Справа № 2-а-1057/11/2218
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1057/11/2218 Головуючий у 1-й інстанції: Мазурок О. В.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2010 року позивач звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області про визнання діяння відповідача незаконним; зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу - 30 % надбавку до пенсії, що передбачена ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", починаючи з 01.01.2006 року по 01.10.2010 року; зобов'язання відповідача нараховувати та виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу, яка передбачена ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", у повному розмірі в подальшому.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2011 року позов задоволено частково: визнано дії відповідача неправомірними; зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу надбавку до пенсії як дитині війни, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.03.2011 року, з врахуванням 30 % від мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2011 року, як таку, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виплату підвищення до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач є пенсіонером за віком та має статус дитини війни відповідно до статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що не заперечується сторонами.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 3 цього ж Закону визначено, що законодавство України про соціальний захист дітей війни складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів України. Державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 від 09.07.2003 року, згідно з якою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до положень статей 1, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивач звернувся із письмовою заявою до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області про нарахування та виплату 30% підвищення до пенсії як дитині війни.

Відповідач відмовив позивачу в проведенні вказаного перерахунку пенсії.

Як встановлено з матеріалів справи, на момент звернення позивача до суду, нарахування доплати до його пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" відповідачем не здійснено. Всупереч положенням вищенаведеної норми щомісячне підвищення до пенсії позивачу виплачувалось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

В свою чергу, з огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України "Про соціальний захист дітей війни" має вищу юридичну силу відносно постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, що дає підстави зробити висновок про неправомірність виплати відповідачем щомісячного підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж це передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Таким чином, виходячи з приписів частини 2 статті 152 Конституції України та рішення Конституційного Суду України № 10-рп-/2008 від 22.05.2008 р., колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов'язку нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Проте, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає за необхідне вказати на те, що суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про законність вимог позивача на перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", помилково застосував норми процесуального права. Так, задовольняючи позов в частині проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", суд першої інстанції необґрунтовано визначив період часу, за який порушене право підлягає відновленню, задовольняючи здійснити перерахунок та виплату соціальної допомоги за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.03.2011 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи позовні вимоги та строки звернення до суду, визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право позивача на перерахунок та виплату соціальної допомоги як дитині війни підлягає захисту за період з 18.05.2010 року, оскільки позов подано до суду 18.11.2010 року.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач просить захистити її порушене право відповідно до діючого законодавства в подальшому, тому колегія суддів дійшла висновку, що правильним способом захисту порушеного права позивача, який відповідає вимогам чинного законодавства, є зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії по день припинення такого права.

Оскільки, суд першої інстанції обставини справи встановив повно, правові норми, які регулюють відносини сторін, визначив правильно, проте при винесенні постанови у справі порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Відповідно до ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову суду та прийняти нову.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області про перерахунок пенсії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області щодо відмови в перерахунку щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни відповідно до розмірів, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 18.05.2010 року по 01.03.2011 року протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому Хмельницької області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 державну соціальну допомогу у вигляді підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 18.05.2010 року по день припинення такого права, з урахуванням виплачених сум.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо її було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Боровицький О. А.

Граб Л.С.