Справа № 819/3575/14-а
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3575/14-a

15 січня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Осташа А. В.

при секретарі судового засідання Костецька Н.Т.

за участю:

представника позивача - Колеги О.М. (дов. від 05.01.2015р. №08/02.

відповідач - не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Тернопільського міськрайонного центру зайнятост до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільський міськрайонний центр зайнятості (далі - позивач) звернувся в Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 116,73 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, суду пояснила, що 16 травня 1995 року надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю ОСОБА_3. В подальшому Тернопільським міськрайонним центром зайнятості при розслідуванні страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, виявлено, що відповідач на період отримання допомоги по безробіттю була зареєстрована як фізична особа - підприємець 12.08.1994 року, що підтверджується актом розслідування страхових випадків обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 15.10.2014 року. Таким чином, за період з 16.05.1995 року по 11.12.2000 року ОСОБА_3 виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 116,73 грн., яка підлягає поверненню.

Відповідачу направлена претензія про повернення допомоги по безробіттю, проте сума виплаченої допомоги не перерахована Тернопільському міськрайонному центру зайнятості. Відтак, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 допомогу по безробіттю у розмірі 116,73 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився та явку уповноваженого представника по справі не забезпечив, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ст. ст. 33, 35 КАС України.

Отже, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, тому можливо розглянути справу без участі відповідача, представника відповідача, відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Крім пояснення представника позивача, судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних міркувань.

Спірні правовідносини регулюються Законом України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 р. № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 р. № 7-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за № 232/16248 та на виконання наказу Державного центру зайнятості від 27.08.2007 р. №61 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо механізму проведення розслідування страхових випадків та обгрунтованості забезпечення", "Порядком взаємодії суб'єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", затвердженого наказом Держпідприємництва, ДПА, Держкомстату від 07.12.2005 р. № 121/560/406, постановою правління Пенсійного фонду України від 07.12.2005 р. № 23-3, постановою правління Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття від 07.12.2005 № 368, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.12.2005 р. за № 1523/11803, в редакції, що була чинною на момент виникнення та тривалості спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 у Тернопільському міському центрі зайняті зареєструвалася 03 травня.1995 р., статус безробітного надано 16 травня 1995 року. За період перебування на обліку в центрі зайнятості з 16 травня 1995 року по 11 грудня 2000 року відповідач отримала допомогу по безробіттю на суму 116,73 грн.

В ході виконання Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" позивачем встановлено, що ОСОБА_3, будучи зареєстрованою як фізична особа - підприємець зареєструвалася в Центрі зайнятості, отримала статус безробітного та одержувала допомогу по безробіттю, вказавши у заяві, що подана до Центру зайнятості, неправдиві відомості про те, що вона не зареєстрована як фізична особа - підприємець.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та осіб-підприємців" на запит позивача листом відділу державних реєстраторів Тернопільської міської ради надалася інформація, згідно якої ОСОБА_3 як фізична особа-підприємець у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради зареєстрована 12 серпня 1994 року. За судовим рішенням ОСОБА_3 припинила підприємницьку діяльність 06.08.2014 року.

Для одержання статусу безробітного громадянин особисто подає у день, що настає після закінчення встановленого строку для пошуку підходящої роботи, до центру зайнятості заяву із зазначенням у ній інформації про те, що він не займається видами діяльності, що визначені частиною третьою статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" щодо самостійного забезпечення себе роботою, включаючи підприємців.

Однак, судом встановлено, що у заяві від 16 травня 1995 року про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідач власноручно внесла запис "як суб'єкт підприємницької діяльності не зареєстрований" та підписалася. На підставі поданих нею неправдивих відомостей позивачем призначено та виплачено допомогу по безробіттю.

Відповідно до підпункту "б" пункту 3 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" № 803-ХІІ від 01.03.1991 р. із внесеними змінами зазначено, що в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах:- громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців.

Підпунктом 8 п.1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено припинення виплати допомоги по безробіттю у зв'язку з призначенням виплати безробітному на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до абзацу 14 підпункту 1 пункту 20 Порядку зазначено, що громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу та безробітні знімаються з обліку з дня виявленням факту подання недостовірних даних, що мав місце під час перебування особи на обліку як безробітної.

Відповідно до п. 1.5 Порядку взаємодії суб'єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зазначено, що інформаційний обмін здійснюється інформаційно- телекомунікаційними засобами в електронному вигляді.

Згідно п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним передбачено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

За результатами перевірки позивач склав акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 15.10.2014 року та видав наказ №294 "Д" від 13.11.2014 року про повернення коштів, відповідно до п.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року №307.Отже, ОСОБА_3 перебуваючи на обліку в Тернопільському міському центрі зайнятості як безробітна, отримувала допомогу по безробіттю та одночасно була зареєстрована як фізична особа -підприємець.

Оскільки право на отримання допомоги по безробіттю мають лише незайняті особи, то допомога по безробіттю, виплачена відповідачу у сумі 116,73 грн. (сто шістнадцять грн. 73 коп.) підлягають поверненню до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості.

Таким чином, сума допомоги по безробіттю виплачена відповідачу центром зайнятості за період з 16.05.1995 р. по 11.12.2000 р. становить 116,73 грн., що підтверджується довідкою № 2894 від 12.11.2014 р.

Листом від 13.11.2014 р. № 08/6194 відповідачу направлено повідомлення про направлення наказу про повернення коштів від 13.11.2014 р. № 294 "Д".

Претензію про повернення допомоги по безробіттю 116,73 грн. направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 28.11.2014 р. за № 08/6462. Як вбачається з матеріалів справи, відповідь на претензію на адресу Тернопільського міськрайонного центру зайнятості не надходила.

Як вбачається з матеріалів справи, в добровільному порядку відповідач кошти у сумі 116,73 грн. не повернув.

Оскільки судом встановлено, що позивачем не пропущений строк звернення до суду, що передбачений ст. 99 КАС України, а позивач ОСОБА_3 при подачі заяви про надання статусу безробітного від 03.05.1995 року до Центру зайнятості вказала неправдиві дані, а саме те, що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, хоча така реєстрація проведена 12.08.1994 року і не була скасована на день подачі заяви до Центру зайнятості, суд приходить до переконання, що кошти, отримані внаслідок вказання відповідачем неправдивих даних, підлягають поверненню.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись, ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86, 160 -163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості - ( вул. Текстильна, 1 Б, м.Тернопіль, 46010) незаконно отриману допомогу по безробіттю у сумі 116,73 грн. (сто шістнадцять гривень 73 копійки) на р/р Тернопільського міськрайонного центру зайнятості №1002, МФО 838012, банк ГУДКСУ у Тернопільській області, .

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Осташ А. В.

копія вірна:

Суддя Осташ А. В.