Справа № 278/4322/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 грудня 2014 року м. Київ В/800/5364/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
суддівВасильченко Н.В.
Розваляєвої Т.С.
Цуркана М.І.
Чалого С.Я.
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 03 вересня 2014 року (К/800/29519/14) в адміністративній справі за позовом Новогуйвинського міського голови ОСОБА_6 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, третя особа - Приватне підприємство Інвестиційно-будівельна компанія (далі - ПП ІБК) "Династія" про визнання незаконним та скасування рішення

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року Новогуйвинський селищний голова ОСОБА_6 у Житомирському районному суді Житомирської області пред'явив позов до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення від 12 квітня 2013 року № 491 "Про розгляд заяви ПП ІБК "Династія".

ПП ІБК "Династія" як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, просила суд визнати незаконними дії голови ради щодо порушення порядку забезпечення розгляду заяви ПП ІБК "Династія", поданої 23 вересня 2011 року № 36 з питання переукладення договору оренди землі; визнати незаконними дії голови ради та самої ради щодо прийняття рішення передачі в оренду земельної ділянки площею 24,3755 га в смт. Гуйва Житомирського району Житомирської області за результатами проведення земельних торгів; визнати незаконними дії голови ради щодо зупинення рішення 15-ої сесії 6-го скликання від 16 березня 2012 року "Про розгляд звернення ПП ІБК "Династія" щодо продовження договору оренди земельної ділянки" у зв'язку з невидачею власного розпорядження про зупинення даного рішення.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 25 грудня 2013 року у задоволені позову та самостійних вимог третьої особи відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_6 скасовано та прийнято нове рішення у цій частині про задоволення позову.

Визнано протиправним та скасовано рішення 25-ої сесії Новогуйвинської селищної ради від 12 квітня 2013 року № 491 "Про розгляд заяв ПП ІБК "Династія".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 вересня 2014 року касаційну скаргу ПП ІБК "Династія" задоволено.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року в частині визнання протиправним та скасування рішення 25-ої сесії Новогуйвинської селищної ради від 12 квітня 2013 року № 491 "Про розгляд заяв ПП ІБК "Династія" скасовано, залишено у силі у цій частині постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 25 грудня 2013 року.

У решті постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року залишено без зміни.

Новогуйвинський селищний голова ОСОБА_6 направив до Вищого адміністративного суду України заяву про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 03 вересня 2014 року у зазначеній справі.

У заяві просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 03 вересня 2014 року з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому Новогуйвинський селищний голова ОСОБА_6 послався на неоднакове застосування Вищим адміністративним судом України, як судом касаційної інстанції, одних і тих самих норм матеріального права у даній справі та в інших справах, що, на його думку, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В заяві вказав, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 03 вересня 2014 року прийнята з неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права ніж постанова Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2013 року (К/9991/38307/12), постанова судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 16 лютого 2010 року (справа № 14/45).

На думку заявника, суд касаційної інстанції, застосовуючи одні і ті ж норми матеріального права у подібних правовідносинах ухвалив різні за змістом судові рішення.

Вивчивши заяву Новогуйвинський селищний голова ОСОБА_6 та додані до неї матеріали, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про відсутність підстав для допуску до перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 03 вересня 2014 року у зазначеній справі, оскільки у даному випадку мають місце різні обставини справи та відсутнє неоднакове застосування судами касаційних інстанцій одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах і прийняття різних за змістом судових рішень.

Відповідно до статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 4 постанови від 13 грудня 2010 року № 2 "Про судову практику застосування статей 235- 240 Кодексу адміністративного судочинства України" роз'яснив судам, що заява про перегляд рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах може бути подана за наявності таких складових: неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, ухвалення різних за змістом судових рішень; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права необхідно розуміти, зокрема, різне тлумачення змісту і сутності правових норм, на підставі якого зроблено висновок про різний зміст суб'єктивних прав і обов'язків учасників відповідних правовідносин, у тому числі про наявність та обсяг прав і/або обов'язків осіб, які беруть участь у справі, різне застосування правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням ієрархії цих правових норм, а також дії норм у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню, різне визначення предмета регулювання правових норм, зокрема застосування різних правових норм для регулювання одних і тих самих відносин або поширення дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню, різне застосування правил аналогії права чи закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 вересня 2014 року, про перегляд Верховним Судом України якої подано заяву, предметом спору у цій справі є правомірність рішення органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки в оренду для будівництва індивідуальних житлових будинків та обслуговування господарських будівель і споруд у зв'язку зі зміною власника земельної ділянки.

Проте, згідно з постановою Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2013 року (К/9991/38307/12), на яку посилається ОСОБА_6, предметом спору є визнання неправомірним рішення міської ради про скасування рішення виконавчого комітету щодо надання дозволу на реконструкцію торгівельного павільйону під магазин промислових товарів, а також рішення про відмову в оформленні права власності на об'єкт не рухомого майна.

Також, згідно із постановою судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 16 лютого 2010 року (справа № 14/45) предметом спору у справі є правомірність рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації по наданню земельної ділянки у власність.

Отже, у даному випадку спірні правовідносини не мають характеру тотожності. Крім того, відсутнє й неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Враховуючи наведене, обговоривши доводи заяви та виходячи з мети судового перегляду, колегія суддів не знаходить підстав для допуску заяви до провадження.

Керуючись статтями 236-240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску заяви ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 03 вересня 2014 року (К/800/29519/14) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_6 до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, третя особа - Приватне підприємство Інвестиційно-будівельна компанія "Династія" про визнання незаконним та скасування рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Горбатюк С.А.

Васильченко Н.В.

Розваляєва Т.С.

Цуркан М.І.

Чалий С.Я.