Справа № 367/8094/14-а
Суддя: Саранюк Л. П.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/8094/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Саранюк Л.П., розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м. Буча Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що він є інвалідом 3 групи захворювання яке пов'язане з Чорнобильською катастрофою. Його статус підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія НОМЕР_1. Перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер.

Частково в 2011 році, в 2012 та 2013 роках відповідно до законів України про Державний бюджет України на 2011, 2012 та 2013 роки він отримував державну пенсію та додаткову пенсію та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, як особа віднесена до категорії 1, в розмірі визначеному Постановами Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року та № 112 від 25.03.2014р., а саме- 1214, 72 грн., із якої державна пенсія 1043,90 грн., додаткова пенсія 170,82 грн.

Відповідач мав би обрахувати та виплачувати йому пенсію в розмірі передбаченому ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком ( 50% з 949 грн. =474, 50 грн.) (ст. 50 Закону) та державну пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком (949 * 6 = 5694) (ст. 54 Закону)

Однак він продовжував у 2014 році отримувати додаткову пенсію - 170,82 грн та державну пенсію - 1043,90 грн. відповідно до постанови КМ України № 1210 від 23.11.2011 року та № 112 від 25.03.2014 року.

28.11.2014 року він отримав від Відповідача повідомлення з відмовою в задоволенні його заяви.

Враховуючи вищевикладене, просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду у м. Буча Київської області щодо відмови йому призначення перерахунку та виплаті щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком та відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії не нижчої за 6 мінімальних пенсій за віком.

Зобов'язати УПФУ в м. Буча Київської області призначити перерахувати та виплатити йому з 01.01.2014 року додаткову пенсію відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державну пенсію в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідач Управління Пенсійного фонду України у місті Буча Київської області направив до суду письмові заперечення, в яких позов не визнає, не погоджується з доводами позивача.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи захворювання яке пов'язане з Чорнобильською катастрофою. Його статус підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серія НОМЕР_1. Перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер.

Позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлений терміном 6 місяців з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 вважає, що його права були порушені починаючи з 01.01.2014 року, а позовна заява подана 23.12.2014 року, тому строк звернення до суду ОСОБА_1 пропущено.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, що на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком та відповідно до ст. 50 вищевказаного Закону особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі: інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Проте, не проводиться аналіз, що в вищевказаних статтях основою в розрахунку пенсії є розмір мінімальної пенсії за віком, а не прожитковий мінімум.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Але п. 3 даної статті визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Отже, для визначення основного розміру пенсії та розміру додаткової пенсії особам, що отримують пенсію відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неможливо застосувати розмір мінімальної пенсії за віком.

Крім того, Законами України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", "Про Державний бюджет України на 2012 рік", "Про Державний бюджет України на 2013 рік", "Про Державний бюджет України на 2011 рік", "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (зі змінами від 31.07.2014р.) встановлено, що у 2011- 2014 роках положення, зокрема, ст.ст. 39, 50. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 - 2014 роки.

Таким чином, з прийняттям зазначених Законів Верховна Рада України визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто, надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджено з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2,3 статті 116 Конституції України.

Розміри державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з 23.07.2011р. встановлювалися постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011р. № 745, а з 01.01,2012р. - визначені постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011р. № 1210.

Крім того, право Кабінету Міністрів України на визначення порядку та розміру соціальних виплат підтверджено рішенням Конституційного Суду України у справі № 3- рп/2012 від 25 січня 2012 року, що було прийнято за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96. пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України (далі - Рішення).

Резолютивною частиною Рішення встановлено, що:

однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов'язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

· повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

У мотивувальній частині Рішення, яка є обов'язковою до виконання, зазначено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України.

Згідно з частиною сьомою статті 20 Бюджетного кодексу України за бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно-правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету та забезпечують їх затвердження у терміни, визначені Кабінетом Міністрів України. За рішенням Кабінету Міністрів України порядок використання коштів державного бюджету затверджується Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики.

Враховуючи викладене, Кабінет Міністрів України має всі достатні правові підстави врегулювати питання здійснення соціальних виплат та допомоги в межах фінансових ресурсів, передбачених Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік».

Таким чином, розмір пенсії починаючи з 01.01.2011р. розраховується та виплачується відповідно до норм чинного законодавства та права позивача управлінням Пенсійного фонду України у місті Буча не порушені.

Враховуючи викладене керуючись ст. ст. 3, 6, 10, 60, 94, 104, 157 - 163 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Л. П. Саранюк