Справа № 803/2567/14
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Справа № 803/2567/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю представника позивача Гаврищука А.О.,

представника відповідача Пивовара В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Євроклімат" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Євроклімат" (далі - ПП "Євроклімат", позивач) звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23 вересня 2014 року №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Луцькою ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ПП "Євроклімат" з питань здійснення фінансово-господарських операцій із ТзОВ "Логік-Сервіс" за період з 01.06.2011 року по 01.06.2014 року, про що складено акт №5538/03-18-22-02/31880908 від 13.08.2014 року. В акті перевірки зроблено висновок про порушення позивачем податкового законодавства, внаслідок чого встановлено, що ПП "Євроклімат" занижено податок на прибуток по взаємовідносинах із ТзОВ "Логік-Сервіс" на загальну суму 34557,00 грн., в тому числі за 2013 рік - 34557,00 грн. та завищено податковий кредит по взаємовідносинах із ТзОВ "Логік-Сервіс" на загальну суму 39522,00 грн., в тому числі за серпень 2013 року - 12654,00 грн., за вересень 2013 року - 5985,00 грн., за листопад 2013 року - 3503,00 грн., за грудень 2013 року - 14234,00 грн., за січень 2014 року - 3146,00 грн.

На підставі вказаного акта перевірки Луцькою ОДПІ 23 вересня 2014 року прийняті податкові повідомлення-рішення №, №, якими позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем на 34557,00 грн. та за штрафними санкціями на 8639,25 грн., а також збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 39522,00 грн. та за штрафними санкціями на 9880,50 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Волинській області та Державної фіскальної служби України, проте скарги платника податків були залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Позивач не погоджується з висновками акта перевірки та оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, виходячи з наступного.

Вважає дії Луцької ОДПІ стосовно призначення і проведення документальної позапланової перевірки ПП "Євроклімат" протиправними, та такими, що здійснені внаслідок перевищення відповідачем наділених повноважень.

Луцька ОДПІ прийняла рішення про проведення документальної позапланової перевірки ПП "Євроклімат" на підставі отриманого акта ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 10.04.2014 року №882/04-62-22-3/38598586 "Про неможливість проведення зустрічної звірки з ТОВ "Логік Сервіс" щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин із ТОВ "ТОР 2013" за період січень 2014 року". Даним актом встановлено нереальність здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання від основного постачальника ТОВ "ТОР 2013" до ТОВ "Логік Сервіс".

Позивач вважає, що встановлення в акті про неможливість проведення зустрічної звірки фактів порушення платником податку положень законодавства ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області є грубим порушенням з боку податкового органу, так як контролюючий орган при проведенні звірки законом не уповноважений встановлювати порушення податкового законодавства, що в даному випадку, є фактом перевищення повноважень з боку податкової інспекції.

Висновки Луцької ОДПІ стосовно відсутності реальності здійснення господарських операцій між ПП "Євроклімат" та ТОВ "Логік Сервіс" базуються на суб'єктивному аналізі податкової інформації, отриманої в порушення приписів Податкового кодексу України (далі - ПК України).

З огляду на те, що зустрічна звірка ТОВ "Логік Сервіс" ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області не була проведена, тому і дослідження реальності господарських операцій між суб'єктами господарювання у передбачений чинним законодавством спосіб при цьому не відбулося, в тому числі по контрагенту ПП "Євроклімат", а тому державні ревізори-інспектори Луцької ОДПІ не мали права посилатися ні на акт про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Логік Сервіс" як на підставу (доказ) для будь-яких висновків під час податкової перевірки ПП "Євроклімат", ні на нібито установлені таким актом ознаки «фіктивності», «безтоварності», «нікчемності» тощо господарських операцій між ТОВ "Логік Сервіс" з його постачальниками (покупцями), оскільки первинні документи та бухгалтерські дані по таким операціям через неможливість проведення зустрічної звірки податковою службою не співставлялися.

Позивач не погоджується з висновками акта про те, що у зв'язку з відсутністю товарно-транспортних накладних, дорожніх листів, довіреностей та іншої первинної документації, що підтверджує транспортування та зберігання товару є підставою для даних висновків, оскільки відсутність зазначених документів не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Крім того, в акті перевірки не заперечується рух товарів як по обліку, так і фактично, що підтверджує реальність господарських відносин між ПП "Євроклімат" та ТОВ "Логік Сервіс". Первинними документами належним чином підтверджено подальше використання отриманих від ТОВ "Логік Сервіс" товарів у власній господарській діяльності ПП "Євроклімат".

Поставка товару здійснювалася силами постачальника ТОВ "Логік Сервіс" на адресу місцезнаходження складу ПП "Євроклімат", який позивач орендує в ПАТ "Свемон-Волинь" на підставі договору оренди від 01.05.2013 року.

Позивач зазначає, що наявність ділової мети, економічної вигоди та фактичного руху активів у взаємовідносинах між ПП "Євроклімат" та ТОВ "Логік Сервіс" беззаперечно підтверджується тим, що на підставі укладених між цими сторонами господарських договорів платник податків фактично отримав товари, які ним були реально використанні у подальшій його господарській діяльності. У зв'язку з цим подальше використання платником податків у власній господарській діяльності отриманих від ТОВ "Логік Сервіс" товарів належним чином документально підтверджено складеною первинною документацією, а тому ПП "Євроклімат" має право на віднесення вартості отриманих від ТОВ "Логік Сервіс" товарів до складу своїх витрат у відповідності до ціни придбання, зазначеної у відповідних накладних.

Виходячи із вищевикладеного, позивач просить:

визнати дії Луцької ОДПІ щодо призначення та проведення документальної невиїзної позапланової перевірки ПП "Євроклімат" з питань здійснення фінансово-господарських операцій із ТОВ "Логік Сервіс" за період з 01.06.2011 року по 01.06.2014 року протиправними;

визнати дії Луцької ОДПІ щодо складання акта перевірки від 13.08.2014 року №5538/03-18-22-02/31880908 протиправними;

визнати дії Луцької ОДПІ щодо внесення до акта перевірки висновків про відсутність реальності здійснення господарських операцій між ПП "Євроклімат" та ТОВ "Логік Сервіс" за період з 01.06.2011 pоку по 01.06.2014 року протиправними;

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 23 вересня 2014 року №, №.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову представник відповідача адміністративний позов не визнав та вважає його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Однією з обставин здійснення документальної позапланової перевірки, щопередбачена пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України є, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Позивачу 31.07.2014 року були пред'явлені направлення №001775 та №001776 від 30.07.2014 року та вручено копію наказу №1711 від 30.07.2014 року про проведення відповідної перевірки. Зауважень та відмов від суб'єкта підприємницької діяльності не надходило.

В ході перевірки досліджувалися взаємовідносини між позивачем та ТОВ "Логік Сервіс" за період з 01.06.2011 року по 01.06.2014 року. Було встановлено, що відповідно до усної домовленості позивач придбав у ТОВ "Логік Сервіс" запчастини та комплектуючі до кондиціонерів та вентиляційного обладнання. Дана господарська операція відображена у видаткових накладних.

Згідно наданих видаткових накладних встановлено, що отримував вищезазначені придбані товарно-матеріальні цінності керівник ПП "Євроклімат" Гаврищук Ю.О. згідно довіреностей. В ході проведення перевірки посадовими особами ПП "Євроклімат" було надано журнал реєстрації довіреностей, проте в даному журналі відсутні зареєстровані довіреності, на які саме посилаються у видаткових накладних.

Крім того, в наданих до перевірки податкових накладних (код товару згідно з УКТ ЗЕД) встановлено, що частина придбаної продукції є імпортована.

Відповідач зазначає, що провівши аналіз баз даних АІС «Податковий блок» по підприємству ТОВ "Логік Сервіс", було встановлено, що він не є імпортером реалізованих товарно-матеріальних цінностей. Основні постачальники ТОВ "Логік Сервіс" не є імпортерами вищезазначених товарно-матеріальних цінностей.

В ході проведення перевірки посадовим особам позивача було вручено лист-вимогу №11134/10/03-18-22-02 від 04.08.2014 року про надання документів, які підтверджують походження придбаних та реалізованих товарів, а також документів, які підтверджують якість вказаних товарів; документів, що підтверджують транспортування товарів (товарно-транспортні накладні, довіреності на отримання товару та ін.); надання пояснення щодо включення витрат по господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ "Логік Сервіс" за період, що перевірявся до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування.

Посадовими особами надано письмове пояснення №13 від 06.08.2014 року, в якому зазначається, що платником податків було включено витрати по господарських операціях з придбання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ "Логік Сервіс" за перевіряємий період до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2013 рік в сумі 181877,08 грн.

ПП "Євроклімат" не надано до перевірки документів, які підтверджують походження товару, якість і комплектність продукції чим порушено норми Цивільного Кодексу України та Закону України "Про підтвердження відповідності" від 17.05.2001 року №2406-ІІІ. Також не було надано документів, які підтверджують транспортування товарів (товарно-транспортних накладних, шляхових листів). Зокрема, в ході проведення перевірки не було встановлено даних про рух активу на шляху від продавця до покупця товару.

Використання позивачем у подальшій господарській діяльності товарно-матеріальних цінностей, що нібито придбані у ТОВ "Логік Сервіс" не може слугувати прямим доказом фактичного придбання та поставки товару.

Крім того, до Луцької ОДПІ області надійшли результати перевірки від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, а саме акт від 10.04.2014 року №882/04-62-22-3/38598586 "Про неможливість проведення зустрічної звірки з ТОВ "Логік Сервіс" щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин із ТОВ "ТОР 2013" за січень 2014 року".

Враховуючи вищевикладене, необхідність підкріплення господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, де зазначено, що первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Таким чином, відповідач вказує, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Встановлені під час перевірки обставини, що відображені в акті перевірки вказують на наступні факти, що підтверджують неправомірне заниження позивачем податку на прибуток та завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ "Логік Сервіс":

1) відсутність економічної вигоди господарських відносин (придбання поширеного товару - запчастин та комплектуючих до кондиціонерів та вентиляційного обладнання у територіально віддаленого постачальника);

2) відсутність укладеного у письмовій формі договору купівлі-продажу між позивачем та ТОВ "Логік Сервіс";

3) відсутність договорів поставки (транспортування) товару, хоча товар поставлявся неодноразово;

4) відсутність документів, які підтверджують походження та якість придбаних товарно-матеріальних цінностей;

5) відсутність документів, що підтверджують транспортування (перевезення) товару та фактичного отримання його позивачем;

6) наявність в матеріалах перевірки акта від 10.04.2014 року №882/04-62-22- 3/38598586 "Про неможливість проведення зустрічної звірки з ТОВ "Логік Сервіс" щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин із ТОВ "ТОР 2013" за період січень 2014 року".

На підставі вищевикладеного відповідач вважає, що дії посадових осіб під час проведення відповідної перевірки є правомірними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 23 вересня 2014 року №, № прийняті у повній відповідності до норм податкового законодавства. У зв'язку з цим просить у задоволенні адміністративного позову ПП "Євроклімат" відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні проти позову, просить у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з таких мотивів та підстав.

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач довів правомірність оскаржуваних дій та винесених податкових повідомлень-рішень від 23 вересня 2014 року №, №.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 83.1 статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Судом встановлено, що ПП "Євроклімат" 11.02.2002 року зареєстроване як юридична особа, що підтверджується копіями виписки та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.89,90).

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій Луцької ОДПІ щодо призначення та проведення документальної невиїзної позапланової перевірки ПП "Євроклімат", складання акта перевірки №5538/03-18-22-02/31880908 від 13.08.2014 року та внесення до нього висновків про відсутність реальності здійснення господарських операцій між ПП "Євроклімат" та ТОВ "Логік Сервіс" за період з 01.06.2011 року по 01.06.2014 року, то суд встановив наступне.

Відповідно до п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З 31.07.2014 року по 06.08.2014 року Луцькою ОДПІ на підставі направлень №001775 та №001776 від 30.07.2014 року та наказу №1711 від 30.07.2014 року (а.с.106, 107) було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Євроклімат" з питань здійснення фінансово-господарських операцій із ТОВ "Логік Сервіс" за період з 01.06.2011 року по 01.06.2014 року. Направлення та копія наказу були вручені 31.07.2014 року керівнику ПП "Євроклімат" Гаврищуку Ю.О. За результатами перевірки складено акт від 13 серпня 2014 року №5538/03-18-22-02/31880908 (а.с.10-24).

Актом перевірки встановлено порушення ПП "Євроклімат" п.44.1, п.44.6, п.44.7 ст.44, п.138.1, п.138.4, п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого ПП "Євроклімат" занижено податок на прибуток по взаємовідносинах із ТОВ "Логік Сервіс" на загальну суму 34557 грн., в тому числі за 2013 рік - 34557 грн. Також встановлено порушення п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого ПП "Євроклімат" завищено податковий кредит по взаємовідносинах із ТОВ "Логік Сервіс" на загальну суму 39522 грн., в тому числі за серпень 2013 року - 12654 грн., за вересень 2013 року - 5985 грн., за листопад 2013 року - 3503 грн., за грудень 2013 року - 14234 грн., за січень 2014 року - 3146 грн.

Виїзна документальна позапланова перевірка позивача була призначена Луцької ОДПІ внаслідок наданням в неповному обсязі документального підтвердження ПП "Євроклімат" господарських взаємовідносин з ТОВ "Логік Сервіс" за період з 01.06.2011 року по 01.06.2014 року на письмовий запит Луцької ОДПІ від 19.06.2014 року №8566/10/03-18-22-02.

Крім того, до Луцької ОДПІ надійшли результати перевірки від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, а саме акт перевірки від 10.04.2014 року №882/04-62-22-3/38598586 "Про неможливість проведення зустрічної звірки з ТОВ "Логік Сервіс" щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин із ТОВ "ТОР 2013" за період січень 2014 року", що свідчило про наявність сумнівів щодо правомірності відображення позивачем у податковій звітності господарської операції з ТОВ "Логік Сервіс", а тому у відповідача були законні підстави для призначення вказаної перевірки.

В ході розгляду справи, представником позивача не заперечувалось щодо надання підприємством до перевірки первинних документів по господарській операції з його контрагентом ТОВ "Логік Сервіс", проте відповідач в наказі на перевірку №1711 від 30.07.2014 року та в акті перевірки від 13 серпня 2014 року №5538/03-18-22-02/31880908 (стор. 9-10) вказує на неповне надання позивачем до перевірки документів, зокрема не було надано документів, що підтверджують походження придбаних товарів, а також документів, які підтверджують якість вказаних товарів та документів, що підтверджують транспортування товарів (товарно-транспортних накладних, та інше).

Отже, судом встановлено, що підставою для призначення та проведення перевірки позивача стало надання в неповному обсязі документального підтвердження ПП "Євроклімат" на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу від 19.06.2014 року №8566/10/03-18-22-02.

Суд зазначає, що оскільки позивач належним чином був повідомлений про проведення спірної перевірки (направлення та копія наказу були вручені 31.07.2014 року керівнику ПП "Євроклімат" Гаврищуку Ю.О.), тому відповідно до ст.81 ПК України позивач фактично допустив службових осіб контролюючого органу до проведення перевірки згідно вказаного наказу та направлення Луцької ОДПІ та дозволив здійснити перевірку. Позивач мав право не допустити посадових осіб податкового органу до проведення перевірки, однак наданим йому правом не скористався, визнавши тим самим проведення перевірки правомірною.

Крім того, суд приймає до уваги, що вказаний наказ реалізовано і контролюючим органом фактично проведено перевірку, про результати якої складено відповідний акт.

Отже, суд вважає, що оскільки наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного права позивача, то у разі незгоди з діями чи рішенням контролюючого органу, вимога про визнання протиправними дій відповідача, в тому числі і по проведенню перевірки та по складанню акта та внесення до нього висновків вже після його фактичного виконання і складення не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред'явлення позову про скасування рішення контролюючого органу, яким визначено суму податкових зобов'язань чи штрафних (фінансових) санкцій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Луцької ОДПІ щодо призначення та проведення документальної невиїзної позапланової перевірки ПП "Євроклімат", складання акта перевірки №5538/03-18-22-02/31880908 від 13.08.2014 року та внесення до нього висновків про відсутність реальності здійснення господарських операцій між ПП "Євроклімат" та ТОВ "Логік Сервіс" за період з 01.06.2011 року по 01.06.2014 року.

На підставі висновків акта перевірки від 13 серпня 2014 року №5538/03-18-22-02/31880908 Луцькою ОДПІ були прийняті податкові повідомлення-рішення від 23 вересня 2014 року №, № (а.с.25-26).

Податковим повідомленням-рішенням від 23 вересня 2014 року № позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем на 34557,00 грн. та за штрафними санкціями на 8639,25 грн. Податковим повідомленням-рішенням від 23 вересня 2014 року № платнику податків збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на 39522,00 грн. та за штрафними санкціями на 9880,50 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Волинській області та Державної фіскальної служби України, проте скарги платника податків були залишені рішеннями Головного управління ДФС у Волинській області від 22.10.2014 року №324/10/03-20-10-03-06 (а.с.27-30) та від 18.11.2014 року №6960/6/99-99-10-01-25 Державної фіскальної служби України (а.с.40-43) без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Під час проведення перевірки Луцькою ОДПІ, крім наданих позивачем документів, використано також акт ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 10.04.2014 року №882/04-62-22-3/38598586 "Про неможливість проведення зустрічної звірки з ТОВ "Логік Сервіс" щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин із ТОВ "ТОР 2013" за період січень 2014 року". Даним актом встановлено нереальність здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання від основного постачальника ТОВ "ТОР 2013" до ТОВ "Логік Сервіс".

На підставі опрацьованих матеріалів Луцька ОДПІ дійшла висновку про відсутність документального підтвердження фактичної поставки та походження товарів, якими є запчастини та комплектуючі до кондиціонерів та вентиляційного обладнання.

В ході проведення перевірки посадовими особам ПП "Євроклімат" було вручено лист-вимогу №11134/10/03-18-22-02 від 04.08.2014 року (а.с.108) про надання документів, які підтверджують походження придбаних та реалізованих товарів, а також документів, які підтверджують якість вказаних товарів та документів, що підтверджують транспортування товарів (товарно-транспортні накладні, довіреності на отримання товару, та інше). Також запропоновано надати пояснення щодо включення витрат по господарських операціях з придбання товарно-матеріальних цінностей, надання послуг від ТОВ "Логік Сервіс" за перевіряємий період до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування.

Посадовими особами надані письмові пояснення №12 від 04.08.2014 року (а.с.108, зворот) та №13 від 06.08.2014 року (а.с.109), в яких зазначається, що платником податків було включено витрати по господарських операціях з придбання товарно-матеріальних цінностей в ТОВ "Логік Сервіс" за перевіряємий період до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2013 рік в сумі 181877,08 грн. Позивач зазначає, що придбання товару (запчастин та комплектуючих до кондиціонерів та вентиляційного обладнання) відбувалося за усною домовленістю на підставі видаткових накладних. Крім того, сторонами погоджено, що поставка товару здійснювалась на склад покупця за рахунок продавця, тобто силами ТОВ "Логік Сервіс".

Судом встановлено, що ПП "Євроклімат" не надано до перевірки документів, які підтверджують походження товару, якість і комплектність продукції, а також не було надано документів, які підтверджують транспортування товарів (товарно-транспортних накладних, шляхових листів).

Частиною першою статті 138 КАС України визначено, що предметом доказування в адміністративній справі є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Таким чином, оскільки відповідач заперечує настання реальних наслідків за результатами здійснення господарських з ТОВ "Логік Сервіс" через відсутність документального підтвердження поставки товару належними первинними документами та факту передачі товару від продавця до покупця, а позивач вказує на те, що мав право віднести до складу податкового кредиту та валових витрат за цими операціями у зв'язку з придбанням товарно-матеріальних цінностей суми витрат, тому перевірці судом підлягають фактичні дані щодо реального здійснення операцій, зокрема, документи про перевезення, поставки товару їх учасниками з урахуванням обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення таких операцій, транспортних засобів, технічного персоналу тощо, та, набуття податкової вигоди (у вигляді зменшення податкових зобов'язань з ПДВ та податку на прибуток).

Судом встановлено, що на підставі усної домовленості позивач придбавав в ТОВ "Логік Сервіс" в 2013-2014 роках на загальну суму 237129,66 грн., в тому числі ПДВ - 39521,60 грн., товарно-матеріальні цінності (запчастини та комплектуючі до кондиціонерів та вентиляційного обладнання) на підставі видаткових та податкових накладних (а.с.71-88, 110, зворот - 119).

Розрахунки між підприємствами ПП "Євроклімат" та ТОВ "Логік Сервіс" здійснювались у безготівковій формі та підтверджені банківськими виписками, що не заперечується сторонами.

Як передбачено підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, об'єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України включають:

собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку;

перелічені в ПК України витрати банківських установ.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (пункт 138.2 статті 138 ПК України).

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Як передбачено підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 181 ПК України (чинного з 01.01.2011 року), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2 статті 198 розділу V ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, нормами податкового законодавства встановлено, що податкова накладна є звітним та одночасно розрахунковим документом. Наявність податкових накладних дійсно є обов'язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Статтею 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996-ХІV) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Такі ж вимоги до первинних документів встановлені пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704.

Згідно зі статтею 1 Закону №996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкової ознаки господарської операції кореспондується з нормами ПК України.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства. Договори, податкові, видаткові накладні, платіжні доручення є підставою для податкового та бухгалтерського обліку, якщо вони засвідчують факт вчинення господарської операції.

Як зазначає позивач в письмових поясненнях від 04.08.2014 року №12, від 06.08.2014 року №13 на запит Луцької ОДПІ від 04.08.2014 року №11134/10/03-18-22-02, доставка товару відбувалася на склад ПП "Євроклімат" за рахунок ТОВ "Логік Сервіс". Отримання товару здійснювалося згідно довіреностей на отримання матеріальних цінностей.

Суд зазначає, що позивачем під час перевірки та в судовому засіданні не було надано жодного доказу про переміщення придбаних товарів від ТОВ "Логік Сервіс" до ПП "Євроклімат" (товарно-транспортних накладних, тощо). Відповідно до видаткових накладних, наданих позивачем, місцем їх складання є м. Дніпропетровськ, проте, як зазначає позивач, товар отримувався на складі ПП "Євроклімат" директором Гаврищуком Ю.О. Зазначена інформація у видаткових накладних не дає змогу перевірити факт безпосередньої передачі товару від постачальника до одержувача.

Відповідно до статті 48 Закону України від 05 квітня 2001 року №2344-III "Про автомобільний транспорт", пункту 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568, товарно-транспортна накладна визначена як обов'язковий документ, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом та зберігатися як у вантажовідправника, так і у вантажоодержувача. Згідно із пунктом 1 зазначених Правил товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, а дорожній лист - документ установленого законодавством зразка для визначення та обліку роботи автомобільного транспортного засобу.

Пунктами 1, 2 наказу Міністерства транспорту України "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля" від 29 грудня 1995 року №488/346 затверджено типову форму №1-ТН "Товарно-транспортна накладна" (складається у чотирьох примірниках, з яких 1 - вантажовідправнику, 2 - вантажоодержувачу, 3, 4 -автопідприємству) та визнано обов'язковим застосування вказаної форми всіма суб'єктами господарської діяльності, незалежно від форм власності.

Згідно пункту 11.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Пунктом 11.8 цих Правил передбачено, що час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов'язаний зазначати відповідно до пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил.

Додатком 7 вищезазначених правил встановлено типову форму товарно-транспортної накладної.

Таким чином, чинне законодавство передбачає обов'язок вантажоодержувача зберігати товарно-транспортну накладну.

Крім того, пунктом 7.1 договору №50/06-6-С від 03.01.2013 року передбачено, що приймання товару за кількістю і якістю проводиться Покупцем відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15 червня 1965 року №П-6, та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966 року №П-7.

Відповідно до цих Інструкцій приймання продукції за якістю та комплектністю провадиться за супровідними документами, які засвідчують якість і комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення якості, рахунок-фактура, специфікація і т. ін.).

При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, чи тари упакування вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції, одержувач припиняє подальше приймання продукції і складає акт, у якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів.

Відповідно до вищезазначених нормативних документів, акти приймання продукції по кількості реєструються та зберігаються в порядку, встановленому на підприємстві-отримувачу.

Приймання продукції провадиться уповноваженими на те керівником одержувача чи його заступником.

Однак ПП "Євроклімат" не надано ніяких підтверджень прийомки товару його посадовими особами на складі підприємства.

Відповідно до наказу Міністерства статистики України від 21 червня 1996 року №193 «Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів» затверджено типові форми первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів. Так, журнал обліку вантажів, що надійшли (форма N М-1) - застосовується для обліку та контролю за надходженням та оприбуткуванням матеріальних цінностей. Записи в журналі виконуються відділом постачання в міру надходження матеріальних цінностей на складі підприємства на основі товарно-транспортних документів, прибуткових ордерів, актів приймання матеріалів. У журналі також роблять відмітки про запитання, що пов'язані з розшуком вантажів, які не надійшли.

Акт про приймання матеріалів (форма N М-7) застосовується для оформлення приймання матеріальних цінностей, які мають кількісні та якісні розбіжності з даними супровідних документів постачальника; складається також при прийманні матеріалів, які прибули без документів. Після приймання цінностей акти з прикладанням документів (товарно-транспортних накладних) передаються: один до бухгалтерії підприємства для обліку переміщення (руху) матеріальних цінностей, а другий відділу постачання або юридичному відділу для направлення листа-претензії постачальнику;

Картка складського обліку матеріалів (форма N М-12) застосовується для обліку руху матеріалів на складі за кожним сортом, видом та розміром, заповнюється на кожний номенклатурний номер матеріалу і ведеться матеріально відповідальною особою (комірником, зав. складом). Записи у картці виконують на підставі первинних прибутково-видаткових документів у день, коли відбувається операція.

Враховуючи вищевикладене на підприємстві мають вестись зазначені журнали та форми первинних документів, які відображають прихід, розхід, внутрішнє переміщення матеріальних цінностей та відповідальних осіб, які здійснюють контроль за їх рухом та використанням.

Однак, ні під час проведення перевірки контролюючим органом, ні в судовому засіданні позивачем не надано вищезазначених документів, що також свідчить про нереальність господарських операцій поставки товару від ТОВ "Логік Сервіс" до ПП "Євроклімат".

З метою обґрунтування товарності господарських операцій позивачем були надані документи, що підтверджують використання придбаних товарів в господарській діяльності (акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), акти списання, видаткові накладні) (а.с.44-70), проте вони дають суду підстави для висновку про підтвердження цими матеріалами лише використання вже наявних у підприємства товарних запасів, однак не дають змоги їх ідентифікувати, встановити від кого конкретно, коли і за яких умов ці товарні запаси були ним отримані. У зв'язку з цим суд до уваги їх не бере.

Щодо сертифікатів якості на продукцію, то судом встановлено, що товари, які придбавав позивач згідно видаткових накладних (решітки, кабелі, перехідники, з'єднувачі) не підлягають обов'язковій сертифікації відповідно до наказу від 01.02.2005 року №28 "Про затвердження переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні".

Оцінивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що в ході судового розгляду даної справи Луцькою ОДПІ доведено порушення позивачем податкового законодавства, зокрема, позивачем безпідставно віднесено до валових витрат витрати та до податкового кредиту ПДВ за виписаними первинними документами, які не підтверджують реальне вчинення господарських операцій поставки товару від ТОВ "Логік Сервіс" до ПП "Євроклімат". Відтак, податкові повідомлення-рішення Луцької ОДПІІ від 23 вересня 2014 року №, № є правомірними, а тому в задоволенні позовних вимог про визнання їх протиправними та скасування слід відмовити.

За правилами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню, оскільки позов не вирішено на його користь. Крім того, позивачем сплачено відповідно до частини 3 статті 4 Закону України „Про судовий збір" судовий збір в розмірі 10 відсотків розміру ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, що становить 365,40 грн. та підтверджується платіжним дорученням №273 від 11 грудня 2014 року. У зв'язку з тим, що суд відмовляє позивачу у задоволенні позовним вимог майнового та немайнового характеру, тому з ПП "Євроклімат" на користь Державного бюджету України слід стягнути судовий збір в розмірі 1559,64 грн.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову приватного підприємства "Євроклімат" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23 вересня 2014 року №, № відмовити.

Стягнути з приватного підприємства "Євроклімат" в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1559,64 грн. (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 64 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 17 січня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук