Справа № 2270/7950/12
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м. Київ К/800/20613/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Усенко Є.А.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області (далі - Інспекція) на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2013 року у справі за адміністративним позовом Інспекції до Військової частини НОМЕР_1 (далі Військова частина),

про зобов`язання виконати п. 2.5 вимоги,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2012 року Інспекція звернулася до суду з адміністративним позовом про зобов`язання Військової частини виконати п. 2.5 вимоги Інспекції № 4-33/689 від 19.06.2012 року (далі Вимога № 4-33/689) щодо зобов`язання здійснити перерахунок та відповідні взаємозвірки, відобразити дебіторську заборгованість перед фінансово-економічними управліннями повітряних сил Збройних Сил України та повернути зайво перераховані кошти (зарахувати в рахунок майбутніх платежів).

Зазначила, що Військова частина у порушення п. 11.5 наказу Державного казначейства України № 89 від 25.05.2004 року «Про затвердження Порядку обслуговування державного бюджету за видатками та операціями з надання та повернення кредитів, наданих за рахунок коштів державного бюджету», який діяв до набрання чинності наказу Державного казначейства України № 1223 від 30.09.2011 року «Про затвердження Порядку обслуговування державного бюджету за видатками та операціями з надання та повернення кредитів, наданих за рахунок коштів державного бюджету», перерахувала кошти отримані з власних надходжень з урахуванням нормативів, визначених Порядком обліку та використання коштів спеціального фонду до головного розпорядника фінансово-економічного управління повітряних сил Збройних Сил України.

29 січня 2013 року постановою Хмельницького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що матеріали адміністративної справи спростовують висновки Інспекції щодо неповної забезпеченості діяльності Військової частини, п. 2.5 Вимоги № 4-33/689 є неправомірним.

Інспекція звернулася з касаційною скаргою про скасування постанови Хмельницького окружного адміністративного суду та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, з 27.02.2012 року до 24.04.2012 року Інспекція здійснила планову ревізію фінансово-господарської діяльності Військової частини за період 2010-2011 роки та І квартал 2012 року, за наслідками якої 3.05.2012 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що ревізією загального стану виконання кошторису Військової частини встановлено, що аналізом обґрунтованості потреби в бюджетних асигнуваннях за загальним та спеціальним фондом кошторису на 2010-2011 роки за відповідними програмами не була повністю забезпечена ресурсами основна її діяльність.

Проте, Військова частина перерахувала кошти, отримані з власних надходжень, з урахуванням нормативів, визначених Порядком обліку та використання коштів спеціального фонду до головного розпорядника фінансово-економічного управління повітряних сил Збройних Сил України, що не відповідає вимогам п. 11.5 наказу Державного казначейства України № 89 від 25.05.2004 року «Про затвердження Порядку обслуговування державного бюджету за видатками та операціями з надання та повернення кредитів, наданих за рахунок коштів державного бюджету», який діяв до набрання чинності наказу Державного казначейства України № 1223 від 30.09.2011 року «Про затвердження Порядку обслуговування державного бюджету за видатками та операціями з надання та повернення кредитів, наданих за рахунок коштів державного бюджету».

19 червня 2012 року Інспекція прийняла Вимогу № 4-33/689 щодо усунення Військовою частиною недоліків та порушень, виявлених ревізією.

У п. 2.5 зазначеної вимоги Військову частину зобов`язано здійснити перерахунок та відповідні взаємозвірки, відобразити дебіторську заборгованість перед фінансово-економічними управліннями повітряних сил Збройних Сил України та повернути зайво перераховані кошти (зарахувати в рахунок майбутніх платежів).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Бюджетного кодексу України головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

Згідно з п.,п. 4, 5, 6, 7 ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; розробляє проекти порядків використання коштів державного бюджету за бюджетними програмами, передбаченими частиною сьомою статті 20 цього Кодексу; розробляє та затверджує паспорти бюджетних програм і складає звіти про їх виконання, здійснює аналіз показників виконання бюджетних програм (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів забезпечують у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв`язку, які споживаються бюджетними установами, та укладають договори за кожним видом енергоносіїв у межах встановлених відповідним головним розпорядником бюджетних коштів обґрунтованих лімітів споживання.

Згідно з п. 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002 року, під час визначення обсягів видатків бюджету та/або надання кредитів з бюджету розпорядників нижчого рівня головні розпорядники повинні враховувати об`єктивну потребу в коштах кожної установи, виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установ (кількість класів, учнів у школах, ліжок у лікарнях, дітей у дошкільних закладах тощо), обсягу виконуваної роботи, штатної чисельності, необхідності погашення дебіторської і кредиторської заборгованості та реалізації окремих програм і намічених заходів щодо скорочення витрат у плановому періоді.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що розпорядниками коштів Державного бюджету України Міністерства оборони України є головний розпорядник бюджетних коштів Міністерство оборони України в особі Міністра оборони України; розпорядники бюджетних коштів нижчого рівня - військові комісаріати, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації Збройних Сил України в особі їх керівників.

Відповідно до порівняльної таблиці виконання кошторису загального фонду Військової частини у 2010-2011 роках, кошторису Військової частини на 2010, 2011 роки, зведення про використання кошторисів за загальним фондом Військової частини станом на 1.01.2011року, зведення про використання кошторисів за загальним фондом Військової частини станом на 1.01.2012 року встановлено, що відповідно до кошторису у перевіряємий період Військова частина була забезпечена коштами в повному обсязі.

Відповідно до п. 11.5 наказу Державного казначейства України № 89 від 25.05.2004 року «Про затвердження Порядку обслуговування державного бюджету за видатками та операціями з надання та повернення кредитів, наданих за рахунок коштів державного бюджету» обсяги власних надходжень, які перевищують відповідні витрати, за умови забезпечення ресурсами заходів з виконання основних функцій бюджетних установ розпорядники бюджетних коштів перераховують вищим та підвідомчим установам і організаціям у разі, якщо їм такі повноваження надано відповідними нормативно-правовими актами. Відповідальність за прийняте рішення несе розпорядник бюджетних коштів. Перерахування таких коштів здійснюється з рахунків, які призначені для зарахування до спеціального фонду державного бюджету власних надходжень.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано зазначили, що матеріалами адміністративної справи спростовується висновок Інспекції щодо неповної забезпеченості основної діяльності Військової частини, у зв`язку з чим п. 2.5 Вимоги 4-33/689 не підлягає виконанню.

Висновки судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області відхилити.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Усенко Є.А.

Юрченко В.П.