Справа № 819/3435/14-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3435/14-a

15 січня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області (далі - відділ ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, відповідач) про внесення змін в актові записи цивільного стану.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем були виявлені невідповідності в первинних актових записах про його шлюб та розірвання шлюбу в написанні відомостей про національність. Для внесення відповідних виправлень та доповнень у первинні актові записи ОСОБА_1 звертався до відділу ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, проте йому було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду.

Позивач, з підстав наведених у позовній заяві, просив зобов'язати відділ ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ внести зміни до актових записів про шлюб № 471 від 26 червня 1971 року та про розірвання шлюбу № 332 від 13 травня 1992 року, а саме: змінити відомості про національність нареченого (чоловіка) з «українець» на «поляк».

Позивач подав до суду клопотання від 15 січня 2015 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, надав суду оригінали документів, долучених до позовної заяви, для огляду (а. с. 18).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, проте відповідач подав до суду заяву від 08 січня 2015 року про розгляд справи за відсутності представника відділу ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ (а. с. 12).

Згідно із частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Таким чином, адміністративну справу розглянуто та вирішено в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, в тому числі оригінали документів, долучених до позовної заяви, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 червня 1971 року відділом ДРАЦС Тернопільського МУЮ складено актовий запис № 471 про укладення шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Теодозіївною з зазначенням національності нареченого «українець» (а. с. 15-16). 13 травня 1992 року відділом ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ складено актовий запис № 332 про розірвання шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з зазначенням національності нареченого «українець» (а. с. 13-14).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до відділу ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ з заявою про внесення змін до актових записів про його шлюб № 471 від 26 червня 1971 року та розірвання шлюбу № 332 від 13 травня 1992 року, складених відділом ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, а саме про внесення змін до відомостей про національність нареченого з «українець» на «поляк». Відповідно до висновку відповідача у його заяві було відмовлено, у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджували б національність позивача «поляк», а згідно з основним підтверджуючим документом актовим записом про народження ОСОБА_1 № 29, складеного 15 січня 1951 року відділом ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, у батьків заявника різні національності, а саме: у графах національність батька дитини (батька позивача) зазначено «поляк», національність матері дитини (матері позивача) зазначено «українка» (а. с. 9-10).

Предметом судового розгляду в даній адміністративній справі є позовні вимоги про внесення змін до актових записів про шлюб № 471 від 26 червня 1971 року та про розірвання шлюбу № 332 від 13 травня 1992 року, а саме: відомостей про національність нареченого (чоловіка) з «українець» на «поляк».

Згідно з пунктом 7 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29-32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року), розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються положеннями Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI (далі -Закон № 2398-VІ).

Відповідно до статті 6 Закону № 2398-VІ відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно зі статтею 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис, спадкоємців померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (частини друга, третя статті 22 Закону № 2398-VІ).

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством, відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України N 96/5 від 12.01.2011 року, зареєстрованихв Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі -Правила). У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку (пункт 1.1 Правил).

Відповідно до пункту 2.13.2 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Згідно з пунктом 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Згідно положень статей 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно з приписами частини другої статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів батько позивача ОСОБА_4 за національністю був поляком, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 НОМЕР_1, виданого 15 січня 1951 року (а. с. 7), виховував сина у традиціях польської культури та віри, і позивач продовжує дотримуватися культурних і релігійних традицій, звичаїв поляків.

Враховуючи наведені обставини та те, що позивач бажає встановити свою національну приналежність, а саме обрати національність свого батька, та вважає себе поляком, суд приходить до переконання про необхідність внесення змін до актових записів про його шлюб № 471 від 26 червня 1971 року та розірвання шлюбу № 332 від 13 травня 1992 року, складених відділом ДРАЦС РС Тернопільського МУЮ, а саме: змінити відомості про національність нареченого (чоловіка) ОСОБА_1 з «українець» на «поляк». Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України на користь позивача слід присудити з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 грн. 08 коп., сплачений згідно з квитанцією від 23 грудня 2014 року (а. с. 2).

Керуючись статтями 11, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області внести зміни до актового запису про шлюб громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 № 471, складеного 26 червня 1971 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, а саме: змінити відомості про національність нареченого з «українець» на «поляк».

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області внести зміни до актового запису про розірвання шлюбу громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_3 № 332, складеного 13 травня 1992 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, а саме: змінити відомості про національність чоловіка з «українець» на «поляк».

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 (вісім) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна:

Суддя Чепенюк О.В.