Справа № 803/2644/14
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2015-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2015 року м. ЛуцькСправа № 803/2644/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Смокович В.І.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Начальника Ківерцівського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області Головного державного санітарного лікаря міста Ківерці та Ківерцівського району Волинської області Пахальчук Алли Йосипівни до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Ківерцівського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області Головний державний санітарний лікар міста Ківерці та Ківерцівського району Волинської області Пахальчук Алла Йосипівна (далі - позивач, Пахальчук А.Й.) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_2, підприємець) про зобов'язання відповідача повністю зупинити реалізацію продукції, оскільки продовження діяльності даного суб'єкта господарювання може призвести до настання наслідків, в результаті яких буде завдано шкоди здоров'ю громадян України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що протягом 15-17 грудня 2014 року в інфекційне відділення Комунального закладу «Ківерцівське районне територіальне медичне об'єднання» поступило 6 осіб з підозрою на харчову токсифікацію та гостру кишкову інфекцію (сальмонельоз). Зі слів хворих слідувало, що фактором, який сприяв зараженню були тістечка, придбані в кіоску за адресою АДРЕСА_1, який належить відповідачу.

Про вказані події надійшло 6 екстрених повідомлень, тому наказом від 17 грудня 2014 року №200-од призначено відповідне розслідування, а працівниками Ківерцівського відділу лабораторних досліджень ДУ «ВОЛЦ ДСЕСУ» того ж дня відібрано зразки тістечок, які реалізувала продавець ОСОБА_3 у торговому кіоску відповідача.

18 грудня 2014 року позивачем, як головним державним санітарним лікарем міста Ківерці та Ківерцівського району Волинської області, винесена постанова про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства, шляхом тимчасової заборони ФОП ОСОБА_2 реалізації харчових продуктів, в тому числі тістечка «Картопля» з 18 грудня 2014 року на час проведення епідеміологічного розслідування, вивчення факторів захворюваності, встановлення причинно-наслідкових зв'язків.

З наведених мотивів та на підставі частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» позивач просить суд зобов'язати ФОП ОСОБА_2 повністю зупинити реалізацію продукції, оскільки продовження діяльності даного суб'єкта господарювання може призвести до настання наслідків, в результаті яких буде завдано шкоди здоров'ю громадян України.

Ухвалою судді від 30 грудня 2014 року відкрито скорочене провадження в даній адміністративній справі відповідно до пункту 5 частини першої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

На адресу суду 16 січня 2015 року надійшли письмові заперечення відповідача, в яких він повідомляє про зупинення реалізації харчових продуктів у період з 18 по 23 грудня 2014 року, проходження продавцем ОСОБА_3 обстеження на наявність патогенних ентеробактерій, а також про повне повернення усіх харчових продуктів постачальнику. З наведених підстав вважає, що підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду відпали та просить суд відмовити у задоволенні позову (а.с.29-31).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 15 по 17 грудня 2014 року в інфекційне відділення Комунального закладу «Ківерцівське районне територіальне медичне об'єднання» поступило 6 осіб з підозрою на харчову токсифікацію та гостру кишкову інфекцію (сальмонельоз). Зі слів хворих слідувало, що фактором, який сприяв зараженню були тістечка, придбані в кіоску на автостанції АДРЕСА_1, який належить відповідачу. Вказані обставини підтверджуються екстреними повідомленнями про інфекційне захворювання, харчове, гостре професійне отруєння, незвичайну реакцію на щеплення (типова медична форма №058/о), які надійшли на адресу позивача, а також листом медичного об'єднання від 18 грудня 2014 року №1454/01-06/2-14 (а.с.5-7, 11).

Наказом Ківерцівського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області від 17 грудня 2014 року №200-од вирішено провести розслідування випадків захворювання на харчові токсикоінфекції (сальмонельоз) за фактами, які викладені в екстрених повідомленнях. Розслідування передбачало відбір проб продукції, води, гігієнічних змивів, обстеження контактних та декретованих контингентів на кишкову групу інфекцій (а.с.8).

Як слідує з матеріалів справи, 17 грудня 2014 року о 14 год. 00 хв. у торговому кіоску ФОП ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1, в присутності продавця ОСОБА_3 здійснений відбір партії тістечок «Долотко», «Мулатка», «Наполеон», «Картопля», «Рафаело» (а.с.32).

В подальшому, Головним державним санітарним лікарем міста Ківерці та Ківерцівського району Волинської області винесена постанова про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства від 18 грудня 2014 року №1, якою відповідачу тимчасово заборонено реалізацію харчових продуктів, в тому числі тістечок «Картопля» з 18 грудня 2014 року на час проведення епідеміологічного розслідування, вивчення факторів захворюваності, встановлення причинно-наслідкових зв'язків. Вказана постанова вручена підприємцю того ж дня, а згідно з актом від 19 грудня 2014 року, який складений за участю працівників Ківерцівського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області, постанова виконана відповідачем (а.с.9, 34).

Зі змісту позовної заяви та заперечень ФОП ОСОБА_2 слідує, що будь-якого акту за результатом здійснення перевірки підприємця, окрім акту про відбір продукції, складено не було.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Натомість, пунктом «а» частини першої статті 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» передбачено, що головні державні санітарні лікарі (їх заступники) застосовують такі заходи для припинення порушення санітарного законодавства: обмеження, тимчасова заборона чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій, об'єктів будь-якого призначення, технологічних ліній, машин і механізмів, виконання окремих технологічних операцій, користування плаваючими засобами, рухомим складом і літаками у разі невідповідності їх вимогам санітарних норм.

Реалізація цієї законодавчої норми регламентована в Інструкції про порядок застосування державною санітарно-епідеміологічною службою України адміністративно-запобіжних заходів (обмеження, тимчасова заборона, заборона, припинення, зупинення), яка затверджена Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14 квітня 1995 року N 67 (далі - Інструкція №67).

Пунктом 3.1 Інструкції №67 передбачено, що обмеження, тимчасова заборона, заборона, припинення або зупинення проводяться на підставі постанов про застосування адміністративно-запобіжних заходів, що виносяться відповідно до компетенції головними державними санітарними лікарями, їх заступниками, а також іншими посадовими особами держсанепідслужби, які на те уповноважені керівниками відповідних служб.

Тобто, у розглядуваному випадку існує конкуренція між загальною нормою частини п'ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», якою передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду; та спеціальною нормою статті 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», якою передбачено, що аналогічні заходи можуть застосовуватися постановою головного державного санітарного лікаря (іншої посадової особи держсанепідслужби).

Враховуючи, що розглядувані правовідносини виникли у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, спеціальні норми Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» мають пріоритетне значення, над загальними нормами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Це означає, що постанова Головного державного санітарного лікаря міста Ківерці та Ківерцівського району Волинської області від 18 грудня 2014 року №1, якою тимчасово заборонено реалізацію харчових продуктів ФОП ОСОБА_2 є обов'язковою до виконання в силу вимог Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», а в додатковому ухваленні судового рішення про застосування заходів у сфері державного нагляду на підставі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відсутня необхідність.

Також, відсутні підстави для звернення позивача з позовом про підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом, оскільки за змістом частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», такі позови пред'являються лише у випадках, передбачених законом. Натомість ні Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», ні Інструкцією №67 не передбачено звернення до суду головного державного санітарного лікаря для підтвердження обґрунтованості винесених постанов.

При прийнятті рішення суд також враховує, що відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», обов'язковою підставою для звернення до суду з позовом про вжиття заходів реагування у сфері господарської діяльності є акт, складений за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14 квітня 1995 року №64 «Про затвердження Інструкції про порядок накладення і стягнення штрафів за порушення санітарного законодавства» затверджена форма Акту перевірки дотримання санітарного законодавства (додаток №2).

Всупереч вимогам частини сьомої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», позивачем не був складений акт перевірки дотримання санітарного законодавства, що унеможливлює застосування заходів реагування відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Оскільки постанова Головного державного санітарного лікаря міста Ківерці та Ківерцівського району Волинської області від 18 грудня 2014 року №1, якою тимчасово заборонено реалізацію харчових продуктів ФОП ОСОБА_2 є обов'язковою до виконання в силу вимог Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», а для додаткового ухвалення аналогічного судового рішення про застосування заходів у сфері державного нагляду на підставі Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", або судового рішення про підтвердження обґрунтованості постанови головного державного санітарного лікаря, відсутні правові підстави, враховуючи, що позивачем не складений акт перевірки дотримання санітарного законодавства відносно відповідача, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Інструкції про порядок застосування державною санітарно-епідеміологічною службою України адміністративно-запобіжних заходів (обмеження, тимчасова заборона, заборона, припинення, зупинення), яка затверджена Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14 квітня 1995 року N 67, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Начальника Ківерцівського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Волинській області Головного державного санітарного лікаря міста Ківерці та Ківерцівського району Волинської області Пахальчук Алли Йосипівни до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача повністю зупинити реалізацію продукції, оскільки продовження діяльності даного суб'єкта господарювання може призвести до настання наслідків, в результаті яких буде завдано шкоди здоров'ю громадян України - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович