Справа № 229/518/14-а
Суддя: Гонтар А. Л.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 229/518/14-а
Номер провадження 2-а/229/17/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді- Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В.М.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівка та костянтинівському районі Донецької області про визнання дій незаконними ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 07.02.2014 року звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівка та костянтинівському районі Донецької області про визнання дій незаконними, в якій вказала, що з 21 червня 1982року вона займала посаду судді у Костянтинівському міськрайсуді Донецької області. На підставі постанови Верховної Ради України № 2764 VI від 02.12.2010року звільнена з посади судді у відставку відповідно до ст. 43 Закону України "Про статус суддів". З січня 2011року перебуває на обліку у відповідача, як суддя у відставці і отримує довічне грошове утримання на підставі Закону України "Про статус суддів". Її стаж роботи на посаді судді складає 28 років 6місяців і їй виплачується довічне грошове утримання в розмірі 90%, що складає з січня 2011року 6017,54грн. Вона має право на перерахунок довічного утримання в разі зміни заробітної плати діючих суддів. З січня 2012року заробітна плата діючих суддів змінюється щокварталу на підставі зміни мінімальної заробітної плати щокварталу. ТУ ДСА надає їй довідки про зміну заробітної плати діючих суддів, а саме з січня по березень 2012року зарплата в місяць становила 15 451,20грн, з квітня по червень 2012року -заробітна плата в місяць становить 15 753,60грн , з липня по вересень 2012року - 15 868,80грн.

Своїми рішеннями від 05 березня 2012року, від 04 липня 2012року, від 12 жовтня 2012рокувідповідач відмовив у перерахуванні довічного утримання посилаючись на ст. 43 Закону України "Про статус суддів", і що підстав на перерахування довічного утримання немає. Вказані рішення відповідач своєчасно не надав, у зв'язку з чим, вона змушена повторно звертатися для отримання рішень, які отримала особисто лише 24 жовтня 2012року. З відмовою відповідача у перерахуванні їй довічного утримання не згодна., вважає, що відповідач діє неправомірно, ігноруючи норми Конституції України -ст.ст. 22,ч.1 ст.126,130,92 Закону України "Про судоустрій України", Закону України "Про статус суддів", діє всупереч Конституції та законів України. Вона пішла у відставку на підставі ст. 43 Закону України "Про статус суддів", довічне утримання призначено відповідно до ч.4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів", де вказано , що в разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, тому відповідач повинен перерахувати грошове утримання відповідно до зміни заробітної плати діючого судді. Відповідач у зв'язку з безпідставною відмовою в перерахуванні довічного утримання з січня по вересень 2012року включно недоплатив їй 72 814,77грн. Просить суд визнати дії відповідача неправомірними щодо не проведення перерахунку довічного грошового утримання в 2012році з січня по вересень та зобов'язати відповідача з січня 2013року провести перерахунок довічного грошового утримання і проводити виплати щомісячного грошового утримання згідно діючого законодавства до зміни заробітної плати діючих суддів; стягнути з відповідача на її користь недоотримане довічне грошове утримання з січня по вересень 2012року, та з січня 2013 року.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача не з'явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, заперечують проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці і отримує довічне грошове утримання судді у відставці з 01.01.2011року, призначене відповідно до Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року.

Цей факт не оспорюється жодною зі сторін. Спірним є питання про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у зв'язку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді відповідно довідок Територіального управління Державної судової Адміністрації в Донецькій області з 01.01.2012р.

Згідно довідок про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданих територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 24.05.12 р. за № 08-23/1157, від 24.02.2012р б/н, від 14.08.2012року № 1605, за період з січня по вересень 2012року, вбачається, що заробітна плата, яка враховується, при призначенні щомісячного грошового утримання суддям у відставці згідно ст. 129 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" №2453-VI склала 15451,20грн., 15753,60грн,15868грн, відповідно (а.с. 8-10)

Позивач вперше звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання у лютому 2012року, але відповіді не отримав, у зв'язку з чим вимушений був звертатися до відповідача неодноразово.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2012року позивач отримала від відповідача рішення на свої неодноразові звернення щодо перерахунку довічного утримання (а.с.11-16).

Таким чином, про факт відмови позивачу в перерахунку довічного утримання, позивач дізналася лише в жовтні 2012 року з відповідей Управління Пенсійного фонду України в Костянтинівці та Костінтинівському районі на її звернення і, не погоджуючись з цим, 25 жовтня 2012 року звернулася до суду.

Оскільки спірні правовідносини у цій справі є триваючими, тобто пов`язаними із періодичною недоплатою довічного утримання позивачу, суд вважає, що відсутні підстави пов`язувати початок перебігу строку звернення до адміністративного суду лише із датою здійснення перерахунку довічного утримання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем не було пропущено передбачений законом строк звернення до адміністративного суду щодо шестимісячного періоду часу, який передує її зверненню до суду і за який вона просить провести перерахунок та виплату довічного утримання.

Згідно прийнятим рішення, відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку з посиланням на ст. 43 Закону України "Про статус суддів", Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного Фонду України", якими на думку відповідача, не передбачено проведення перерахунків довічного грошового утримання. Також відмовив з посиланням на ч. 4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким передбачено проведення перерахунку довічного грошового утримання суддів тільки у разі зміни розміру грошового утримання суддів Конституційного Суду України. (а.с.11 - 16).

У відповідності до статті 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого-самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання, призначене судді у відставці, проводиться згідно вимогам статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року.

Статтею 129 цього Закону визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Призначення щомісячного грошового утримання, його розмір врегульоване частиною 3статті 138 Закону «Про судоустрій і статус суддів». З часу набуття чинності Закону частиною 3 цієї статті було встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зазначена редакція частини 3 статті 138 Закону проіснувала до 01 жовтня 2011 року, та після набуття чинності на підставі змін, внесених згідно із Законом від 08.07.2011 року № 3668-УІ, була викладена у новій редакції, де безпосередньо щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до, 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Стаття 129 Закону щодо розміру суддівської винагороди, вводилась в дію з 01 січня 2011 року. Однак, відповідно до абзацу шостого пункту 1 розділу XII із змінами, внесеними згідно із Законом України від 23.12.2010 p. N 2856-VI, стаття 129 Закону, щодо суддівської винагороди введена в дію з 1 січня 2012 року.

Суддівська винагорода, нарахована судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 01 січня 2012 року за повний відпрацьований місяць, не може бути меншою, ніж його середній дохід за попередні 12 місяців. Тобто, право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі та порядку визначеному ч. З ст. 138 Закону можливе лише з 01 січня 2012 року.

Відповідно до частини 3 ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус судців», посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року -6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; зі січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» мінімальна заробітна плата на 01 січня 2012 року становить 1073 гривні.

Частина II Перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (розділ XIII) визначає те, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяв раніше.

Розглядаючи норми Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у контексті тривалості правовідносин позивача та збереження його статусу судді у відставці, суд виходить з поняття дії закону у часі.

Нормативні правові акти втрачають силу, якщо у дію вводяться нові нормативні акти, які встановлюють інше регулювання аналогічних питань. У цьому випадку відбувається фактична втрата нормативним актом юридичної сили. При цьому не має зворотної сили Закон, який відміняє чи звужує права, обмежує їх використання. Таким загальноприйнятий принцип випливає з положень ст.. 22, 58 Конституції України.

З урахуванням вище зазначеного, суд вважає, що правовий статус позивача після набрання чинності Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року регулюється саме ним.

У відповідності до вимог частини 3 статті 138 Закону щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Вказані норми не передбачають процентного співвідношення щорічного довічного грошового утримання від власного заробітку (на відміну від пенсії у загальноприйнятому понятті), а передбачають саме виплату грошового утримання судді в розмірі, що визначається в процентному співвідносні від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Дія положень частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07липня 2010 року повинна бути застосована до спірних правовідносин, та позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді в теперішній час.

Наведене закріплене у рішеннях Конституційного суду України, що стосуються правових понять інституту судді у відставці, поняття щомісячного довічного грошового утримання, принципів незалежності суддів, що вказане конституційним судом, зокрема, про неможливість відміни та звуження змісту та об'єму статусу суддів; про неможливість звуження досягнутого рівня незалежності суддів; про неможливість диспропорції у матеріальному забезпеченні судів та суддів різних рівнів; про неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та суддів у відставці; про неможливість відміни принципу, як перегляд щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни заробітної плати працюючим суддям, виходячи з її нового розміру.

Недотримання цих понять суттєво звужує гарантії нарахування щомісячного довічного грошового утримання позивачеві, зміст, об'єм статусу судді, рівень його соціального захисту, відповідно звужує гарантії незалежності судді, оскільки виходячи у відставку, суддя мав право на перегляд розміру виплат щомісячного довічного грошового утримання при зміні заробітку діючого судді, тлумачення нового закону, що він нібито не передбачає перегляду щомісячного довічного грошового утримання, протирічить змісту закону та Конституції.

Досліджуючи правове поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді», Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рг./20115 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України тако вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 ( справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 ( справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 ( справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 ( справа про гарантії незалежності судців); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Зміни у Конституцію України, норми якої є нормами прямої дії, у цієї частці (ст.22, ст.126), у Закон України «Про бюджет на 2012 рік», рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012 року «про соціальні виплати»), Постанови КМУ по вказаному приводу у відношенні суддів, не вносилися. Щорічне довічне грошове утримання на відміну від пенсії та інших соціальних виплат для інших громадян має особливий статус: є невід'ємною частиною гарантії незалежності суддів. Тільки судді мають право як на пенсію при досягненні визначеного віку, так і на щомісячне довічне грошове утримання коли йдеться про відставку при наявності суддівського стажу. При цьому щомісячне довічне грошове утримання нараховується відповідно від грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді.

Таким чином позивач має право на перерахунок щомісячного грошового довічного утримання з 01 січня 2012 року.

Згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, яка зареєстрована у Мін'юсті України 12 березня 2008 року за № 200U4891 хоча і не передбачений порядок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді, але цією постановою і не заборонено нарахування і здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над відомств енними та урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягає застосуванню ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою передбачено, що довічне грошове утримання судді у відставці виплачується в розмірі встановлених йому відсотків із заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, а не Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного Фонду України, в якому навіть відсутній порядок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до діючого законодавства.

Посилання відповідача на зазначену постанову суд вважає необґрунтованими, так як вони суперечать положенням пункту 4 Указу Президента України № 384 від 06 квітня 2011 року «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України» саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, а також Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Згідно довідок Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, від 24 травня 2012р № 08-23/1157 (а.с. 8,9) , від 14серпня 2012року № 1605 вбачається, що згідно ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року суддівська винагорода судді місцевого суду, що працює на відповідній посаді:

з 1 січня 2012 року, становить 15454,20гривен, з розрахунку: 1. Оклад - 8584,00; 2. Надбавка за вислугу років, 80% - 6857,2;

з 1 квітня 2012 року, становить 15753,60 гривен, з розрахунку: 1. Оклад - 8752,00; 2. Надбавка за вислугу років, 80% -7001,6.

з 01 липня 2012року становить 15868,80грн, з розрахунку : 1Оклад - 8816,00; 2 Надбавка за вислугу років 80% 7052,8.

Позивач працював суддею Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області по день виходу у відставку.

Зміст зазначених довідок безспірно визначає базу для нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідності з вимогами ч. З ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», має усі необхідні для цього данні, передбачені ст. 129 Закону про грошове утримання судді, працюючого на відповідній посаді та зобов'язує відповідача, - управління Пенсійного фонду України у м. Костянтинівка, де знаходиться особиста справа судді у відставці Дзюби провести відповідні нарахування.

Таким чином, відповідач відмовивши позивачу в проведені перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, проявив бездіяльність щодо законодавчо визначеного обов'язку вчинити дії, пов'язані з нарахуванням щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, тому суд вважає, що є підстави для визнання такої відмови неправомірною і задоволення позовних вимоги в цій частині позивача.

Суд також вважає, що грошове утримання повинно виплачуватися позивачу в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Відповідно до п. 3 ст. 138 Закону «Про судоустрій і статус суддів» у первинній редакції, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює па відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді. Цією нормою не передбачалось обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зміни до п. 3 та 5 ст. 138 Закону «Про судоустрій і статус суддів» внесені на підставі «прикінцевих та перехідних положень» Закону від 08.07.11 р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Стаття 58 Конституції України визначає, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії.

Таким чином, обмеження розміру довічного грошового утримання, визначеного п.5 ст. 138 Закону «Про судоустрій і статус судді» можуть бути застосовані до суддів у відставці, яким таке утримання призначено після 01.10.2011 р. (дата набрання чинності нової редакції статті).

Згідно із самим Законом від 08.07.11 р. «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання розповсюджується на осіб, яким таке утримання призначене відповідно до Закону «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.10 р. Позивачеві довічне грошове утримання призначено відповідно до Закону «Про статус суддів» від 15.12.92 р.

Пункт п. 5 ст. 138 Закону «Про судоустрій і статус суддів» викладений у такій редакції: «Виплата щомісячного довічного грошового утримання, призначеного відповідно до цієї статті, на період роботи на посадах, які дають право на його призначення або право на призначення пенсії" в порядку та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про статус народного депутата України», «Про державну службу» припиняється. На цей період призначається і виплачується пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тобто, встановлені вказаною статтею обмеження стосується осіб, яким довічне грошове утримання призначене відповідно саме до цієї статті цього Закону.

За приписами розділу 3 Закону від 15.12.92 р. «Про статус суддів» - «гарантії незалежності суддів», виплата щомісячного грошового утримання суддям у відставці на умовах, визначених цим Законом, була гарантована державою (ст. 11 розділу III).

Згідно із ст. 43 Закону «Про статус суддів» розмір довічного грошового утримання залежав від заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 15.12.92 р. «Про порядок введення в дію Закону України «Про статус суддів», з подальшими змінами, в разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді

Таким чином, обмеження розміру довічного грошового утримання, визначеного п. 5 ст. 138 Закону «Про судоустрій і статус суддів» не можуть бути застосовані до суддів у відставці, яким таке утримання призначено до 01.10.2011 р.

Слід зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівка та Костянтинівському районі здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01.01.2012 року згідно з вимогами ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на підставі довідок територіального управління державної судової адміністрації України в Донецькій області від 10.01.2012 року № 06-21.01 з урахуванням п. 2Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3668 від 08.07.2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

На підставі ст.ст. 6-12, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівка та костянтинівському районі Донецької області про визнання дій незаконними задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі Донецької області ОСОБА_1 у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі Донецької області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, з 01 жовтня 2012року по наступний час згідно вимог ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Донецькій області, встановити розмір щомісячного довічного утримання з 01 грудня 2013 року по довідці від 05 грудня 2013 року за № 0-23/1590 до зміни заробітної плати діючого судді у подальшому.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі Донецької області проводити перерахунок щомісячного довічного утримання при подальшої зміні заробітної плати діючого судді.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Донецьким апеляційним адміністративним судом.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дружківський міський суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: А. Л. Гонтар