Справа № 135/1659/14-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 135/1659/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Волошина Т. В.
Суддя-доповідач: Білоус О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Білоус О.В.

судді: Курко О. П. Совгира Д. І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 08 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Ладижин Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання винити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницької області про визнання неправомірним рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії.

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 08 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.10.2014 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про призначення йому пенсії на підставі ст.55 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розпорядженням управління Пенсійного фонду України у м. Ладижині Вінницької області від 04.11.2014 року № 20 у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідача позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області даний позов задоволено повністю.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

В силу вимог ст.45 Закону України "Про загальнооб"язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія за віком призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зі змісту ст. 55 Закону № 796-XII випливає, що пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, призначаються лише учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

В силу вимог ст. 65 даного Закону встановлено, що за поданням районних державних адміністрацій Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС , Радою Міністрів АРК, державними адміністраціями областей, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями видаються посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Такі посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають прав користування пільгами, встановленими зазначеним Законом.

Як свідчать матеріали справи, позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 4 категорії, що підтверджується посвідченням серії В-П № 763279 від 01.10.2014 року та має право на отримання пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, що посвідчення позивача, як потерпілої особи від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалось і не визнавалось не чинним.

Відповідно до довідки № 760 від 21.11.2014 року, виданої Комунальним підприємством "Ладижитлосервіс" Ладижекнської міської ради, позивач в період з 15.06.1990 року по даний час зареєстрований в м.Ладижині Вінницької області, який згідно Переліку населених пунктів Вінницької області, які віднесені до зони радіоактивного забрудення внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року та розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.1993 року, нележить до зони гарантованого добровільного відселення .

Також, факт постійного проживання позивача у період часу 29.12.1988 по 01.01.1989 та з 01.01.1989 по 15.06.1990 що встановлено рішеннями Ладижинського міського суду Вінницької області від 13.06.2014 року № 135/799/14-ц та від 16.09.2014 року 3 135/1332/14-ц.

На підставі досліджених доказів, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими твердження позивача про наявність у нього права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку на 5 років, а відмова відповідача в призначенні позивачу такої пенсії є протиправною.

Отже, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Ладижин Вінницької області, -залишити без задоволення, а постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 08 грудня 2014 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.