Справа № 755/25618/14-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в приміщені Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на дії суб'єкту владних повноважень у сфері управлінської діяльності з вимогою вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати дії відповідача щодо відмови йому у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення - протиправними; зобов'язати відповідача встановити йому статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорія, безпосередній учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також інвалід 2 групи, причина інвалідності захворювання, пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС. Звернувшись до відповідача із заявою з проханням видати посвідчення інваліда війни, в обґрунтування підстав для видачі посвідчення інваліда війни та надав: копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), з вкладкою учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, витяг із акту огляду МСЕК, які доводять, що інвалідність ним була отримана саме внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи; копії документів, які підтверджують його участь в роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській ЕАС у складі формувань ЦО, а саме: копію трудової книжки, а також Наказ Чорнобильської атомної електростанції від 19 квітня 1985 року № 2с «О руководящем составе, службах, формированиях гражданской обороны». У відповідь на його заяву відповідач надіслав лист-відмову, у якому зазначено, що у наданих документах відсутнє документальне підтвердження залучення його особисто до формування Цивільної оборони згідно з наказом чи розпорядження, а тому за таких обставин відсутні підстави для встановлення статусу «інвалід війни». Вважає відмову відповідача протиправною та такою, що порушує його законні права щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. В подальшому, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у запереченні, долучених до матеріалів справи, просив відмовити у його задоволенні. В подальшому, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, з проханням розглянути справу без його участі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони (далі - ЦО), які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу посвідчення інваліда війни, як особі яка залучалася до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Листом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 12 вересня 2014 року № 37/09-7592, позивачу було відмовлено у видачі йому посвідчення інваліда війни, оскільки відсутні документи про залучення його до формувань Цивільної оборони під час ліквідації аварії на ЧАЕС.

В той же час, суд не може погодитися з даними твердженнями сторони відповідача, з огляду на наступне.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону, до інвалідів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06 липня 1975 року № 90, "в состав формирований зачисляются в обязательном порядке граждане СССР мужчины в возрасте от 16 до 60 лет и женщины от 16 до 55 лет … Невоенизированные формирования гражданской обороны, которые могут использоваться в мирное время для борьбы с массовыми лесными пожарами, ликвидации последствий стихийных бедствий, крупных аварий и катастроф, комплектуются личным составом путём привлечения в эти формирования в обязательном порядке рабочих, служащих и колхозников…".

Відповідно до п. 7 Наказу по Чорнобильської атомної електростанції імені В.І. Леніна від 19 квітня 1985 року № 2с «Про керівний склад, службах і формування гражданської оборони», було вирішено створити формування цивільної оборони: спеціальне формування - 600 чоловік від підрозділів у відповідності до табелю.

як вбачається з табелю обліку робочого часу по ЧАЕС у підрозділі РЦ - 3 за квітень 1986 року, позивачем ОСОБА_1 відпрацьовано 26 квітня 2986 року 11 годин, з них 6 годин у нічний час.

Згідно роз'яснень Всесоюзного промислового об'єднання по атомній енергетиці «Созатоменерго» від 06 грудня 1982 року № 672с «Про використання нормативних документів по питанням захисту персоналу та населення у випадку аварії на АС», ліквідація наслідків радіаційних аварій, включаючи МПА, може проводитися персоналом або в складі звичайної цехової структури, або структури ГО, на розсуд директора АС. Переведення роботи персоналу в структуру ГО являється обов'язковим при виникненні гіпотетичної аварії на АС або введенні періоду «Загальної готовності ГО».

Як вбачається з відомостей трудової книжки ОСОБА_1, останній 30 липня 1980 року наказом № 656 від 29 липня 1980 року був зарахований в електричний цех на посаду електромонтера 4-го розряду по ремонту силового обладнання до Чорнобильської електростанції. 05 вересня 1985 року позивачу було присвоєно п'ятий розряд електромонтера по ремонту силового обладнання. В подальшому, наказом № 74 від 16 січня 1986 року позивача було переведено оператором в шостий радіоактивний цех. 01 травня 1987 року ОСОБА_1 було присвоєно кваліфікацію оператора п'ятого радіоактивного цеху. 24 вересня 1987 року позивачу було присвоєно кваліфікацію оператора радіоактивного відділення шостої групи радіоактивного цеху. 01 вересня 1989 року позивачу було присвоєно кваліфікацію оператора реакторного відділення сьомої групи в тому ж цеху. 12 травня 1991 року позивача було звільнено на підставі п. 6 ст. 15 Основ законодавства Союзу СРСР союзних республік про працю, через відмову продовжувати роботу на підстав змін суттєвий умов праці.

В подальшому, позивачу було видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно довідки № 454, виданої 24 листопада 2000 року № 490 Чорнобильською АЕС, ОСОБА_1 займав посаду оператора з 26 квітня 1986 року по 26 квітня 1986 року в радіоактивному цеху Чорнобильської АЕС.

Відповідно до акту № 22 про нещасний випадок на виробництві, ОСОБА_1 перебував на зміні на четвертому енергоблоці з 00 годин 26 квітня 1986 року на Чорнобильській АЕС та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно експертного висновку від 21 лютого 1996 року № 312, виданого Центральною міжвідомчою експертною радою по встановленню причинного зв'язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного характеру, ОСОБА_1 було встановлено діагноз: гостра променева хвороба І ступеню, викликана іонізуючим опроміненням при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до Витягу із акту огляду МСЕК № 052714, ОСОБА_1 було встановлено другу групу інвалідності з 21 жовтня 1996 року, захворювання пов'язане з роботами на Чорнобильській АЕС.

Рішенням Харківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2000 року, було встановлено факт роботи ОСОБА_1 в період часу з 0.00 годин до 11.00. годин 26 квітня 1986 року по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він працював разом з позивачем на Чорнобильській АЕС. В 1985 році було прийнято наказ по Чорнобильської АЕС «Про керівний склад, службах і формування гражданської оборони», за яким, у випадку аварії на ЧАЕС, усі працівники, які на момент аварії перебувають на відповідних зміна, залучаються до роботи пов`язаної з ліквідацією наслідків аварії. 26 квітня 1986 року, у день аварії на ЧАЕС, він працював у хімічному цеху, а позивач - у реакторному. На підставі вищевказаного наказу, і він, і позивач, були залучені до складу цивільної оборони з метою ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Також зазначив, що йому був наданий статус ветерана війни, інваліда війни та видане відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 від 30 липня 2014 року.

Таким чином, вказані вище обставини підтверджують факт участі позивача в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та отримання ним інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного із ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни встановлені Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302.

Згідно з пунктом 2 Положення, посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення передбачено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення інваліда війни - інвалід».

Абзацом 2 пункту 7 Положення встановлено, що «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Згідно з п. 10 даного положення «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Інвалідам війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

Посилання представника відповідача на лист Міністерства соціальної політики України про необхідність документального підтвердження залучення особи до складу формувань цивільної оборони, не можуть бути розцінені судом, як належний доказ правомірності відмови позивача у видачі йому посвідчення інваліда війни, оскільки листи - роз'яснення носять інформаційний характер, не мають ознак нормативно-правового акту, а тому не можуть бути використані як правова підстава, що регулює порядок прийняття рішення про встановлення статусу інваліда війни.

Аналізуючи вищевикладене, оскільки позивач був залучений до складу формувань цивільної оборони при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та став інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, відмова відповідача щодо встановлення йому статусу інваліда війни і видачі відповідного посвідчення є необґрунтованою та такою, що порушує його право на одержання вказаного статусу та пов'язаного з ним соціального захисту.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та задоволення позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на дії суб'єкту владних повноважень у сфері управлінської діяльності з вимогою вчинити певні дії.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, Положенням про невоєнізовані формування Цивільної оборони і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами, введеного в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06 липня 1975 року № 90, ст. ст. 11, 17, 71, 94, 158-163, 186 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на дії суб'єкту владних повноважень у сфері управлінської діяльності з вимогою вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни - неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: