Справа № 806/5680/14
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Житомир справа № 806/5680/14

категорія 10.3.4

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Токарева М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 8146,61 грн.,-

встановив:

Житомирське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 8146,61 грн. адміністративно-господарських санкцій за недодержання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів та пені. Вимоги мотивує тим, що згідно звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів середньооблікова чисельність працюючих у товариства з обмеженою відповідальністю "Елефант Плюс" у 2013 році складала 10 чоловік. Відповідач мав працевлаштувати 1 (одного) інваліда, тоді як фактично не працевлаштував жодного інваліда, тобто не виконав нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів. Сума заборгованості по сплаті адміністративно - господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у 2013 році, термін сплати яких минув 15 квітня 2014 року, складає 8146,61 грн., в тому числі 7250,00 грн. основного боргу та 896,61 грн. пені.

Представник позивача справу просив розглядати в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився, своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 49 КАС України, не скористався, щодо причин неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України "Про зайнятість населення", підприємства, установи і організації, незалежно від форм власності, їх службові особи зобов'язані сприяти проведенню державної політики зайнятості зокрема на основі: працевлаштування осіб, які потребують соціального захисту і не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці, в кількості, визначеній місцевими державними адміністраціями, виконавчими органами відповідних рад, та інвалідів у кількості, визначеній згідно із Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Згідно із ч. 4 ст. 20 Закону України "Про зайнятість населення", підприємства, установи і організації незалежно від форми власності реєструються у місцевих центрах зайнятості за їх місцезнаходженням як платники збору до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, щомісяця подають цим центрам адміністративні дані у повному обсязі про наявність вільних робочих місць (вакансій), у тому числі призначених для працевлаштування інвалідів.

У відповідності із п.2 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. N 70 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлює, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 вказаного Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації, громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Встановлено, що відповідач не виконував покладених на нього законом обов'язків по працевлаштуванню інвалідів.

Як вбачається зі звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів форми № 10-П1, затвердженого наказом Мінпраці № 527 від 12.11.2008 року, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу працюючих в товаристві з обмеженою відповідальністю "Елефант Плюс" у 2013 році складала 10 чоловік, відповідач повинен був працевлаштувати 1 (одного) інваліда, тоді як фактично не працевлаштував жодного.

Фонд оплати праці штатних працівників у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фактично складав 145,0 тис. грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника на підприємстві становила 14500,00 грн., тому розмір санкції становить 7250,00 грн.

Відповідно до Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 70 від 31.01.2007 року, роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до п. 4 Порядку, порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку за кожний календарний день прострочення.

Встановлено, що підприємство, самостійно нарахувавши суму адміністративно -господарських санкцій у розмірі 7250,00 грн., в установлений Законом термін, тобто до 15 квітня 2013 року не перерахувало їх до Державного бюджету, а тому була нарахована пеня в розмірі 896,61 грн., що підтверджується розрахунком пені.

Остаточна сума, що підлягає стягненню, становить 8146,61грн.

На час розгляду справи у суді заборгованість відповідачем не була сплачена.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163, 186, 254 КАС України, суд -

постановив:

Позов Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Житомирського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 8146,61 грн. адміністративно-господарських санкцій та пені.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева