Справа № 810/7186/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/7186/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року 810/7186/14

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовом

Житлово-комунального комбінату "Вороньків"

до

Бориспільської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки відповідача про порушення вимог податкового законодавства є необґрунтованими, оскільки підприємством готівкові кошти на загальну суму 5201 грн. були своєчасно оприбутковані у касі підприємства на підставі фіскальних звітних чеків, які були підклеєні до Книги обліку розрахункових операцій. Крім того позивач зазначив, що несвоєчасне виконання запису в Книзі обліку розрахункових операцій за наявності роздрукованого Z-звіту не може розцінюватись як неоприбуткування або неповне оприбуткування готівки, оскільки це є порушенням порядку ведення Книги обліку розрахункових операцій.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у наданих запереченнях та просив у його задоволені відмовити. Зокрема вказує на те, що оскаржуване рішення є правомірним, перевірка проведена у відповідності до вимог чинного законодавства.

До початку розгляду справи по суті представники сторін подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, якщо всі особи, які беруть участь у справі заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

За таких обставин, судом визнано за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, з’ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2014 працівниками ГУ ДФС у Київській області проведено фактичну перевірку позивача, за результатами якої складено акт на бланку № 000226 від 24.11.2014 (далі - Акт перевірки).

В результаті проведеної перевірки працівниками ГУ ДФС у Київській області встановлено та в Акті перевірки зафіксовано порушення п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 №637, а саме: в період з 01.11.2014 по 22.11.2014 ЖКК "Вороньків" не забезпечив облік готівки у повній сумі їх фактичних надходжень в день оформлення РРО. Отримання готівки на підставі фіскальних звітних чеків РРО за 01.11.2014 №81 в сумі 1274 грн., 08.11.2014 №82 в сумі 1428 грн., 15.11.2014 №83 в сумі 1407 грн., 20.11.2014 №84 в сумі 1082 грн., а саме в графах 1-8 у тому числі в графі 5 не виконано запис розділу розрахункових операцій та не оприбутковано готівкових коштів у встановленому порядку в день отримання 01.11.2014, 08.11.2014, 15.11.2014, 20.11.2014 на загальну суму 5201 грн.

Вважаючи оскаржуване рішення неправомірним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Так, згідно ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР) контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, оприбуткування готівки - це проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Статтею 1 Закону №265/95-ВР передбачено, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі по тексту - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Згідно п. 1 ст. 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування" від 18.02.2002 №199 (далі - Постанова №199) затверджено вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, відповідно до яких реєстратор розрахункових операцій повинен забезпечувати формування та друкування таких денних звітів як Х-звіт та Z-звіт.

Згідно п. 2 Постанови №199 Z-звіт - це денний звіт з обнулінням інформації в оперативній пам'яті та занесенням її до фіскальної пам'яті РРО. Для РРО, у Z-звіті яких не зазначається інформація про операції "службового внесення" або "службової видачі" сум готівки, Z-звіт означає сукупність Х-звіту та Z-звіт, при цьому першим виконується Х-звіт.

Відповідно до Постанови №199 Z-звіт має містити основну інформацію, в т.ч. і фінансову щодо наданих послуг.

З матеріалів справи вбачається, що Z-звіти за 01.11.2014 №81 в сумі 1274 грн., 08.11.2014 №82 в сумі 1428 грн., 15.11.2014 №83 в сумі 1407 грн., 20.11.2014 №84 в сумі 1082 грн. були належним чином сформовані позивачем, роздруковані та підклеєні до КОРО.

Пунктом 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Так, Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 №614 затверджено Порядок реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, пунктом 7.5 якого встановлено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає, зокрема, наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо;

Отже, несвоєчасне виконання запису в КОРО за наявності роздрукованого Z-звіту є порушенням порядку ведення КОРО, однак не можна розцінювати як неоприбуткування або неповне оприбуткування готівки. Адже об'єктивною стороною такого правопорушення, як неоприбуткування готівки, є приховування виручки, тоді як проведення готівкових коштів через РРО із роздрукуванням Z-звіту є свідченням їх занесення до фіскальної пам'яті, що виключає приховування відповідної суми виручки.

Як вбачається з фактичних обставин спору (що підтверджується наявними у справі доказами та не заперечується сторонами), сума у розмірі 5201 грн. була проведена позивачем через зареєстрований та опломбований у встановленому законом порядку РРО відповідно до вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Таким чином, спірна сума була внесена позивачем до податкового та бухгалтерського обліку, оскільки її проведення через РРО, зазначення цієї суми у фіскальній пам'яті РРО робить неможливим ухилення позивача від сплати податків.

Відсутність у КОРО відомостей про рух готівки на підставі підклеєних фіскальних звітних чеків за спірний період при фактичному оприбуткуванні зазначеної суми дає лише підстави для висновку про порушення позивачем порядку ведення КОРО, а не про неналежний облік надходження коштів за вказаний період та ухилення позивача від оподаткування зазначеної суми.

Отже, з наведеного слідує, що позивач здійснив оприбуткування готівкових коштів 01.11.2014, 08.11.2014, 15.11.2014, 20.11.2014 відповідно до вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637.

Суд звертає увагу, що в даному випадку мова може йти про можливе порушення позивачем правил ведення КОРО, а не неоприбуткування готівки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що готівкові надходження фактично оприбутковувались повністю, факту приховування готівки не виявлено, тому підстав для застосування штрафних санкцій до підприємства немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 97 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивач вимог про відшкодування судових витрат не заявляв, судові витрати стягненню з Державного бюджету України на користь позивача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 69, 70, 71, 97, 122, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Житлово-комунального комбінату "Вороньків" - задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.