Справа № 2а-73450/11 (2-а/357/320/14)
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2014 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Міщук М.С.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Біла Церква Київської області про визнання дій щодо перерахування пенсії незаконними та зобов'язання вчинити дії із застосуванням показників середньої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Біла Церква Київської області про визнання дій щодо перерахування пенсії незаконними та зобов'язання вчинити дії із застосуванням показників середньої заробітної плати за 2009 рік.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2014 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Згідно п. 2 ч. 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримує пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-1У, у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Пенсії здійснюється із заробітної плати ( доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

За змістом статті 40 частини 1 вищевказаного Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі, якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абз.1 цієї частини, враховується заробітна плата ( дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулась за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, включається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 % тривалості страхового стажу.

Підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України за 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-У1, частину 4 статті 42 Закону України № 2058-1У викладено в новій редакції, а саме, якщо у разі застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього закону із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україна, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає включенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, положення підпункту «б» підпункту 10 пункту 35 розділу 11 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними).

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України ( № 25к/96-ВР) Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України вказаного рішення знову почали діяти положення статті 42 Закону № 1058-1У в їх первинній редакції.

Отже, з часу прийняття цього рішення перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу) з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 ст. 40 Закону № 1058-1У.

28.05.2008 року КМ України прийнято постанову № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Підпунктом 3 пункту 11 постанови визначено, що у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 ст. 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Причому, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід)для перерахунку пенсії, період, що настає, після призначення пенсії, не підлягає виключенню згідно з абз.3 частини 1 статті 40 Закону.

Таким чином, фактично цією нормою відтворена редакція частини 4 статті 42 Закону № 1058-1У в редакції Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-У1, яка визнана неконституційною.

Отже, починаючи з 28.05.2008 року діють два нормативно-правові акти ( Закон №1058-1У та Постанова КМ України), які регулюють спірні правовідносини.

При цьому умови перерахунку пенсії, визначені в наведеному підпункті постанови КМ України не відповідають умовам, викладеним в частині 1 ст. 40, частині 4 статті 42 Закону №1058-1У в редакції Закону від 09 липня 2003 року № 1058-1У.

Виходячи з загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, колегія суддів вважає, що при вирішенні даного спору слід застосовувати правила ч.1 ст. 40, ч.4 ст.42 Закону № 1058-1У.

Дана позиція узгоджується з практикою Верховного Суду України, викладеною у постановах від 04 березня 2014 року у справі № 21-26а14 та від 13 травня 2014 року у справі № 21-100а14.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі позивача, не знайшли свого підтвердження, постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає, як таке, що постановлене за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 ч. 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 183- 2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.