Справа № 820/20196/14
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 р. № 820/20196/14

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Ізюмська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства в якому просив суд надати дозвіл Ізюмській ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області на погашення суми податкового боргу за рахунок продажу майна платника податків, що перебуває в податковій заставі з Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства; кошти від продажу майна платника податків, що перебуває в податковій заставі загальною сумою 27146,00 грн. перерахувати до Загального фонду Державного бюджету на розрахунковий рахунок: №0105, отримувач: УДКСУ у Борівському районі Харківської області, код:37880458, банк отримувача: ГУДКСУ в Харківській області, МФО:851011, код платежу 14010100.

В обґрунтування позовних вимог заявник зазначив, що Борівське комунальне водопровідно-каналізаційне підприємство перебуває на обліку як платник податків та зборів (обов'язкових платежів) в Ізюмській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області. Відповідно до облікових даних Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області відповідач має узгоджене податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 27146,00 грн., яке у встановлений законодавством строк не сплачено. У зв'язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання у встановлені строки, позивачем направлено відповідачу податкову вимогу. Наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обов'язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених законодавством України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судовою повісткою з поштовим повідомленням, яке направлялось за офіційним місцем знаходженням. Через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника підприємства.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Борівське комунальне водопровідно-каналізаційне підприємство зареєстровано як юридична особа 07.07.2000 року, перебуває на обліку як платник податків та зборів (обов'язкових платежів) в Ізюмській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Судом встановлено, що Борівським комунальним водопровідно-каналізаційним підприємством було подано до Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області податкову декларацію з податку на додану вартість № від 17.11.2014 року , в якій підприємством самостійно визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 27146,00 грн. (а.с. 8-11).

Відповідачем суму самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на додану вартість в повному обсязі у встановлені законодавством строки сплачено не було. На час розгляду справи податковий борг відповідача з зазначеного податку за вказаною податковою декларацією складає 27146,00 грн.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 36.1. ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.п. "е" п. 176.1 ст. 176 Податкового Кодексу України платники податку зобов'язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Згідно із ст. 203 Податкового кодексу України платники податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Статтею 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.4 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

На виконання даної норми, Ізюмською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області на адресу відповідача було направлено податкові вимоги №1/51 від 27.11.2007 року та №2/54 від 27.12.2007 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Податковий орган зазначає, що податковий борг підприємства з моменту направлення податкової вимоги №1/51 від 27.11.2007 року не переривався.

Згідно з п.88.1 ст. 87 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Пунктом 89.2 ст.89 Податкового кодексу України передбачено, що право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Так, згідно наявного у матеріалах справи Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, всі активи платника податків, Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства, знаходяться у податковій заставі згідно Акту опису майна №1/30039194 від 22.03.2012 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податковим органом було здійснено заходи по стягненню податкового боргу платника податків, передбачені діючим законодавством, однак вони не призвели до погашення в повному обсязі податкового боргу.

Відповідно до п.п. 20.1.33, 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини;

Згідно положень ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Судом встановлено, що Ізюмською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області було направлено інкасові доручення на стягнення коштів з розрахункових рахунків до банківської установи. (а.с. 10-11)

В подальшому, у зв'язку з недостатньою кількістю грошових коштів на рахунках відповідача Ізюмською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області було направлено до голови селищної ради подання щодо виділення коштів з місцевого бюджету на погашення податкового боргу підприємства та на розрив контракту з керівником підприємства. (а.с. 14)

На вказане подання, заступник селищного голови надав відповідь №521 від 08.12.2014 року, в якій зазначив, що керівник Борівського КВКП Скиба А.В. та Борівського КП "ЖКГ" Чуйко Ю.В. тримають на контролі питання щодо податкового боргу і вживають заходи по раціональному використанню фінансових коштів, але їх не вистачає для нормального функціонування підприємств, в тому числі для обслуговування податкових платежів (а.с.15).

Оскільки дії, які були вчинені контролюючим органом щодо погашення податкового боргу відповідача не призвели до його погашення, то в даному випадку суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, на підставі чого суд вважає за необхідне надати дозвіл Ізюмській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на погашення суми податкового боргу за рахунок продажу майна платника податків, що перебуває в податковій заставі з Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства у розмірі 27146,00 грн., у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 94,159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства про стягнення заборгованості - задовольнити.

Надати дозвіл Ізюмській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на погашення суми податкового боргу Борівського комунального водопровідно-каналізаційного підприємства ( , 63801, Харківська область, смт. Борова, вул. Миру, буд.76) у розмірі 27146,00 грн. (двадцять сім тисяч сто сорок шість гривень) за рахунок продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Кошти від продажу майна платника податків, що перебуває в податковій заставі на загальну суму 27146,00 грн. перерахувати до Загального фонду Державного бюджету на розрахунковий рахунок: №0105, отримувач: УДКСУ у Борівському районі Харківської області, код:37880458, банк отримувача: ГУДКСУ в Харківській області, МФО:851011, код платежу 14010100.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В