Справа № 686/22544/14-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/22544/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Карплюк О.І.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

16 січня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Загороднюк А.Г.

судді: Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2014 року позивач звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до управління Пенсійного Фонду України у м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними та здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2014 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Позивач звернулась із заявою до відповідача про проведення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням виплачених їй матеріальної допомоги на соціально - побутові потреби та індексації доходів, матеріальної допомоги на оздоровлення, які входять до структури заробітної плати державного службовця.

За результатами розгляду зазначеної заяви, відповідач в листі № 658/І-12 від 17 жовтня 2014 року повідомив про відмову у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що інші виплати, що зазначені в довідці, не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не враховуються при розрахунку пенсії державного службовця.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відмова управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому є неправомірною та необґрунтована.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за наявності 10 років стажу державної служби пенсія по інвалідності державним службовцям призначається в розмірі 80% заробітку та додатково 1% за кожний повний рік роботи понад десять років, але не більш як 90%.

Таким чином, аналізуючи положення статті 37 Закону України «Про державну службу», статті 41 ЗаконуУкраїни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд приходить до висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії. Дана позиція повністю узгоджується з правовою позицією, викладеної в постанові ВСУ від 4 березня 2014 року по справі № 21-3а14.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому, -залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2014 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.