Справа № 757/34382/14-а
Суддя: Цокол Л. І.
Дата ухвалення: 2015-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

"09" січня 2015 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Цокол Л.І. розглянувши одноособово в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва і просить визнати дії Відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва при перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2006 року по 01.01.2012 року - неправомірними, такими що суперечать Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293; Зобов'язати Відповідача Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2006 року по 01.01.2012 року з врахуванням рішень Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2004 року та Апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2005 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані наступними обставинами.

ОСОБА_1 з 29 квітня по 15 травня 1986 року приймав участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

30 жовтня 1991 року в зв'язку з погіршенням стану здоров'я вийшов на пенсію по інвалідності 3-ї групи від захворювання пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідні документи були подані до Управління соціального захисту населення Печерського району м. Києва, нині Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва, де і на даний час перебуває на обліку та одержує пенсію, як інвалід-війни ІІ-Ї групи від захворювання пов'язаного з виконанням військового обов'язку при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно статтям 9-11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач є особою яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) із встановленням причинно- наслідковим зв'язком із Чорнобильською катастрофою.

17 вересня 2003 року позивачем до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва була подана заява та довідка про заробітну плату за роботу в зоні небезпеки при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за № 265/565 від 01.09.2003 року видана ЗАТ «Дослідним заводом зварювального устаткування інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона» з проханням здійснити перерахунок розміру пенсії. В цьому йому було відмовлено. Рішенням Печерського районного суду м. Києва по справі № 2-2549/04 від 26 листопада 2004 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про перерахунок пенсії позов задоволено частково.

Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва в перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії - неправомірною.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва з 01.08.2003 року провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», враховуючи довідку від 01.09.2003 року за № 265/565.

В частині визначення ОСОБА_1 розміру пенсії та стягнення заборгованості - відмовити.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02 березня 2005 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2004 року в частині відмови в позові ОСОБА_1, скасовано та постановлено нове, яким зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із розміру фактичного заробітку в зоні небезпеки ЧАЕС за період 29-30 квітня 1986 року в сумі 449 грн. 33 коп., встановивши пенсію з 01 серпня 2003 року у розмірі 728 грн. 18 коп., а з 01 грудня 2003 року у розмірі 921 грн. 70 коп.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію в сумі 16 926 грн. 18 коп.

В решті рішення Печерського суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.12.2010 року касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва залишено без задоволення, а рішення апеляційного суду м. Києва від 02.03.2005 року - залишено без змін.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 червня 2011 року було поновлено пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа у справі № 2-2549/04 за позовом ОСОБА_1 до ЦПФ в Печерському районі м. Києва.

20 червня 2011 року Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист.

09 серпня 2011 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк до 15 червня 2011 року на добровільне виконання рішення суду.

25 червня 2012 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Європейського суду з прав людини від 31 липня 2014 року про остаточне рішення у справі «Штефан та інші проти України», об'єднавши заяву позивача з іншими заявниками - скаргу задовольнив.

Встановлено, що упродовж трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних органів, ухвалені на користь заявника, які залишаються такими, що підлягають виконанню, та виплатити по 2000 (дві тисячі) євро кожному із заявників або їх правонаступників, зазначених у Додатку 1, в якості відшкодування матеріальної і моральної шкоди та компенсації судових та інших витрат.

29 серпня 2014 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо вищевказаного судового рішення.

23 вересня 2014 року, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва з проханням виконати рішення національного суду в повному обсязі.

10 листопада 2014 року в отриманій відповіді з листа від 23.10.14 за № 17064/06 Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва зазначено, що - Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов'язань, в установленому чинним законодавством порядку. А саме, виплати, призначені на виконання судового рішення, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.

Тому з 01.01.2006 поновлено виплату пенсії у відповідності до чинного законодавства та припинено виплати на виконання рішення суду, як менш вигідний через зміну умов пенсійного забезпечення у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 №1293 «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідно до зазначеної постанови збільшується розмір пенсії, призначеної відповідно бо ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", «Збільшення розміру пенсій здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством». Рішення суду було винесено до змін умов пенсійного забезпечення одержувача і тому неможливо визначити розмір пенсійної виплати, що підлягає підвищенню відповідно до зазначеної постанови ».

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що відповідно до рішень Печерського районного суду м. Києва від 26 листопада 2004 року та Апеляційного суду м. Києва від 32 березня 2005 року, Управлінням Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва розпорядженнями № 165073 від 01.03.2005 року був здійснений перерахунок пенсії з 01 серпня 2003 року у розмірі 728 грн. 18 коп., а з 01 грудня 2003 року у розмірі 921 грн. 70 коп.

Але, такий розмір пенсії позивача , тобто розмір встановлений судом, проіснував недовго, а саме до 01.01.2006 року.

З 01 січня 2006 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 12193 від 27 грудня 2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлений судом розмір пенсії, а саме розмірі 921 грн. 70 коп. повинен був збільшитись в 3,5 разів.

Розмір пенсії позивача відповідно до зазначеної Постанови, після збільшення, повинен був бути не менше ніж 2924,35 гривень на місяць, а він отримував 1017,39 гривень на місяць весь той час, коли справа знаходилась на розгляді у Верховному Суді України та Вищому Адміністративному Суді України, тому він недотримував близько 1906,96 гривень на місяць, аж до 01.01.2012 року, до вступу в дію нового Порядку перерахунку пенсій відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Такі дії посадовців Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва ущемляють і звужують законні права та інтереси позивача та є повною неповагою до Закону та основних прагнень та декларацій заявлених Урядом.

Ухвалою від 25 листопада 2014 року було відкрито скорочене провадження в даній адміністративній справі.

Відповідач після отримання копії ухвали та позову з додатками направив свої письмові заперечення, згідно яких просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача, оскільки ним пропущений шестимісячний строк звернення до суду, а крім того вважав вимоги безпідставними та такими, що задоволення не підлягають. Так, відповідач вказує на те, що за загальним правилом для звернення до адміністративного суду для захисту прав, свобод, та законних інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. ( п. 2 ст. 99 КАС України). Для захисту прав, свобод та інтересів особи Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду. Наприклад, для звернення особи до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів встановлено спеціальний скорочений строк в один місяць (ч.5 ст.99 КАС України). Це, як правило, стосується рішень податкових органів або пенсійних органів, коли вони виявляють незаконну переплату пенсії і, відповідно, приймають рішення про перерахунок розміру пенсії у бік зменшення. Тобто, на підставі наведеного необхідно зазначити наступне: статтею 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якшо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що виноситься ухвала. По-друге, Позивач, ОСОБА_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальних захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" . Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2004 по справі № 2-2549/04 зобов'язано Управління з 01.08.2003 року провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», враховуючи довідку від 01.09.2003 року № 265/565. Рішенням колегії судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 02.03.2005 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2004 року в частині відмови в позові ОСОБА_1 скасовано та постановлено нове, яким зобов'язано управління здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із розміру фактичного заробітку в зоні небезпеки ЧАЕС за період 29-30 квітня 1986 року в сумі 449 грн. 33 коп., встановивши пенсію з 1 серпня 2003 року у розмірі 728 грн. 18 коп., а з 1 грудня 2003 року у розмірі 921 грн. 70 коп. та стягнено з Управління на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію в сумі 16 926 грн. 18 коп. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.12.2010 касаційну скаргу Управління залишено без задоволення, а рішення Апеляційного суду м. Києва від 02.03.2005 - без змін. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов'язань, в установленому чинним законодавством порядку. А саме, виплати, призначені на виконання судового рішення, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. З 01.01.2006 р. поновлено виплату пенсії у відповідності до чинного законодавства та припинені виплати на виконання рішення суду, як менш, вигідні через зміну умов пенсійного забезпечення у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 № 1293 "Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідно до зазначеної постанови збільшується розмір пенсії, призначеної відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", збільшення розміру пенсії здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової допомоги, пенсії за особливі заслуга перед Україною, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством. Рішення суду було винесено до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача і неможливо визначити розмір пенсійної виплата, що підлягає підвищенню відповідно до зазначеної постанови. В частині рішення Апеляційного суду міста Києва від 02.03.2005 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2004 "В решті це рішення залишити без змін". Печерський районний суд м. Києва від 26.11.2004 вирішив "Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва з 01.08.2003 року провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення", враховуючи довідку від 01.09.2003 року за № 265/565". Гр. ОСОБА_1 отримує пенсію згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", заяви про призначення пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" не надавав. Таким чином, підстав для перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2006 по 01.01.2012 року з врахуванням рішень Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2004 року та Апеляційного суду м. Києва від 02.03.2005 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 в інших розмірах немає. Отже, на підставі вищезазначених обставин по справі управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Із наданих позивачем письмових матеріалів встановлено, що 03 вересня 2012 року позивачу на його звернення Пенсійний фонд України надав відповідь щодо пенсійного забезпечення із якої вбачається наступне. Частиною, 2 статті 14, статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов'язань, в установленому чинним законодавством порядку.

Позивач отримуєте пенсію за нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2004 зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва з 01.08.2003 провести перерахунок Вашої пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення", враховуючи довідку від 01.09.2003 за № 265/565.

В суді апеляційної інстанції (рішення Апеляційного суду міста Києва від 02.03.2005) рішення суду від 26.11.2004 в цій частині не оскаржувалося, а додатково було постановлено нове: здійснити перерахунок пенсії з розміру фактичного заробітку в зоні небезпеки ЧАЕС за період 29-30 квітня 1986 року в сумі 449,33 грн., встановивши пенсію з 01.08.2003 в розмірі 728,18 грн., з 01.12.2003 - 921,70 грн., а також стягнути з Управління на користь позивача недоотриману пенсію в сумі 16926,18 грн.

На виконання рішення суду проведено відповідний перерахунок пенсії, а саме: пенсію з 01.08.2003 встановлено в розмірі 728,18 грн., з 01.12.2003 - 921,70 грн.

З 01.01.2006 розмір пенсії було визначено згідно наявних документів пенсійної справи та встановлено в розмірі 1017,39 грн.

Доплату пенсії за періоди з 01.08.2003 по 31.12.2005 та з 01.01.2012 по 31.08.2012 позивач отримає разом з пенсією за вересень поточного року.

Водночас повідомлено, що на даний час підстав для перерахунку пенсії враховуючи довідку від 01.09.2003 за № 265/565 (як це зазначено в рішенні Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2004) немає, оскільки Закон України "Про пенсійне забезпечення" в частині обчислення пенсій був чинний до 31.12.2003.

Також встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року було задоволено вимоги ОСОБА_1 та визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2012р. неправомірними, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2012р. з врахуванням довідки про заробітну плату №265/565 від 01.09.2003р., видану ЗАТ «Дослідний завод зварювальних устаткувань інституту електрозварювання ім.. Є.О. Патона».

Із встановленого вбачається, що позивачем пропущений строк встановлений ч2 ст.99 КАС України.

Так, згідно ч2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про порушення свого права позивач дізнався 03 вересня 2012 року, оскільки як свідчить відповідь Пенсійного фонду України від 03.09.2012р., а також судові рішення постановлені у цей період , позивачу було відомо що розмір його пенсії з 01.01.2006р. до 01.01.2012р. складав 1 017,39грн.

При цьому позивачем не були зазначені поважні причини , що перешкоджали звернутись до суду за захистом своїх порушених прав .

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

З огляду на встановлені обставини та вимоги ст.ст. 99,100 КАС України, слід зазначити про необхідність залишення без розгляду вимог позивача ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99,100 КАС України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протяго п'яти діб з дня отримання її копії.

СсСуддя: Цокол Л.І.