Справа № 819/3075/14-а
Суддя: Баб'юк П.М.
Дата ухвалення: 2015-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 819/3075/14-a

05 січня 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Баб`юка П.М. при секретарі судового засідання Шмир Р. І.

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача Чаус С.В.,

представника відповідача Трояна Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій щодо не звільнення його з військової служби за станом здоров`я та про зобов`язання вчинити в межах компетенції дії, спрямовані на його звільнення.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що згідно довідки ВЛК Лановецької комунальної центральної районної лікарні від 11 квітня 2014 року №202 (номер довідки 2/1) його визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час. У зв`язку з цим, 24 листопада 2014 року позивач подав рапорт військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням звільнити його з військової служби за станом здоров`я. Листом від 27.11.2014 №9/6287 військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив позивача про відсутність підстав для звільнення його з військової служби оскільки подані документи не відповідають вимогам чинного законодавства. Дії відповідача щодо не звільнення його з військової служби позивач вважає незаконними та просить зобов`язати Тернопільський обласний військовий комісаріат вчинити в межах компетенції дії спрямовані на його звільнення.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з мотивів викладених у позовній заяві. Додатково зазначили, що позивачем подавався рапорт на звільнення до безпосереднього начальника - військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте, зазначений військовий комісар відмовився приймати та реєструвати вказаний рапорт, у зв`язку з чим, позивач змушений був звернутись до наступного прямого начальника - військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, підтвердити вказані обставини будь-якими доказами позивач не в змозі.

Крім цього, позивач вважає, що додана ним до рапорту довідка ВЛК Лановецької комунальної центральної районної лікарні від 11 квітня 2014 року №202 (номер довідки 2/1) є достатньою підставою для звільнення його з військової служби за станом здоров`я. Також зазначив, що під час мобілізації в березні 2014 року позивач не пройшов обов`язковий медичний огляд.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у наданих суду письмових запереченнях. Зокрема зазначив, що подані позивачем до рапорту документи не відповідають вимогам чинного законодавства, тому, у відповідача були відсутні підстави для підготовки відповідного подання та направлення його разом із відповідними документами посадовій особі, яка видає наказ про звільнення.

Щодо проходження медичного огляду під час призову позивача на військову службу у березні 2014 року, вказав, що під час мобілізації на особливий період обов`язковість проходження медичного огляду не була передбачена. Лише з 18 квітня 2014 року на виконання наказу Міністерства оборони України від 11 квітня 2014 року було відновлено планові медичні огляди. Крім цього, вказані обставини не є предметом розгляду в даній справі.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази наявні в матеріалах справи суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню враховуючи наступне.
Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (ОРВК) Тернопільської області від 19 березня 2014 року №16 підполковник ОСОБА_1 після закінчення проходження навчальних зборів призначений заступником військового комісара Збаразько-Лановецького ОРВК - начальником мобілізаційного відділення з 19 березня 2014 року.

24 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 з письмовим рапортом про звільнення його з військової служи у відповідності до п.п. «б» п. 1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я (а.с.17).

До рапорту позивачем зокрема додано:

- свідоцтво про хворобу №6 - постанова ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 04 січня 2005 року, затверджена 05 січня 2005 року 14 ВЛК Міністерства оборони України, про непридатність позивача до військової служби у мирний час та обмежену придатність у воєнний час (а.с.18);

- довідка ВЛК Лановецької комунальної центральної районної лікарні від 11 квітня 2014 року №202 (номер довідки 2/1), про непридатність позивача до військової служби у мирний час та обмежену придатність у воєнний час (а.с.16);

- витяг з наказу Гусятинського районного військового комісара від 23 березня 2005 року №16 (а.с.19);

- довідка Лановецької комунальної центральної районної лікарні від 19 листопада 2014 року №2011 про хворобу матері - ОСОБА_2 (а.с.32);

- довідка про склад сім`ї (а.с.33).

Листом від 27.11.2014 №9/6287 військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив позивача про відсутність підстав для звільнення його з військової служби оскільки подані документи не відповідають вимогам чинного законодавства. (а.с.15)

Крім цього, листом від 08 грудня 2014 року №3/6496 Тернопільський обласний військовий комісаріат детально вказав позивачу на недоліки поданих ним документів та роз`яснив порядок звільнення з військової служби за станом здоров`я.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підполковник ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період на посаді заступника військового комісара-начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому, безпосередньо підпорядкований військовому комісару Збаразько-Ланівецького об`єднаного районного військового комісаріату Тернопільської області.

У відповідності до ст. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Безпосереднім начальником позивача є військовий комісар Збаразько-Лановецького ОРВК, а рапорт подано позивачем до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Будь-які докази на підтвердження того, що позивач звертався з відповідним рапортом до свого безпосереднього начальника у матеріалах справи відсутні. Крім цього, про те, що ОСОБА_1 звертався з відповідним рапортом до військового комісара Збаразько-Лановецького ОРВК позивач не зазначив ні у позовній заяві ні у рапорті від 24.11.2014 на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, позивач не скористався правом на оскарження у встановленому порядку дій чи бездіяльності військового комісара Збаразько-Лановецького ОРВК щодо неприйняття та не реєстрації (зі слів позивача) його рапорту на звільнення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що рапорт даного військовослужбовця був поданий з порушенням порядку визначеного законодавством України, а саме, до неналежного компетентного органу, який мав би в подальшому оформляти документи та виносити подання уповноваженому керівнику для звільнення останнього з військової служби.

Щодо доданих позивачем до рапорту документів слід зазначити наступне.

Відповідно до п. «ґ» ч.1 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців призваних на військову службу в особливий період з військової служби здійснюється на підставах, передбачених частиною восьмою цієї статті.

У відповідності до п.п. «б» п. 1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу.

Згідно п.6.6 глави 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу, Положення) військовослужбовці оглядаються ВЛК у військових лікувальних закладах за територіальним принципом.

Пунктом 22.4 глави 22розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу визначено виключний перелік обставин у разі настання яких військово-лікарською комісією (ВЛК) складається свідоцтво про хворобу у мирний час.

Свідоцтво про хворобу у мирний час складається та подається у штатну ВЛК на розгляд та затвердження. (п.22.8 глави 22 розділу ІІ Положення)

У всіх інших випадках, крім визначених пунктом 22.4 глави 22 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу, а також у разі визнання військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) придатним до військової служби (п.22.7 глави 22 Положення), постанова ВЛК оформлюється довідкою ВЛК.

Відповідно до абзацу другого п.22.4 глави 22 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу, на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час; обмежено придатними до військової служби - складається свідоцтво про хворобу у мирний час.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то при визнанні його непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час, - складається свідоцтво про хворобу у мирний час (а не довідка), яке, відповідно до вимог п.22.8 глави 22 розділу ІІ Положення, подається у штатну ВЛК на розгляд та затвердження.

Натомість, позивачем до рапорту додано довідку ВЛК Лановецької комунальної центральної районної лікарні від 11 квітня 2014 року №202 (номер довідки 2/1), про непридатність позивача до військової служби у мирний час та обмежену придатність у воєнний час (а.с.16), а не свідоцтво про хворобу, як це передбачено чинним законодавством. Крім цього, дана довідка не затверджена штатною ВЛК.

Крім вказаної довідки, до рапорту позивачем додано свідоцтво про хворобу №6 - постанова ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 04 січня 2005 року, затверджена 05 січня 2005 року 14 ВЛК Міністерства оборони України, про непридатність до військової служби у мирний час та обмежену придатність у воєнний час (а.с.18);

Проте, вказана постанова ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 04 січня 2005 року втратила свою чинність, оскільки відповідно до п.22.12 глави 22 розділу ІІ Положення, постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.

Згідно п. 240 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я. Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я, документи про його звільнення з військової служби оформляються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, рапорт позивачем подано з порушенням порядку визначеного законодавством України, а саме, до неналежного компетентного органу, який мав би в подальшому готувати документи для звільнення останнього з військової служби.

Крім цього, як встановлено судом, долучені до рапорту документи не відповідають вимогам чинного законодавства, які передбачають порядок та підстави звільнення військовослужбовця з військової служби за станом здоров`я.

Враховуючи наведене, у відповідача були відсутні підстави для оформлення документів про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та надсилання їх посадовій особі, яка видає наказ про звільнення.

Процедура, порядок та необхідні документи для звільнення з військової служби на момент подачі рапорту позивачеві були відомі, що підтверджується також тим, що в 2005 році згаданий військовослужбовець був звільнений з військової служби за станом здоров`я скориставшись чітко визначеною процедурою звільнення, подавши при цьому Свідоцтво №6 про його хворобу - постанова ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 04 січня 2005 року, яке було затверджене 05 січня 2005 року штатною 14 ВЛК Міністерства оборони України.

Порядок звільнення з військової служби за станом здоров`я з 2005 року не змінився.

Статтею 71 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача.

Суд вважає, що Тернопільський обласний військовий комісаріат діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб визначений законодавством України та довів правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене, заявлений позов до задоволення не підлягає.

Твердження позивача щодо незаконного призову його на військову службу у березні 2014 року суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не мають відношення до даної справи. Крім цього, наказ військового комісара Збаразько-Лановецького ОРВК від 19 березня 2014 року №16, про призначення ОСОБА_1 на посаду, не оскаржений позивачем у встановленому порядку і його правомірність не є предметом розгляду даного спору.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що позивач не позбавлений можливості дотриматись встановленої процедури та у разі наявності підстав, після отримання визначених чинним законодавством документів, вправі повторно подати рапорт на звільнення його з військової служби за станом здоров`я.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
В повному обсязі постанова складена 12 січня 2015 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.
копія вірна:
Суддя Баб`юк П.М.