Справа № 641/13447/14-а
Суддя: Онупко М. Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Онупко М.Ю., розглянувши в порядку скороченого провадження у приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова (далі - УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова) щодо відмови в перерахунку йому пенсії з 01.01.2014 року; зобов'язати УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити йому, перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності з 01.01.2014 року, як інваліду ІІ групи, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до вимог ст.ст. 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та з урахуванням фактично виплачених сум; зобов'язати УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити йому перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з 01.01.2014 року, як інваліду ІІ групи, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до ч.1 ст.ст. 50, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильська катастрофи", з урахуванням ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати, з урахуванням фактично виплачених сум, допустити негайне виконання постанову суду у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідач - УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова подав до суду письмові заперечення, в яких просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Справу розглянуто судом відповідно до п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України в порядку скороченого провадження.

З матеріалів справи вбачається що, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 11.12.2014 року із вимогами щодо захисту його порушених прав, що мали місце з 01.01.2014 року.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, права позивача підлягають захисту з 11.06.2014 року.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондують нормам ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99 КАС України строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав позивача відбувалося періодично - кожного місяця, починаючи з 01.01.2014 року, а тому, отримавши пенсію в неналежному розмірі, у нього було достатньо можливостей для своєчасного звернення до суду.

Доказів в обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку звернення до адміністративного суду позивачем суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Однак, позивачем не було надано доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду з позовом про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 01.01.2014 року по 10.06.2014року.

Таким чином, позовні вимоги позивача про проведення перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 року по 10.06.2014 року згідно приписів ст. 100 КАС України підлягає залишенню без розгляду.

Відносно позовних вимог про проведення перерахунку пенсії за період з 09.06.2014 року, то, як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова та отримує основну пенсію, передбачену ст. 54 Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачену ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", але з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року № 1210, в розмірах, передбачених вказаною постановою.

ОСОБА_1 має статус особи, постраждалої внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, є інвалідом II групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 та довідкою МР МСЕК серії МСЕ № 015575 від 28.11.2001 року (а.с. 11,12).

Позивач звернувся 22.11.2014 року до відповідача з вимогою здійснити перерахунок основної та додаткової пенсії у розмірі, передбаченому ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова листом від 02.12.2014 року позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії (а.с.5-7).

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008,) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІІ групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується ч.2 ст.46 Конституції України.

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не було передбачено обмежень щодо застосування ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому з 01.01.2014 року діяли положення ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами ІІ групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, доповнено Розділ "Прикінцеві положення" ЗУ "Про державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 6-7, яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, з урахуванням внесених змін у Закон України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", які набрали чинності 3 серпня 2014 року, починаючи з цієї дати до спірних правовідносин повинні застосовуватись положення постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення".

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 11.06.2014 по 02.08.2014 року.

З приводу вимог позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання постанови, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України зазначені повноваження є правом суду.

Керуючись ст.ст. 6-14, 86, 94, 159, 161, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова, щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії в розмірі, передбаченому ст.50, ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 11.06.2014 по 02.08.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст.54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" по ІІ групі інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням ч.1 ст.28 закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " за період з 11.06.2014 по 02.08.2014 року та провести відповідні виплати з урахуванням вже проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 по ІІ групі інвалідності відповідно до ст.50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 11.06.2014 по 02.08.2014 року та провести відповідні виплати з урахуванням вже проведених виплат.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії за період з 01.01.2014 року по 10.06.2014 року - залишити без розгляду.

Постанова підлягає негайному виконанню в частині присудження виплати пенсій у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя - М. Ю. Онупко