Справа № 821/4765/14
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 р. м. Херсон Справа № 821/4765/14
11 год. 47 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Варняка С.О.,

при секретарі: Леутській Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що 14.08.2014 р., вона, як законний представник неповнолітнього, звернулася до Комсомольського районного відділу у м. Херсоні Управління державної міграційної служби України в Херсонській області з заявою про надання дозволу на імміграцію її сину ОСОБА_2. 28.11.2014 року вона отримала поштою рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну від 12.11.2014 року. Оскаржуване рішення надійшло разом з супроводжувальним листом № 1/4-19450, в якому зазначається, що УДМС проводило перевірку, в ході якої отримала відповідь з Управління СБУ України у Херсонській області про доцільність відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну.

Вважає такі дії відповідача протиправними за наступних обставин.

Вона вийшла заміж за громадянина України, має нерухому власність в м. Херсоні, отримала посвідку на постійне проживання в Україні. На підставі п. 5 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» ОСОБА_2 має право на отримання поза квотою дозволу на імміграцію, як дитина закордонних українців у разі їх спільного в'їзду та перебування на територію України. Посилання на вказаний лист Управління СБУ в Херсонській області не містить жодних фактів, які б свідчили про наявність підстав вважати її сина злочинцем або особою, що вчиняє протиправну діяльність на території України, яка б загрожувала національній безпеці.

Просить суд визнати рішення Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області №1/4-11600 від 12.11.2014 р. щодо відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на імміграцію в Україну протиправним та скасувати.

Зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області повторно розглянути заяву про надання дозволу на імміграцію неповнолітньому ОСОБА_2.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні по суті позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

14 серпня 2014 року гр. Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся до Комсомольського РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області про надання дозволу на імміграцію в Україну на підставі п.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію», як особа, мати якого є іммігранткою в Україні.

12.11.2014 року УДМС України в Херсонській області прийняв рішення про відмову у наданні дозволу на імміграцію в Україну гр. РФ ОСОБА_2 на підставі п.6 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про імміграцію".

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 4 Закону України від 22.09.2011 № 3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства можуть на підставі Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначаються Законом України від 7 червня 2001 року №2491-ІІІ "Про імміграцію" (далі - Закон №2491-ІІІ).

Відповідно до абз.1, 4 ч.1 ст.1 Закону №2491-ІІІ, імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Відповідно до п.6 ч. 2 ст. 4 Закону №2491-ІІІ дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції.

Квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріях іммігрантів: батьки, чоловік (дружина) іммігранта та його неповнолітні діти.

Мати неповнолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_1 отримала посвідку на постійне проживання в Україні НОМЕР_1 від 20.02.2013 року.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 10 Закону № 2491-ІІІ, дозвіл на імміграцію не надається в інших випадках, передбачених законами України.

Наведена правова норма є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів.

Таким чином, відповідач повинен був застосовувати норму права, яка є в п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону 2491-ІІІ, разом із нормою права Закону, до якого остання відсилає.

Суд приходить до висновку, що відповідач діяв протиправно, не зазначивши норму права, на яку посилався, як на підставу відмови в наданні дозволу на імміграцію. У цьому випадку відповідач діяв не на підставі, та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд критично ставиться до доводів відповідача, про те, що лист № 22/9-6426 від 29.11.2014 р. УСБУ в Херсонської області, в якому йдеться про доцільність відмови у наданні дозволу на імміграцію є підставою для такої відмови. Лист УСБУ в Херсонської області не є підставою для відмови у наданні дозволу на імміграцію, в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону 2491-ІІІ.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Інформація УСБУ в Херсонській області про можливе використання позивача правоохоронними органами Російської Федерації для проведення протиправної діяльності на шкоду безпеці України не найшла підтвердження в судовому засіданні.

Перевіривши рішення відповідача, відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАСУ, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ст. 94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 8, 9, 12, 19, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати рішення Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області №1/4-11600 від 12.11.2014 р. щодо відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на імміграцію в Україну протиправним та скасувати його.

Зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області повторно розглянути заяву про надання дозволу на імміграцію неповнолітньому ОСОБА_2.

Присудити ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. з Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 15 січня 2015 р.

Суддя Варняк С.О.

кат. 3.1.3