Справа № 595/1354/14-а
Суддя: Гордєєв В. О.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/1354/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2014

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської
області

В складі : головуючого судді
Гордєєва В.О.,

при секретарі
Пастушаку І.Д.,

з участю позивача ОСОБА_1,
його представника ОСОБА_2,

представник відповідача
Галавана Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бучачі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УДАІ УМВС України в Тернопільській
області про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в
якому просить скасувати постанову від
30 червня 2014 року про притягнення його
до адміністративної відповідальності
за ч.2 ст. 140 КУпАП, і закрити справу,
мотивуючи тим, що дана постанова є
незаконною і необґрунтованою,
оскільки правопорушення він не
вчиняв.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та пояснив, що рекламні
засоби - сітілайти встановлені
відповідно до вимог чинного
законодавства України, а саме: ЗУ «Про
рекламу» від 11.07.2003р., Типових Правил
розміщення зовнішньої реклами,
затверджених постановою КМУ від 29
грудня 2003 року №2067. Відповідно до
визначення термінів, наведених у ст. 1
Закону України «Про рекламу»,
встановлений рекламний щит
відноситься до категорії зовнішньої
реклами. Цей Закон визначає засади
рекламної діяльності в Україні,
регулює відносини, що виникають у
процесі виробництва, розповсюдження та
споживання реклами. Відповідно до ч. 5
ст. 16 цього Закону перелік обмежень та
заборон щодо розміщення зовнішньої
реклами, встановлений цим Законом, є
вичерпним. Сітілайти, розміщені в
м.бучач по вулиці Галицькій,
встановлені відповідно до вимог закону
України «Про рекламу». Розміщення
сітілайтів здійснювалось також у
відповідності до Типових Правил
розміщення зовнішньої реклами. У п. 2 ч.
37 Типових Правил розміщення зовнішньої
реклами зазначено, що Перелік обмежень
та заборон щодо розміщення зовнішньої
реклами, встановлений пунктами 34-37 цих
Правил, є вичерпним. Рекламоносії,
встановлені в м.Бучач по вул.Галицькій,
відповідають вимогам «Типових правил
розміщення зовнішньої реклами». Однак,
03 липня 2014 року була винесена
постанова про притягнення до
адмінвідповідальності за порушення
вимог ч.2 ст. 140 КУпАП у вигляді штрафу в
сумі 340 грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, суду
пояснив, що сітілайти, які розміщений в
м.Бучач по вул.Галицькій встановлені
без погодження з державною
автомобільною інспекцією.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані
по справі докази, встановив такі
обставини:

30.06.2014 року інспектром з ОДР ВДАІ з
обслуговування Бучацького району
Свистуном І.В. відносно ОСОБА_1 за
порушення вимог п.32.1 Правил
дорожнього руху винесено протокол про
адміністративне правопорушення та
03.07.2014 року постанову про накладення
адміністративного стягнення ч.2 ст.140
КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність права і свободи громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 71 КАС України обов'язок щодо
доказування правомірності своїх
рішень покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних

повноважень повинен подати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використанні як докази
у справі. Якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть
докази та пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Відповідно до ст.ст.33,280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд
громадської організації, трудового
колективу, а також з'ясувати інші
обставини, що мають

значення для правильного вирішення
справи.

Протокол складено відповідно до
вимог «Інструкції з оформлення
працівниками Державтоінспекції МВС
матеріалів про адміністративне
правопорушення у сфері забезпечення

безпеки дорожнього руху», затвердженої
наказом МВС України № 77 від 26 лютого 2009
року.

Не зважаючи на те, що вину у вчиненні
правопорушення заперечував, суд
вважає, що в судовому засіданні
доведено, що він порушив вимог п.3.7.1.
ДСТУ 3587-97 «Автомобільні дороги, вулиці,
залізничні переїзди»

За таких обставин суд приходить до
переконання, що ОСОБА_1 вчинив
адміністративне правопорушення і
підлягає адміністративній
відповідальності.

Провадження в справі про
адміністративне правопорушення
здійснено з дотриманням вимог закону.

Разом з тим, враховуючи малозначність
правопорушення, те, що він вперше
притягується до адміністративної
відповідальності, правопорушення
вчинене не з прямим умислом, вважає, що
ОСОБА_1 слід звільнити від
адміністративної відповідальності на
підставі ст.22 КУпАП, обмежившись щодо
нього усним зауваженням

На підставі вищевказаного та керуючись
ст.ст. 10,11,160,161,163 КАС України, ст.ст. 9,22,
280,293 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в
Тернопільській області про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення
задовольнити частково.

Скасувати постанову, винесену
інспектром з ОДР ВДАІ з обслуговування
Бучацького району Свистуном І.В. серії
ВО 1 №185674 від 03 липня 2014 року якою на
ОСОБА_1 накладено адміністративне
стягнення у виді 340 гривень штрафу.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140
КУпАП, та звільнити його від
адміністративної відповідальності на
підставі ст.22 КУпАП, обмежившись щодо
нього усним зауваженням.

Рішення у справах з приводу рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. О. Гордєєв