Справа № 207/1641/14-а
Суддя: Подобєд О. К.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 207/1641/14-а
№ 2-а/207/100/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання протиправними бездіяльність та спонукання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що до липня 1999 року він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 отримував пенсію за віком, надалі виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, в звязку з чим виплату пенсії йому було припинено. 28.02.2014 року він звернувся із заявою про поновлення виплати пенсії за віком, однак йому було відмовлено. Просить визнати незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська щодо відмови у виплаті пенсії за віком та зобовязати Управління Пенсійного фону України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська здійснювати виплату пенсії за віком з 28 лютого 2011 року.

На підставі п.2 ч. 1, ч. 4 ст. 183-2 КАСУ, розгляд справи здійснюється в скороченому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_2 перебував на обліку у відповідача з 12.04.1989 року отримував пенсію за віком, яка була перерахована з 01.01.1992 року за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Виплата пенсії ОСОБА_2 припинена у червні 1999 році у звязку з виїздом до Ізраїлю. і проведена виплата пенсії за шість місяців.

28 лютого 2014 року позивач подав заяву до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська про поновлення йому виплати пенсії. В задоволенні заяви позивачу було відмовлено з посиланням на те, що після прийняття 07 жовтня 2009 року Конституційним Судом України рішення по справі № 25-рп/2009 і визнання такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV. Крім того, Пенсійний фонд України вказав, що відсутній правовий механізм виплати пенсій громадянам, які проживають у країнах, з якими не укладено міждержавних договорів щодо пенсійного забезпечення.

Виплата пенсії ОСОБА_2 припинена в червні 1999 року у звязку з його відїздом і проведенням виплати пенсії за шість місяців.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами. У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Статтею 92 даного Закону передбачено, що громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед відїздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном, виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

З 01.01.2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». У пункті 2 частини 1 статті 49 вказаного Закону визначено, що виплата пенсій за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 51 даного Закону передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон, пенсія, призначена в Україні, виплачується за шість місяців наперед перед відїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном, пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до Закону України «Про Конституційний Суд України», а також рішення Конституційного Суду України від 14.12.2000 року № 15-рп/2000, закони, правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до частини другої статті 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення п.2 ч.1 ст.49, другого речення ст.51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», втрачають чинність з 07.10.2009 року, тобто від дати прийняття рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009.

Виходячи з цього, рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 поширюється на осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон після 07.10.2009 року.

Виплата та припинення виплати пенсії позивачу ОСОБА_2 проводилась у червні 1999 року в період дії Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто до введення в дію Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Таким чином, дія норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не може бути застосована до громадян, які не отримували пенсію в період дії цього Закону.

Крім того, між Урядами України та Ізраїлю відсутній договір про пенсійне забезпечення громадян або інший нормативно-правовий акт, який визначав би механізм здійснення виплати пенсії на території Ізраїлю.

Суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 183-2 КАС України, ст. 49, 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська про визнання протиправною бездіяльність та спонукання до вчинення дій відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.К. Подобєд