Справа № 243/5675/14
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лаптєв М.В.
Суддя-доповідач - Гімон М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року справа №243/5675/14

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гімона М.М., суддів Василенко Л.А., Геращенко І.В., при секретарі судового засідання Томах О.О., за участю позивача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 2014 року у справі № 243/5675/14 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі в Донецькій області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 2014 р. відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі в Донецькій області про зобов'язання відповідача нарахувати позивачу надбавку до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру за 2010-2014 роки.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував, що згідно даних трудової книжки позивача та даних персоніфікованого обліку позивач з 30.03.2010 року, а з 01.01.2004 року не займається підприємницькою діяльністю, здала свідоцтво підприємця до податкової, а тому має право на виплату їй пенсії з урахуванням доплат, як непрацюючому пенсіонеру.

Позивач в судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком, що підтверджено протоколом № 754 від 20.12.2005 року.

Зі службової записки № 992 від 05.08.2011 року, наданої відділу пенсійного забезпечення відділом ПОІСМ вбачається, що позивач була взята на облік як суб'єкт підприємницької діяльності з 29.09.2003 року.

Згідно даних Інформаційно-ресурсного центру (а.с. 22), ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 26.09.2003 р.

Спірним питанням в цій справі є обставини стосовно того, чи має позивач статус суб'єкта підприємницької діяльності, який впливає на його право на отримання доплати як непрацюючому пенсіонеру.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів того, що він не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності, а тому не має права на отримання доплат, як непрацюючому пенсіонеру.

Колегія суддів вважає, що висновки суду зроблені на підставі всебічно досліджених доказів, обставинам справи дана правильна правова оцінка, а при прийнятті рішення вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», усі діючі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру, зобов'язані подати державному реєстратору відповідно до вимог статті 19 цього Закону реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор після отримання від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов'язаний включити відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Частиною 1 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачені підстави припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, якими зокрема є:

прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності;

смерті фізичної особи - підприємця;

постановлення судового рішення про оголошення фізичної особи померлою або визнання безвісно відсутньою;

постановлення судового рішення про визнання фізичної особи, яка є підприємцем, недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності;

постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем не оспорюється, що с вересня 2003 року він зареєструвався як фізична особа-підприємець, але не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що він у передбаченому законом порядку припинив підприємницьку діяльність в порядку, визначеному ст..ст. 46, 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Сам факт відсутності або отримання позивачем доходів від здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2004 року не має значення у спірних правовідносинах.

Враховуючи те, що позивач має статус суб'єкта підприємницької діяльності, тобто є самозайнятою особою і не може вважатися непрацюючим пенсіонером, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача з невиплати позивачу доплати як непрацюючому пенсіонеру.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, спір за суттю вирішений вірно, підстави для скасування судового рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 2014 року у справі № 243/5675/14 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі в Донецькій області про зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

У повному обсязі ухвала виготовлена 15 січня 2015 року.

Колегія суддів М.М. Гімон

Л.А. Василенко

І.В. Геращенко