Справа № 521/19305/14-а
Суддя: Тополева Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/19305/14-а

№ 2а/521/508/14

17 грудня 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення йому пенсії та зобов'язати призначити йому пенсію на пільгових умовах; стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач звернувся до УПФУ в Малиновському районі м. Одеси за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах. Проте відповідач не повідомив його про прийняте рішення щодо призначення пенсії на пільгових умовах. 24.06.2014 року позивач направив відповідачу лист, яким просив повідомити про прийняте рішення та надати копії відповідних документів, які підтверджують факт призначення пенсії або відмови від її призначення. Але до теперішнього часу позивач не отримав відповідь на лист. Згідно з трудовою книжкою та архівними довідками, позивач займав посади: слюсаря-судноремонтника з 10.07.1972 року по 20.04.1973 року, з 22.05.1973 року по 30.10.1973 року та з 13.01.1976 року по 16.08.1976 року, моториста та матроса у різні періоди з 24.08.1976 року по 03.11.1978 року, з 27.11.1978 року по 09.08.1982 року, а також маляра з окраски суден з 02.09.1987 року по 03.11.1999 року. Крім того, у період з 18.11.1973 року по 25.11.1975 року позивач проходив службу у лавах Збройних Сил СРСР. Стаж роботи на зазначених посадах та період служби в армії становлять загалом майже 22 роки, що надає позивачу право вийти на пенсію за віком на пільгових умовах у 55-річному віці, а саме з 09.03.2010 року.

У судове засідання позивач не з'явився, проте подав до суду заяву про підтримання позовних вимог з проханням розглянути справу за його та його представника відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, а також письмові заперечення проти позову, посилаючись на наступне. Оскільки згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років, то при призначенні пенсії на пільгових умовах для зарахування до пільгового пенсійного стажу певного п'ятирічного періоду роботи у несприятливих умовах праці відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджено за результатами атестації робочих місць за умовами праці. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, із шкідливими і важкими умовами праці - за списками N 1 та N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць та при наявності уточнюючої довідки. У зв'язку з цим законних підстав для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах немає.

Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги мають бути задоволені, зважаючи на такі обставини.

Судом встановлено, що 27.06.2012 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, надавши копії трудової книжки та копії архівних довідок.

Рішенням від 27.07.2012 року протокол № 7 комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, розглянувши заяву ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, підтвердила його право на зарахування до стажу за вислугу років відповідно до п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 27.11.1978 по 25.06.1979 та з 11.09.1980 по 15.12.1981 на посадах матроса, старшого матроса. Крім того підтверджено період роботи на посаді моториста з 26.06.1979 по 10.09.1980 відповідно до Списку N 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, розділ ХХХ - «Транспорт».

Протоколом № 21209 від 08.08.2012 року Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси відмовило ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за віком по Списку N 2 за його заявою від 27.06.2012 року, мотивуючи це тим, що не виконані вимоги п. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» щодо наявності 12 років 6 місяців стажу роботи по Списку N 2; наявний стаж роботи ОСОБА_1 по Списку N 2 складає 6 років 2 місяці 5 днів.

Представник відповідача надала суду також копію супровідного листа від 10.08.2012 року про направлення на адресу позивача вищезазначеного рішення про відмову у призначенні йому пільгової пенсії, але доказів отримання такого листа ОСОБА_1 не надано

За твердженням позивача відповідач не повідомив його про прийняте рішення щодо призначення пенсії. У зв'язку з цим 24.06.2014 року позивач направив до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси лист з проханням повідомити його про прийняте рішення та надати копії відповідних документів, які підтверджують факт призначення пенсії або відмови у її призначенні. Відповідь на лист позивач не отримав. Таким чином, суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що позивач пропустив встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України строк звернення до суду.

Згідно з копією трудової книжки та архівних довідок № 84000-106 від 01.07.2011 року та № А-106 від 06.04.2011 року, позивач обіймав наступні посади: слюсаря-судноремонтника з 10.07.1972 року по 20.04.1973 року, з 22.05.1973 року по 30.10.1973 року та з 13.01.1976 року по 16.08.1976 року. моториста та матроса у різні періоди з 24.08.1976 року по 03.11.1978 року, з 27.11.1978 року по 09.08.1982 року, а також маляра з окраски суден з 02.09.1987 року по 03.11.1999 року.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт. професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 цього Закону.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 100 зазначеного Закону особам, які працювали до ведення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах, зокрема, особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» набрав чинності з 01.01.1992 року.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чині на період роботи особи.

Згідно з п. 8 зазначеного Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються «Список N 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» і «Список N 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах», затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Проведення атестації робочих місць було запроваджено постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 року «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці». До цього часу атестація робочих місць не проводилася, тому період роботи із шкідливими і важкими умовами праці до набрання чинності зазначеної постанови, тобто до 21.08.1992 року, не потрібно підтверджувати атестацією робочих місць для призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, відповідно до п.п. 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно ч. 2 п. 4 зазначеного Порядку відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, обов'язок проведення атестації робочих місць покладено саме на керівників підприємств, а тому її не проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист та зашкодити реалізації права на отримання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, суд доходить висновку про те, що період роботи позивача з 10.07.1972 року по 20.04.1973 року, з 22.05.1973 року по 30.10.1973 року, з 13.01.1976 року по 16.08.1976 року, з 24.08.1976 року по 03.11.1978 року, з 27.11.1978 року по 09.08.1982 року та з 02.09.1987 року по 03.11.1999 року (загалом 19 років 10 місяців) на посадах слюсаря-судноремонтника, моториста, матроса та маляра з окраски суден належить до важких умов праці, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах.

Крім того, згідно з копією трудової книжки позивача, у період з 18.11.1973 року по 25.11.1975 року позивач проходив службу в лавах Збройних Сил СРСР.

Під час проходження позивачем служби в армії діяла постанова Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року, згідно з п. 108 якої при призначенні на пільгових умовах і в пільгових розмірах пенсії по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій з нагоди втрати годувальника їх сім'ям, а також пенсій по старості працівницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені у пунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором того, хто звернувся за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Підпунктом к) п. 108 зазначеної Постанови Ради Міністрів СРСР передбачено, що зокрема, до стажу зараховується служба у складі Збройних Сил СРСР.

Отже, суд погоджується з доводами позивача про те, що його служба в армії прирівнюється до роботи із шкідливими і важкими умовами праці та зараховується до стажу роботи, необхідного для виходу на пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, на момент введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» 01.01.1992 року позивач, з урахування строків служби в армії, мав 13 років та 11 місяців стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Загалом стаж роботи позивача на зазначених посадах та період служби в армії становлять майже 22 роки, що дає йому право вийти на пенсію за віком на пільгових умовах у 55-річному віці, а саме 09.03.2010 року.

Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, визначено вичерпний перелік документів, що подаються для призначення пенсії.

Відповідно до п. 10 зазначеного Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, уточнююча довідка необхідна для призначення пенсії лише у разі відсутності трудової книжки або відсутності у трудовій книжці записів про відповідну посаду та період роботи на ній. Натомість позивач при поданні заяву про призначення пенсії надав до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси копію трудової книжки з відповідними записами у ній.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси діяло з порушенням вимог чинного законодавства України. У зв'язку з цим позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання призначити пенсію на пільгових умовах - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ Ю.В. Тополева

Згідно оригіналу:

Суддя:

Секретар: