Справа № 2а-6874/10/0870
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2010 року Справа № 2а-6874/10/0870

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді О.В. Конишевої,

при секретарі судового засідання С.А. Даниловій,

за участю представників:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

розглянув адміністративну справу в порядку письмового провадження

За позовною заявою : Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецізоляція»

до : Запорізької митниці

про: визнання протиправним та скасування рішення від 11.05.2010 №112000006/2010/000515/1; зобов'язання відповідача визначити митну вартість товару за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів які імпортуються та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок платежів, що підлягали сплаті до бюджету при митному оформлені товарів по ВМД від 14.05.2010 № 112000010/2010/003371

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецізоляція» до Запорізької митниці про визнання нечинними податкові повідомлення-рішення №/0 від 20.01.2010, визнання протиправним та скасування рішення від 11.05.2010 №112000006/2010/000515/1; зобов'язання відповідача визначити митну вартість товару за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів які імпортуються та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок платежів, що підлягали сплаті до бюджету при митному оформлені товарів по ВМД від 14.05.2010 №112000010/2010/003371.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Керуючись приписами ст. 41 КАС України суд розглянув справу на підставі наявних доказів, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

Представник позивача у судове засідання не з'явився просив розглянути справу без його участі, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до змісту позовної заяви просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про визначення митної вартості товарів від 11.05.2010 №112000006/2010/000515/1; зобов'язати відповідача визначити митну вартість бітумної черепиці Gonty Orla SBS по ВМД від 14.05.2010 №112000010/2010/003371 за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються; зобов'язати відповідача визначити митну вартість бітумного рулонного матеріалу FEL'X MULTI 1,25M x 25M BLUE по ВМД від 14.05.2010 №112000010/2010/003371 за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок платежів, що підлягали сплаті до бюджету при митному оформленні товарів по ВМД від 14.05.2010 №112000010/2010/003371. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що ним для митного оформлення було надано всі необхідні документи, а також додаткові документи, які в повній мірі давали змогу визначити вартісні показники товару, ідентифікувати його та переконатися у розмірі ціни, сплаченої позивачем за товар та здійснити митну оцінку товару саме за методом №1.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився просив розглянути справу за його відсутністю. Проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених в запереченнях на позов. В обґрунтування заперечень зазначив, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було перевірено документи, подані позивачем для митного оформлення, але після перевірки відповідності заявленої митної вартості ціновій інформації ЄАІС ДМСУ було з'ясовано, що митна вартість заявленого товару значно відрізняється від цінової інформації ЄАІС ДМСУ.

На підставі вищевикладеного, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі.

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.06.2009 між позивачем та компанією «ICOPAL.S.A.» (Польща) був укладений зовнішньоекономічний договір №25U/06 про поставку позивачу (покупцю) продуктів ІСОРАL для оптової та роздрібної торгівлі. Також встановлено, що до вказаного договору між його сторонами укладені додатки. Так відповідно додатку № 5 від 07.04.2010 сторони домовились скасувати попередній Розділ 6 договору, регулюючий умови платежу, і замість нього впровадити новий Розділ 6, відповідно до якого оплата за товар здійснюється шляхом відстрочення платежу до 120 днів від дня виставлення фактури, тобто від дня відправлення товару.

На виконання умов Контракту, відповідно до Специфікації від 15.04.2010 №7, згідно з експортною фактурою від 26.04.2010 №1000183/1, СМR від 26.04.2010 №0188110 на митну територію України були ввезені наступні товари будівельного направлення:

- бітумна черепиця Gonty Orla SBS в кількості 1779 м.кв., вагою нетто 16501 кг, загальною вартістю 6 227,2 євро;

- бітумний рулонний матеріал FEL'X MULTI 1,25M x 25M BLUE в кількості 1500 м.кв., вагою нетто 725 кг, загальною вартістю 1785 євро;

- інший товар будівельного направлення.

28.04.2010 декларантом позивача була подана до Запорізької митниці вантажна митна декларація за формою МД-2 № 112000005/2010/280909.

Судом встановлено, що для підтвердження митної вартості та класифікаційного коду УКТ ЗЕД товару до Запорізької митниці були надані наступні документи:

1.Експортна фактура від 26.04.2010 №1000183/1;

2.Якісні посвідчення від 22.04.2010 №1/22/0/2010 та №3/22/04/2010;

3.Специфікація від 15.04.2010 №7;

4.Зовнішньоекономічний договір від 25.06.2010 №2511 А/06;

5.Додаток до Договору від 07.04.2010 №5;

6.Вантажно-митна декларація країни відправлення;

7.Фінансова довідка по транспортним витратам від 26.04.2010 №69.

Так судом встановлено, що Запорізькою митницею було відмовлено декларанту позивача у розмитненні товару за заявленою вартістю та прийнято Рішення про визначення митної вартості товарів від 11.05.2010 №112000006/2010/000515/1 із визначенням митної вартості за методом № 6 (резервний метод).

ТОВ «Спецізоляція» не погодилося із зазначеним рішенням про визначення митної вартості товарів та керуючись ст.264 Митного кодексу України та Порядком випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України, затвердженим Наказом МС України від 17.03.2008 №230 звернулося до Запорізької митниці з проханням надати дозвіл на випуск товарів у вільний обіг під гарантійне зобов'язання - сплати до державного бюджету суми податків і зборів (обов'язкових платежів), згідно з митною вартістю товарів, визначеною Запорізькою митницею у рішенні від 11.05.2010 № 112000006/2010/000515/1. Так Запорізька митниця надала згоду та провела митне оформлення товарів, при цьому були оформлені вантажна митна декларація за формою МД-2 від 14.05.2010 №112000010/2010/003371 та декларація митної вартості за формою ДМВ-2 від 14.05.2010 №112000010/2010/003371.

Керуючись положеннями ст.264 Митного кодексу України, ст.ст.10,11 Порядку декларування митної вартості товарів, які перемішуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою КМУ від 20.12.2006 №1766 та Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України, затвердженого Наказом МС України від 17.03.2008 №230, позивачем протягом 90 календарних днів з моменту випуску товарів у вільний обіг надано до Запорізької митниці додаткові документи для підтвердження митної вартості визначених товарів, а саме:

1. Експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОЦ-138 по зазначеним товарам;

2. Прайс на матеріали компанії ICOPAL.S.A. (Польща), завірений Польською торгово-промисловою палатою будівництва (м.Варшава). Ціни, зазначені в прайсі, діяли на час здійснення поставки;

3. Лист представництва компанії ICOPAL.S.A. в Україні від 30.06.2010 №2010/06/30 щодо віднесення інформації про калькуляцію собівартості необхідної продукції до конфіденційної інформації;

4. Договір на перевезення вантажів в міжнародному та регіональному сполученні від 21.04.2010 №21/0-2010;

5. Акт прийому-передачі виконаних робіт від 14.05.2010;

6. Рахунок на сплату транспортних послуг від 14.05.2010 №140501;

7. Банківська виписка по особовому рахунку від 27.05.2010, підтверджуюча сплату транспортних послуг;

8. Каталог продукції компанії ICOPAL.S.A. (Польща).

Судом встановлено, що 06.08.2010 позивачем отримано лист від 02.08.2010 № 07-01-09-24/4226, згідно з яким «Запорізька митниця вважає за неможливе застосування заявленої декларантом митної вартості та залишає рішення про визначення митної вартості від 11.05.2010 № 112000006/2010/000515/1 без змін».

ТОВ «Спецізоляція» не погоджується з визначеною митною вартістю товарів, вважає рішення відповідача про визначення митної вартості від 11.05.2010 №112000006/2010/000515/1 прийнятим необгрунтовано та з порушенням норм діючого законодавства, що порушує права та охоронювані законом інтереси Товариства в зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу України митна вартість товарів - це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону України.

Статтею 261 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів, заявлені декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України і прийняті митним органом, використовуються для нарахування податків і зборів, ведення митної статистики, а також у випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

Частиною 2 статті 262 Митного кодексу України встановлено, що порядок та умови декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, встановлюється Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості - спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення мають базуватися на достовірній, документально підтвердженій інформації, що подається у кількісному виразі. Митний орган має право прийняти рішення про неможливість використання вибраного декларантом методу митної оцінки (ч.1, 3 ст.264 Митного кодексу України).

Згідно із ст.265 Митного кодексу України митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

- основним методом визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (метод 1);

- за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2);

- за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3);

- на основі віднімання вартості (метод 4);

- на основі додавання вартості (метод 5);

- резервного (метод 6).

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи віднімання та додавання вартості можуть застосовуватися у будь-якій послідовності за розсудом декларанта.

Наявні у матеріалах справи документи свідчать, що позивач, подавши декларацію митної вартості за формою ДМВ-1, визначив митну вартість товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1) відповідно до ст.267 Митного кодексу України згідно якої митною вартістю за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, є ціна угоди, фактично сплачена, чи ціна, яка підлягає сплаті за товари, які імпортуються за призначенням в Україну, на момент перетинання ними митного кордону України.

Відповідно до п. 7, Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766 для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Спецізоляція» під час здійснення митного оформлення імпортованого товару керувалося методом 1, оскільки вважає, що ціна імпортованого товару ясно та чітко зазначена у Специфікації від 15.04.2010 №7 до зовнішньоекономічного контракту від 25.06.2010 №25UA/06 та інших додаткових документах, які були надані в ході розмитнення товару та протягом 90 календарних днів з моменту випуску товарів у вільний обіг. Всі документи, які надійшли від Продавця були завірені печатками та підписами, або Польською торгово-промисловою палатою будівництва (м. Варшава).

Як встановлено матеріалами справи, на підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивачем було надано всі наявні у нього та необхідні документи.

Послідовність застосування різних методів оцінки митної вартості означає, що вичерпавши усі можливості для встановлення рівня митної вартості товару за одним методом, митний орган має послідовно застосовувати інші методи. Однак у спірному випадку Запорізька митниця відразу скористалася ціновою інформацією ЄАІС ДМСУ, тобто фактично застосувала метод № 6, не дослідивши у повній мірі усі обставини, які впливали на рівень ціни, заявленої позивачем.

Що стосується виконання вимог ст.ст.10,11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою КМУ від 20.12.2006 №1766 та Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України, затвердженого Наказом МС України від 17.03.2008 №230, то ТОВ «Спецізоляція» надало до Запорізької митниці додаткові документи для підтвердження митної вартості імпортованих товарів протягом 90 календарних днів з моменту випуску товарів у вільний обіг.

Наказ МС України від 17.03.2008 №230 чітко визначає, що строк дії гарантійних зобов'язань не може перевищувати 90 календарних днів з моменту випуску товарів у вільний обіг, але не дає чіткі строки для подання додаткових документів у відповідності до п.13 даного Порядку.

Як вбачається з декларації митної вартості від 14.05.2010 №112000010/2010/003371 в графі «Для відміток митного органу» не зазначено переліку документів, які необхідно було позивачу додатково надати.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, всупереч вимогам ст.71 КАС України відповідачем у встановленому законом порядку не було доведено правомірність спірних рішень про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки). Запорізькою митницею не доведено правомірність прийняття рішення 11.05.2010 № 112000006/2010/000515/1, а тому вимоги в частині визнання протиправним та скасування зазначеного рішення Запорізької митниці обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача визначити митну вартість бітумної черепиці Gonty Orla SBS по ВМД від 14.05.2010 №112000010/2010/003371 за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються; зобов'язання відповідача визначити митну вартість бітумного рулонного матеріалу FEL'X MULTI 1,25M x 25M BLUE по ВМД від 14.05.2010 №112000010/2010/003371 за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються; та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок платежів, що підлягали сплаті до бюджету при митному оформленні товарів по ВМД від 14.05.2010 №112000010/2010/003371 суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що товар оформлений в митному відношенні за рішенням про визначення митної вартості, яке є предметом розгляду цієї справи, вже не знаходиться під митним контролем. Законодавством не передбачено яким чином визначається митна вартість після завершення митного оформлення, тобто після випуску товарів у вільний обіг.

У разі постановлення судового рішення про протиправність та скасування рішень митниці про визначення митної вартості товару за певним методом, повторного оформлення вантажу не відбувається. Отже, про зобов'язання визначити митну вартість за методом 1 не ґрунтується на вимогах закону, відповідно позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передплата, митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 №618, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за №1097/14364 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/а надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювало оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Крім того, відповідно до ст. 1 Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Мінфіна та Державної митної служби від 24.01.2006, № 25/44, надміру сплачені митні та інші платежі - сума коштів, що з різних причин внесена понад розмір, установлений законодавством.

Доказів, що позивач звертався до митниці із відповідною заявою про повернення з бюджету грошових сум, суду не надавалися. Таким чином, відповідач в цій частині ніяким чином не порушив права або охоронювані законом інтереси позивача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо визнання дій протиправними та скасування рішення про визначення митної вартості є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, проте інші позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 158, 160- 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці за № 112000006/2010/000515/1 від 11.05.2010 про визначення митної вартості товарів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з державного бюджету на користь судовий збір

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з моменту проголошення або складання постанови у повному обсязі, якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову Запорізького окружного адміністративного суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, також апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова виготовлена у повному обсязі 13.12.2010.

Суддя /підпис/ О.В. Конишева