Справа № 2а-463/97/13
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

20 серпня 2014 року м. Київ В/800/3833/14

Суддя Вищого адміністративного суду України Кравцов О.В., перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 травня 2014 року (К/800/25837/14) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання відмови неправомірною та зобов'язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2014 року Верховним Судом України було надіслано за належністю до Вищого адміністративного суду України заяву ОСОБА_2 від 30 липня 2014 року, поданою в інтересах ОСОБА_1, про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 травня 2014 року (К/800/25837/14).

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2013 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії та зобов'язано відповідача призначити позивачу пенсію з 7 січня 2013 року.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2014 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 5 травня 2014 року відмовлено у відкритті провадження в справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2013 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2014 року.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду касаційної інстанції, відповідач звернувся із заявою про її перегляд Верховним Судом України.

Перевіривши дану скаргу, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам статей 239, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) з 4282/11.

Відповідно до пункту 3 частини першої та статті другої статті 239-1 КАС України до заяви про перегляд судових рішень додаються копії різних за змістом судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Всупереч вищенаведеній правовій нормі, на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, заявник посилається на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 2 серпня 2013 року у справі № 249/2336/13-а та на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2013 року у справі № 569/3654/13-а.

Частиною другою статті 239-2 КАС України передбачено, що до заяви додається документ про сплату судового збору.

До заяви було додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 36 грн. 54.коп.

Оскільки заява ОСОБА_1 зазначеним вище вимогам не відповідає, приходжу до висновку про необхідність надати заявнику строк для усунення недоліків.

Зокрема, заявнику слід оформити заяву відповідно до вимог статей 239, 239-1, 239-2 КАС України; надати документ про сплату судового збору у повному розмірі (51 грн. 16 коп.), копії судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах та зазначити, які саме норми матеріального права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції.

Керуючись статтями 108, 239-1, 239-2 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Надати ОСОБА_1 Вікентьєвичу до 22 вересня 2014 року строк для усунення недоліків заяви про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання відмови неправомірною та зобов'язання призначити пенсію.

У разі невиконання зазначених вимог, заява буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного Кравцов О.В.

суду України