Справа № 804/9536/14
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 рокусправа № 804/9536/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чередниченко В.Є.,

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпропетровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року у справі № 804/9536/14 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДИАЛ+" до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпропетровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДИАЛ+» (далі - ТОВ «ДИАЛ+») 08 липня 2014 року звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпропетровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, згідно якого, просить:

- визнати протиправним рішення від 23.06.2014 року № 12916/10/04-61-18-02 Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо невизнання податкової декларації з ПДВ з додатками за травень 2014 року податковою звітністю ТОВ "ДИАЛ+";

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо невизнання податкової декларації з податку на додану вартість з додатками за травень 2014 року податковою звітністю ТОВ "ДИАЛ+";

- зобов'язати Державну податкову інспекцію в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області прийняти до обліку та включити до баз даних Міністерства доходів і зборів України податкову декларацію з податку на додану вартість з додатками за травень 2014 року ТОВ "ДИАЛ+".

- встановити судовий контроль в порядку статті 267 КАС України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено порядок подання та прийняття податкової звітності, оскільки ним безпідставно відмінено прийняту без жодних зауважень декларацію з податку на додану вартість за травень 2014 року, яка відповідає вимогам податкового законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо невизнання податкової декларації з податку на додану вартість з додатками за травень 2014 року податковою звітністю ТОВ «ДИАЛ+».

Визнано податкову декларацію ТОВ «ДИАЛ+» з податку на додану вартість з додатками за травень 2014 року такою, що подана ТОВ «ДИАЛ+» у день її фактичного отримання Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, тобто 17 червня 2014 року

Зобов'язано Державну податкову інспекцію в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області прийняти до обліку та включити до баз даних Міністерства доходів і зборів України податкову декларацію з податку на додану вартість з додатками за травень 2014 року ТОВ «ДИАЛ+».

В задоволенні решти позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що у позивача є матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані бази Міністерства доходів і зборів правильно відображали фактичний стан його платежів до бюджету.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції відповідач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що подана позивачем податкова звітність не відповідає вимогам податкового законодавства, а тому підстави для прийняття зазначеної податкової звітності ТОВ «ДИАЛ+» у податкового органу відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивачем 17 червня 2014 року направлено засобами електронного зв'язку в електронній формі до податкового органу декларацію з податку на додану вартість за травень 2014 року, що підтверджується квитанцією № 1 (а.с. 57), та отримано квитанцію № 2 в електронному вигляді у текстовому форматі про підтвердження прийняття його податкових документів до бази даних податкового органу (а.с. 58,59).

23 червня 2014 року відповідач листом № 12916/10/04-61-18-02 повідомив позивача про те, що звітність, надіслана підприємством засобами електронної пошти, складена з порушенням вимог пункту 48.3 та пункту 48.4 ст. 48 Податкового Кодексу та вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року за № 1492 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2011 року за № 1490. Зазначивши, що відповідно до пункту 48.7 статті 48 Податкового кодексу податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податкової декларацією.

Правомірність та обґрунтованість рішення відповідача щодо невизнання звітності позивача з податку на додану вартість податкової декларацією є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції зробив висновок про те, що спірне рішення відповідача прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Порядок подання податкових декларацій в електронному вигляді передбачений Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (далі - Інструкція).

Згідно пункту 7.3 Інструкції після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Відповідно до пункту 7.4 такої Інструкції перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Пунктом 7.5 Інструкції визначено, що підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

При цьому, пунктом 7.6 Інструкції встановлено, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційнго зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Таким чином з зазначених норми Подкового кодексу України, якими врегульовано порядок подання та прийняття податкової звітності, вбачається направлення квитанції про відмову у прийнятті податкової декларації із зазначенням причин такої відмови, якщо подана декларація складена з порушенням норм податкового законодавства.

З матеріалів справи вбачається, позивачем отримано квитанції № 1 і № 2 про доставку документа та прийняття його. При цьому, в даних квитанціях не зазначено, як це передбачає пункт 7.6 Інструкції, що вказаний звіт не прийнятий податковим органом та не зазначено причин його неприйняття.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, отримання позивачем зазначених квитанцій свідчить про здійснення перевірки податкової декларації вимогам законодавства щодо заповнення та подання такої декларації та її прийняття, а також, про відсутність будь-яких помилок зі сторони платника податку щодо заповнення усіх реквізитів податкової декларації.

Отже дії відповідача щодо невизнання податкової звітності з податку на додану вартість з додатками за травень 2014 року податковою декларацією ТОВ «ДИАЛ+» є протиправними.

Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим відповідачем зазначений обов'язок не виконано.

На підставі вказаного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об'єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для її вирішення, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 205, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпропетровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2014 року у справі № 804/9536/14 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений 26 грудня 2014 року.

Головуючий: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко