Справа № 755/25288/14-а
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2014-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу з обслуговування спеціального посту роти ДПС Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області сержанта міліції Бичка Михайла Сергійовича, Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати дії інспектора ДПС взводу з обслуговування спеціального посту роти ДПС сержанта міліції Бичок М.С., незаконними та протиправними; скасувати постанову ПС1 № 355482 від 16 квітня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього штрафу в сумі 255,00 гривень; закрити провадження по адміністративній справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 квітня 2010 року інспектором ДПС взводу з обслуговування спеціального посту роти ДПС Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області, сержантом міліції Бичок М.С., складено протокол серії АВ2 № 0766606 про порушення ним ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до протоколу та постанови він нібито перевищив швидкість руху на 35 км/год. Дана постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню. 16 квітня 2014 року він рухався з міста Одеса до м. Києва. Рухаючись в загальному потоці інших автомобілів, з перевищенням швидкості не більше ніж на 20 км/год., він побачив працівника ДАІ, який жезлом зупинив його. Зупинившись, він відкрив вікно та підготував документи для перевірки. Його дуже вразило, коли підійшовши до його автомобіля працівник ДАІ почав говорити йому, що він начебто швидко рухався. На його прохання показати прилад яким здійснювалось вимірювання швидкості та показати йому його швидкість йому було відмовлено. Його аргументи, що він їхав за допомогою «круїз контролю» та зафіксував максимальну швидкість на рівні 130 км/годин, де сам автомобіль не дозволяє перевищити швидкість, його ні хто не слухав. Дозволена швидкість на даній ділянці дороги 110 км/ годину. Враховуючи, що він по робочим питанням раз на три місяця їздить до Одеси до в зворотньому напрямку вже два роки підряд, йому відомо що на даній ділянці дороги часто стоять працівники ДАІ, тому він щоб не перевищувати швидкість користувався круїз контролем. Після його слів, що він не рухався зі швидкістю 145 км/ год. працівник ДАІ швидко пішов до свого автомобіля. Він чекав що йому покажуть прилад, де зафіксовано його швидкість. Але через декілька хвилин працівник ДАІ надав йому протокол та вказав де він повинен його підписати. Побачивши, що в протоколі багато незаповнених граф він спитав у нього чи повністю він заповнив протокол та звернувся до нього з проханням розглянути справу в інший термін, оскільки він запізнювався. Він повідомив, що йому потрібен захист та написав про це в розділі пояснення, після чого підписав протокол. Далі в порушення всіх норм КУпАП України, що регулюють порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення без його участі та повідомлення його про час, дату та місце розгляду протоколу було розглянуто справу, як можна побачити в той самий день. В постанові в справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, що підтверджують факт скоєння ним адміністративного правопорушення, також відсутні підстави не прийняття до уваги його пояснень та причин відмови в задоволенні клопотання передати справу на розгляд пізніше, щоб він мав можливість скористатись правом на захист передбаченим Конституцією України та КУпАП. Розгляд справи на місці, без надання йому можливості на захист, часу до підготовки та надання доказів, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі - не тільки порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід врахувати при призначенні адміністративного стягнення. За таких умов його права при такому розгляді справи грубо порушено.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття, розгляд справи не відкладається, справу може бути вирішено на підставі наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та відповідача.

У відповідності до ч.1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судом як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2014 року, серії АВ2 № 076609, ОСОБА_1 16 квітня 2014 року о 14 годині 53 хвилин на 256 км. а/д Київ-Одеса, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 145 км/год., чим перевищив швидкість руху на 35 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Візир» № 0812404.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 квітня 2014 року відносно позивача відповідачем було ухвалено постанову серії ПС1 № 355482 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Згідно наведеної постанови, ОСОБА_1 16 квітня 2014 року о 14 годині 53 хвилин на 256 км. а/д Київ-Одеса, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 145 км/год., чим перевищив швидкість руху на 35 км/год.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Крім того, суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у ньому документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Проте, в даному адміністративному позові відповідач не надав доказів, які б спростували пояснення та докази надані позивачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем, суб'єктом владних повноважень не доведено правомірність його дій під час винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та не надано доказів на яких ґрунтується висновок (постанова) про вчинення особою - ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами адміністративного впливу проводяться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону.

Як роз`яснено в п 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Дана вимога також порушена відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

Зважаючи на вищевикладене, постанова серії ПС1 № 355482 від 16 квітня 2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог позивача про визнання дій відповідача незаконними та протиправними, то останні не підлягають задоволенню, оскільки відповідач як службова особа має право складати протокол про адміністративне правопорушення та виносити постанову про накладення адміністративного стягнення, та такі дії не можуть визнаватися судом неправомірними в межах розгляду даної справи.

Щодо позовних вимог позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, то останні не підлягають задоволенню, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення може бути закрито лише під час розгляду справи в порядку КУпАП, а не в порядку КАС України, відповідно до якого вирішуються спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 251, 256, 283, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 17, п. 1 ч. 1 ст. 18, 41, ст.ст. 71, 128, 159, 161, 162, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства, -

П О С Т А НО В И В:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора ДПС взводу з обслуговування спеціального посту роти ДПС Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області сержанта міліції Бичка Михайла Сергійовича, Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 355482 від 16 квітня 2014 року винесену інспектором ДПС взводу з обслуговування спеціального посту роти ДПС Управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області сержанта міліції Бичком Михайлом Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 - скасувати.

В решті позовних вимог - відмовити.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 171-2 КАС України постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: