Справа № 817/1920/14
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1920/14

18 грудня 2014 року м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О., при секретарі судового засідання Цвіркун О.О. за участ:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Дячука І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2014 року №, згідно з яким позивача зобов'язано сплатити штраф в сумі 229,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскільки дії державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду про стягнення з позивача заборгованості по податку на додану вартість визнані протиправними у судовому порядку, внаслідок чого державного виконавця зобов'язано повернути позивачу стягнуту суму на виконання судового рішення, а також внаслідок ненадання нового строку позивачу для добровільного виконання рішення суду, позивач вважає винесене податкове повідомлення-рішення від 12.05.2014 року № протиправним та просить суд його скасувати як безпідставне.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, подав суду письмові заперечення, у яких зазначив про безпідставність позовних вимог спираючись на положення статей 57 та 126 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI пояснивши, що оскільки позивач зобов'язаний був сплатити узгоджену суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, яку фактично сплатив із затримкою на 1876 календарних днів, податковий орган правомірно застосував до позивача штраф у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу за порушення правил сплати податків, відтак діяв у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом з питань оподаткування. Тому, оспорюване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши залучені до матеріалів справи та зібрані судом письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, перевіркою своєчасності сплати узгодженого податкового зобов'язання відповідачем виявлено порушення позивачем термінів сплати узгодженого податкового зобов'язання по податку на додану вартість за податковим повідомленням-рішенням від 18.07.2008 року №/0 у сумі 1720,50 грн. на 1876 днів.

Вказане податкове повідомлення-рішення від 18.07.2008 року №/0 позивач оскаржував у судовому порядку. Так, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.03.2009 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2010 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 13.03.2009 року скасовано, прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, скасоване рішення №/0 від 18.07.2008 року.

Як свідчать обставини справи, у ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем стягнуто з позивача 1948,11 грн., у тому числі в рахунок погашення податкового боргу 1720,50 грн.

Однак, позивач звернувся до суду про оскарження відповідних дій державного виконавця.

Так, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2013 року у справі №817/3855/13-а позов задоволено частково:

визнано протиправними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Полюховича Р.М. при надісланні постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2011 року;

визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Полюховича Р.М. про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.08.2011 року;

визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Полюховича Р.М. про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2013 року;

зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції вчинити дії, спрямовані на повернення коштів в сумі 1948,11 грн. (одна тисяча дев'ятсот сорок вісім гривень 11 коп.), стягнутих з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі Постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Полюховича Р.М. від 26.06. 2013 року про арешт коштів, в порядку передбаченому чинним законодавством;

в решті позовних вимог відмовлено.

Разом з тим, як вже йшлося, за результатом проведеної перевірки позивача відповідачем встановлено порушення позивачем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 1720,50 грн. на 1876 днів, на підставі чого винесене оспорюване у справі податкове повідомлення-рішення від 12.05.2014 року № про накладення штрафу у сумі 229,40 грн.

Вважаючи винесене податкове повідомлення-рішення протравним позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правової оцінки відносинам між сторонами суд зазначає наступне.

Порядок та умови справляння податків та зборів суб'єктами господарювання, а також підстави застосування штрафних санкцій за порушення податкової дисципліни визначено Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Оскільки оспорюване податкове-повідомлення рішення винесене за наслідком порушення позивачем строку сплати узгодженого грошового зобов'язання по податку на додану вартість, вирішення судом даного спору залежить від встановлення періоду затримки сплати позивачем узгодженого податкового зобов'язання та правомірності підстав визначення його меж.

Так, згідно пункту 31.1. статті 31 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

У відповідності до підпункту 4.3. пункту 4 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 18.07.2005 року №276, чинної на момент винесення оспорюваного податкового повідомлення-рішення, нарахування узгоджених податкових зобов'язань у картках особових рахунків платників здійснюється датою граничного терміну сплати зазначених зобов'язань.

Відповідно до пункту 126.1. статті 126 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, на переконання суду, приписи вказаної правової норми пов'язують розмір накладення штрафу та можливість його застосування із фактичною датою сплати узгодженого податкового зобов'язання.

Однак, як вже зазначалось судом, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 15.11.2013 року у справі №817/3855/13-а позов суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції задоволено частково, зокрема зобов'язано відповідача вчинити дії, спрямовані на повернення коштів в сумі 1948,11 грн., стягнутих з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі Постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Полюховича Р.М. від 26.06. 2013 року про арешт коштів, в порядку передбаченому чинним законодавством.

Вказане рішення суду набрало законної сили 28.01.2014 року.

В силу частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, враховуючи повернення позивачу суми, стягнутої в рахунок погашення податкового боргу, на який відповідачем нараховано суму штрафу за порушення граничного строку сплати узгодженого грошового зобов'язання, застосування до позивача штрафу за затримку сплати на 1876 календарних днів узгодженого податкового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 1720,50 грн. є передчасним, оскільки наразі залишається невизначеним день погашення суми податкового боргу, відтак суд дійшов висновку про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 12.05.2014 року №, яке підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду законності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення та правомірності застосування до позивача штрафу, а відтак позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Оскільки в силу частини першої статті 5 Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс відповідних витрат та не надав суду доказів про понесення інших судових витрат, у суду відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області від 12.05.2014 року №, згідно з яким фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 зобов'язано сплатити штраф в сумі 229,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.