Справа № 0670/10936/11
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2015 р. м. Київ К/9991/43520/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Сороки М.О., Стрелець Т.Г.,
при секретарі:Гулової О.І.,
за участю представників: позивача відповідача ПСП «Лан» СТОВ «Полісся» СТОВ «Саджанець» СТ ім. Кірова Михайленко В.А., Обєщенка С.М., Горпиніч К.О., Осипчук П.П., Вардецького В.М., Лукашевич Н.Г., Хомутовської О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Олевської міжрайонної державної фінансової інспекції в Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2012 року у справі за позовом управління агропромислового розвитку Олевської районної державної адміністрації Житомирської області до Олевської міжрайонної державної фінансової інспекції в Житомирській області, треті особи: Державна фінансова інспекція в Житомирській області, приватне сільськогосподарське підприємство «Лан», сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Кірова, сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Полісся», сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Саджанець», приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське товариство «Білокоровицьке», приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство «Кишинське», про визнання дій неправомірними та скасування вимоги, -
в с т а н о в и л а:
Управління агропромислового розвитку Олевської районної державної адміністрації Житомирської області звернулось до суду з позовом до Олевської міжрайонної державної фінансової інспекції в Житомирській області, треті особи: Державна фінансова інспекція в Житомирській області, приватне сільськогосподарське підприємство «Лан», сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Кірова, сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Полісся», сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Саджанець», приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське товариство «Білокоровицьке», приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство «Кишинське», про визнання дій неправомірними та скасування вимоги.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 08 травня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2012 року постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08 травня 2012 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано нечинним пункт 2 вимоги Олевської міжрайонної державної фінансової інспекції в Житомирській області від 25 липня 2011 року №13-17/739 про усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання комунальної власності та фінансів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі рішенням апеляційного суду, Олевська міжрайонна державна фінансова інспекція в Житомирській області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати в частині визнання протиправним пункту 2 вимоги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що відповідно до пункту 2.32 плану контрольно-ревізійної роботи ГоловКРУ відділу на ІІ квартал 2011 року та на підставі направлення на проведення ревізії

від 28 квітня 2011 року №19, контрольно-ревізійним відділом в Олевському районі Житомирської області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності управління агропромислового розвитку Олевської районної державної адміністрації Житомирської області за період з 01 січня 2010 року по завершений період 2011 року, за результатами якої складено акт

від 01 липня 2011 року № 13-09/39.

З метою усунення виявлених в результаті ревізії порушень, контрольно-ревізійним відділом в Олевському районі Житомирської області направлено позивачу вимогу від 25 липня 2011 року

№13-17/739, якою управління агропромислового розвитку Олевської районної державної адміністрації Житомирської області зобов'язано:

- відобразити дебіторську заборгованість в сумі 2259300,0 грн.; провести претензійно-позовну роботу з одержувачами коштів щодо їх повернення; кошти в сумі 2259300,00 грн. перерахувати на рахунок державного бюджету;

- відобразити дебіторську заборгованість в сумі 2764,80 грн.; провести претензійно-позовну роботу з ПСП «Зубковицьке» щодо їх повернення; кошти в сумі 2764,80 грн. перерахувати на рахунок державного бюджету.

Вважаючи вимогу контрольно-ревізійного відділу в Олевському районі Житомирської області

від 25 липня 2011 року №13-17/739 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з пунктом 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 46 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Отже, відповідачу надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Виходячи з наведеного, у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем пред'явлена вимога, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх перерахування на рахунок державного бюджету.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення та можливість повернення майна перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року №21-40а14, №21-63а14, від 13 травня 2014 року № 21-89а14,

які згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правові акти, що містять зазначені норми права, та для всіх судів України.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, а суд апеляційної інстанції, дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, а відтак - безпідставно скасував рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постанова апеляційного суду - скасуванню, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Олевської міжрайонної державної фінансової інспекції в Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2012 року у справі - скасувати.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 08 травня 2012 року у справі за позовом управління агропромислового розвитку Олевської районної державної адміністрації Житомирської області до Олевської міжрайонної державної фінансової інспекції в Житомирській області, треті особи: Державна фінансова інспекція в Житомирській області, приватне сільськогосподарське підприємство «Лан», сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Кірова, сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Полісся», сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Саджанець», приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське товариство «Білокоровицьке», приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство «Кишинське», про визнання дій неправомірними та скасування вимоги, - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: