Справа № 825/958/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/958/14 Головуючий у 1-й інстанції: Непочатих В.О. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2014 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про скасування рішення № 3572 від 07 серпня 2013 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Чернігові з 01 березня 2009 року.

09 березня 2012 року позивачем до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 року, згідно якого позивачем самостійно нараховано 1 747 грн. 25 коп. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, позивач обов'язку щодо своєчасної сплати єдиного внеску за 2011 не виконав, а саме: протягом 2012 позивачем було сплачено кошти в сумі 836 грн. 67 коп.

07 серпня 2013 року відповідачем, на підставі п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», було винесено рішення № 3572 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким зобов'язано позивача сплатити штраф та пеню на загальну суму 404 грн. 76 коп.

25 лютого 2014 року позивачем було оскаржено рішення № 3572 від 07 серпня 2013 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, однак скаргу позивача було залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку оскарження.

Не погоджуючись з вищевказаним рішеннями та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 6 вищевказаного Закону, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок

Частиною 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 є платником єдиного внеску та несе обов'язки з нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в установлені строки та в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач обов'язку щодо своєчасної сплати єдиного внеску в повному обсязі не виконав, а саме: при сплаті єдиного внеску в сумі 1747,25 грн., сплатив лише 836,67 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем правомірно було винесено оскаржуване рішення № 3572 від 07 серпня 2013 року, яким застосовано до позивача штраф та пеню в розмірі 404 грн. 76 коп.

З приводу посилань позивача, як на підставу протиправності оскаржуваного рішення відповідача на те, що п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» втратив чинність з 01 січня 2011 року не діяв на дату прийняття рішення № 3572 від 07 серпня 2013 року, колегія суддів зазначає, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідач керувався Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», положеннями якого передбачено право відповідача застосовувати до платника єдиного внеску штрафні санкції та пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Також, судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги посилання позивача на акт звірки розрахунків № 48 від 27 березня 2013 року, оскільки дану звірку проведено по внесках за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а оскаржуване рішення прийняте на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

З огляду на те, що судом не встановлено факту порушення відповідачем зазначених критеріїв, а тому колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, приймаючи рішення № 3572 від 07 серпня 2013 року, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та відмову у їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С..

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Гром Л.М.