Справа № 607/19328/14-а
Суддя: Делікатна Л. В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2014 Справа №607/19328/14-а Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого
судді Делікатної Л.В.

за участю секретаря Паюка
М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління ДАІ УМВС України в
Тернопільській області, Міністерства
юстиції України Другий відділ
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області з позовом до
Управління ДАІ УМВС України в
Тернопільській області, Міністерства
юстиції України Другий відділ
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 535515 від 13
жовтня 2014 року, якою його визнано
винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 грн. за перевищення
встановленої швидкості руху. Свої
позовні вимоги позивач мотивує тим, що
швидкісного режиму він не перевищував,
оскільки рухався в межах дозволеної
швидкості руху. Крім того, позивач
стверджує, що інспектором ДАІ при
винесенні постанови в справі про
адміністративне правопорушення, були
грубо порушенні його права,
передбачені ст. 268 КУпАП. З цих підстав,
ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана
постанова винесена з численним
порушенням діючого законодавства, а
тому просить її скасувати та закрити
провадження у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, з підстав
викладених у позовній заяві та просить
оскаржувану постанову скасувати, як
незаконну, при цьому пояснив, що ПДР
України він не порушував, оскільки
рухався з дозволеною швидкістю руху, а
прилад «Візир», яким вимірювалась
швидкість руху його автомобіля, не є
засобом фото-, кіно- або відеозйомки,
який працює в автоматичному режимі.
Тому, позивач переконаний, що в його
діях відсутній склад правопорушення,
передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому
просить оскаржувану постанову
скасувати.

Представник відповідача УДАІ
УМВС України в Тернопільській області -
Пліщук Т.І. позовні вимоги не визнала,
вважає оскаржувану постанову законною,
а тому просить в задоволені позову
відмовити за безпідставністю, при
цьому пояснила, що прилад «Візир 0812370»,
яким вимірювалась швидкість руху
автомобіля позивача, відповідає
стандартам та пройшов повірку робочого
засобу вимірювальної техніки. Крім
того, працівник ДПС, який склад
протокол про адміністративне
правопорушення, допущений до роботи із
засобами вимірювання швидкості
«Візир» та «Трукам».

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив такі факти:

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 № 997869 від 31 серпня 2014 року, ОСОБА_1 31
серпня 2014 року о 17 год. 47 хв., на
автомобільній дорозі «Київ - Чоп» 235 км.,
керував автомобілем марки «Geely»
державний номерний знак НОМЕР_1, при
обмеженій швидкості руху 50 км/год.,
рухався зі швидкістю 88 км/год.,
перевищив швидкість руху на 38 км/год.
Швидкість руху вимірювалась приладом
«Візир» № 0812370, чим порушив вимоги пп.
12.9 (б), 12.10-2 (в) ПДР України.

Постановою в справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 535515 від 13 жовтня 2014 року, ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху
України, водієві забороняється:
перевищувати максимальну швидкість,
зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці
дороги, де встановлено дорожні знаки
3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на
якому встановлено розпізнавальний
знак відповідно до підпункту "и" пункту
30.3 цих Правил.

Обмеження дозволеної швидкості руху
вводяться постійно виключно у місцях
розташування стаціонарних постів
Державтоінспекції (п. 12.10-2 «в» Правил
дорожнього руху України).

Відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП
наступає у випадку, зокрема,
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на 20 км/год.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки, відеозапису
чи засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Твердження позивача, про те, що він
керуючи транспортним засобом, рухався
в межах дозволеної швидкості руху,
спростовуються переглянутими в
судовому засіданні матеріалами
фотофіксації вчиненого позивачем
правопорушення, зробленої приладом
«Візир» № 0812370, з яких вбачається, що
ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом
рухався зі швидкістю 88 км/год.

Як вбачається із свідоцтва про повірку
робочого засобу вимірювальної техніки
№ 22-2/1418676, вимірювач швидкості
радіолокаційний відеозаписуючий
«Візир» № 0812370, відповідає вимогам
експлуатаційної документації,
діапазон вимірювання швидкості від 20
до 250 км/год., границі абсолютної
похибки в стаціонарному режимі - + 1
км/год., границі абсолютної похибки в
патрульному режимі - + 2 км/год.

Таким чином, в судовому засіданні
знайшли своє підтвердження докази, які
свідчать про наявність в діях позивача
ознак адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП та підтверджують, що швидкість
руху автомобіля ОСОБА_1 була 88
кілометри на годину, при обмеженій
швидкості руху 50 км/год., що більш як на
двадцять кілометрів на годину
перевищує встановлені обмеження
швидкості руху на дорогах.

Будь-яких, доказів, які б спростовували
факт вчинення позивачем
правопорушення, судом здобуто не було,
а ті обставини, з яких позивач просить
скасувати постанову, на думку суду є
надуманими та наведені з метою
уникнення адміністративної
відповідальності.

Аналізуючи вищенаведені факти,
приймаючи до уваги, те що дотримання
встановлених обмежень швидкості руху є
невід'ємною частиною організації
процесу дорожнього руху і транспортні
засоби, що рухаються із перевищенням
встановлених обмежень швидкості,
створюють небезпеку для інших
учасників дорожнього руху, погіршують
умови дорожнього руху та є передумовою
для виникнення дорожньо-транспортних
пригод.

При вказаних обставинах, суд вважає, що
постанова в справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 535515 від 13
жовтня 2014 року, відповідає вимогам ст.
283 КУпАП, є законною та обґрунтованою,
оскільки при її винесенні, виконано усі
вимоги чинного законодавства та на
підставі повного і всебічного
з'ясування обставин вирішено справу, а
тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись п. 12.9 (б), 12.10-2 (в) ПДР
України, ст.ст. 122, 251, 254, 280, 283, 284 КУпАП,
ст.ст. 1, 10, 11, 18, 71, 158 - 163, 171-2, 186 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління ДАІ УМВС України в
Тернопільській області, Міністерства
юстиції України Другий відділ
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 535515 від 13
жовтня 2014 року - відмовити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна