, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Закон пов'язує виникнення права на звернення до суду не з настанням будь-якої події, а з днем коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Оскільки, позивач дізнався про своє звільнення 15.05.2007р., то саме з цієї дати починається перебіг строку звернення до суду. Необґрунтованими колегія суддів вважає і доводи позивача про те, що про дійсні підстави свого звільнення позивач дізнався лише з листа ГУМВС України в Донецькій області від 13.10.2014р., оскільки позивач не навів жодних обставин, які б йому об'єктивно перешкоджали з 15.05.2007р. з'ясувати (у разі необізнаності про підстави звільнення) причини та підстави свого звільнення.

З огляду на викладене, враховуючи дату звільнення позивача з ОВС, дату з якої позивач був обізнаний про своє звільнення, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позову, в частині заявлених вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу про звільнення і поновлення на службі, без розгляду.

В той же час, залишаючи без розгляду позов у повному обсязі, суд першої інстанції не звернув уваги на зміст та обсяг заявлених позивачем вимог та не навів жодного обґрунтування тому, з яких підстав залишено без розгляду позов, в частині заявлених вимог щодо визнання протиправними дії Куйбишевського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області щодо видання трудової книжки іншій особі та зобов'язання завести за власний рахунок дублікат трудової книжки.

Як вбачається зі змісту заявленого позову, вказані вимоги не стосуються звільнення позивача з органів внутрішніх справ, а стосується подій, які мали місце після такого звільнення, при цьому, неправомірність дій Куйбишевського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області позивач пов'язує з видачею його трудової книжки сторонній особі.

Суд першої інстанції не встановивши час, з якого позивач був обізнаний про такі дії відповідача, а відповідно і час виникнення права на звернення до суду, передчасно дійшов висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду з такими вимогами, у зв'язку з чим необґрунтовано залишив без розгляду позов і в цій частині.

Враховуючи викладене, керуючись п.3 ч.1 ст.199, 202, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року у справі № 808/8066/14 (ДО/808/1022/14), в частині залишення без розгляду позову щодо заявлених вимог про визнання протиправними дії Куйбишевського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області щодо видання трудової книжки іншій особі та зобов'язання завести за власний рахунок дублікат трудової книжки - скасувати та в цій частині заявлених вимог справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року у справі № 808/8066/14 (ДО/808/1022/14) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 25.12.2014р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк