Справа № 525/1175/14-а
Суддя: Хоролець В. В.
Дата ухвалення: 2015-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/1175/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2015 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю позивача ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, представника відповідача Білецької С.О., представника третьої особи Калініченка С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області, третя особа Первинна профспілкова організація НГВУ «Полтаванафтогаз» про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що 02.09.2014 року він звернувся до УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області для призначення йому пенсії за вислугу років, оскільки він має стаж більше 25 років в розумінні ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», однак комісією з призначення пенсій УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області рішенням №19 від 05.09.2014 року йому було відмовлено, оскільки тривалість стажу роботи музичним керівником дитячого садка та вчителем школи становить 22 роки 2 місяці 27 днів. Зазначає, що відповідно до його трудової книжки, він з 02.11.1986 року працював керівником гуртка художньої самодіяльності в будинку культури селища Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області (виписка 33 від 20.11.1986 року первинної профспілкової організації НГВУ «Полтаванафтогаз»). З 16.02.1987 року його переведено на посаду керівника дитячого куртка (виписка №6 від 16.02.1987 року первинної профспілкової організації НГВУ «Полтаванафтогаз»). Тобто, як вказує позивач ОСОБА_1, йому не зарахували стаж роботи, коли він працював керівником дитячого гуртка художньої самодіяльності в будинку культури селища Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, оскільки як йому пояснили в УПФУ у Великобагачанському районі, керівник дитячого гуртка художньої самодіяльності в будинку культури не відноситься до позашкільних навчальних закладів, стаж роботи в яких надавав би йому право на призначення пенсії по вислузі років.

ОСОБА_1 вказує, що він звернувся з листом до Професійної спілки працівників нафтової і газової промисловості України, первинної профспілкової організації НГВУ «Полтаванафтогаз» з роз'ясненнями щодо виниклого питання, при цьому йому були направлені документи про те, що він, ОСОБА_1, працюючи на посаді керівника дитячих гуртків в період з 16.02.1987 року по 23.04.1992 року знаходився в штаті профкому НГВУ «Полтаванафтогаз», сам будинок знаходився на балансі НГВУ «Полтаванафтогаз» і у зв'язку з відсутністю в селищі Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області будь-яких закладів, крім середньої школи, дитячі гуртки були об'єднаннями позашкільної освіти, які проводили роботу з дітьми, організація роботи гуртків була організована так, що роботу дитячих гуртків він проводив у позашкільний час.

Посилаючись на вищевикладені обставини та положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про освіту», позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд рішення комісії - колегіального органу з призначення пенсії Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області №19 від 05.09.2014 року визнати протиправним та скасувати його; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області зарахувати йому стаж роботи з 16.02.1987 року по 23.04.1992 року на посаді керівника дитячого гуртка до загального трудового стажу, який би давав право на призначення пенсії за вислугу років та призначити йому відповідну пенсію (а.с.а.с.2-4).

Ухвалою суду від 03.11.2014 року задоволено клопотання відповідача і справа призначена до розгляду за загальними правилами КАС України (а.с.21).

Відповідачем по справі УПФУ у Великобагачанському районі подані письмові заперечення на позов, в яких відповідач просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с.а.с.18-20).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 заявлений позов підтримали в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалися на обставини, що в ньому викладені і просила його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача по справі Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Білецька С.О. позов ОСОБА_1 не визнала, в своїх поясненнях посилалась на безпідставність заявлених позовних вимог та в цілому підтримала письмові заперечення управління ПФУ у Великобагачанському районі на позов ОСОБА_1 та просила суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Представник третьої особи у справі первинної профспілкової організації НГВУ «Полтаванафтогаз» Калініченко С.М. вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню і просив позов задовольнити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, пояснення та міркування його представника адвоката ОСОБА_2, пояснення представника відповідача Білецької С.О., пояснення представника третьої особи Калініченка С.М., показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши письмові докази по справі, надані особами, які беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, проаналізувавши всі докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області, третя особа Первинна профспілкова організація НГВУ «Полтаванафтогаз» про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

Між цим, за нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.а.с.10,11), згідно даних його трудової книжки серія НОМЕР_1 він з 02.11.1986 року працював керівником гуртка художньої самодіяльності в будинку культури селища Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області (виписка 33 від 20.11.1986 року первинної профспілкової організації НГВУ «Полтаванафтогаз»), з 16.02.1987 року ОСОБА_1 переведено на посаду керівника дитячих гуртків (виписка №6 від 16.02.1987 року первинної профспілкової організації НГВУ «Полтаванафтогаз»). 23.04.1992 року ОСОБА_1 звільнений по переводу в дитячий садок «Веселка» НГВУ «Полтаванафтогаз» (а.с.а.с.7-8).

З листа Первинної профспілкової організації НГВУ «Полтаванафтогаз» від 21.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно в період з 16.02.1987 року по 23.04.1992 року працював на посаді керівника дитячих гуртків будинку культури смт. Гоголеве та знаходився в штаті профкому НГВУ «Полтаванафтогаз»; сам будинок культури знаходився на балансі НГВУ «Полтаванафтогаз»; у зв'язку з відсутністю в смт. Гоголеве будь-яких закладів (крім середньої школи), дитячі гуртки були об'єднаннями позашкільної освіти, які проводили роботу з дітьми, організація роботи гуртків будинку культури була організована так, що роботу дитячих гуртків ОСОБА_1 проводив в позашкільний час (а.с.9). Ці обставини також підтверджуються архівними копіями штатних розписів профкому НГВУ «Полтаванафтогаз» за вищевказані періоди, протоколами засідань президії профкому НГВУ «Полтаванафтогаз» та адміністрації та актами прийому-передачу об'єктів (а.с.а.с.56-72).

Рішенням колегіального органу з призначення пенсії УПФУ у Великобагачанському районі Полтавської області №19 від 05.09.2014 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв'язку з відсутністю необхідних 25 років стажу роботи на відповідних посадах (а.с.6). З даного рішення, поряд з іншим, вбачається, що Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років не передбачено будинку культури як закладу освіти, тому час роботи ОСОБА_1 на посаді керівника дитячого гуртка будинку культури не зарахована йому УПФУ у Великобагачанському районі до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії за вислугу років призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення особою пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року (із змінами), право на пенсію за вислугу років мають деякі категорії працівників освіти, зокрема, учителі загальноосвітніх навчальних закладів, музичні керівники дошкільних навчальних закладів, керівники гуртків позашкільних навчальних закладів незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказали про те, що з 1987 року по 1992 рік в сел. Гоголеве Великобагачанського району ОСОБА_1 був керівником дитячих гуртків і роботу з дітьми він проводив після уроків, в позашкільний час, ця діяльність ОСОБА_1 здійснювалась в будинку культури даного селища. Ці ж обставини вбачаються і з письмових пояснень до суду гр-на ОСОБА_8 від 01.12.2014 року (а.с.а.с.49-51).

З довідки, виданої 04.12.2014 року відділом освіти, молоді та спорту Великобагачанської райдержадміністрації за вихідним №1983 вбачається, що на території Великобагачанського району Полтавської області дійсно працював будинок піонерів в період з 1987 року по 1992 рік, який діяв у сел. Велика Багачка Полтавської області та надавав методичну допомогу ОСОБА_1 як керівнику дитячих гуртків будинку культури сел. Гоголеве, що на той час знаходився в штаті профкому НГВУ «Полтаванафтогаз», які були об'єднаннями позашкільної освіти (а.с.91).

Згідно ст.5 закону України «Про позашкільну освіту», структуру позашкільної освіти становлять, зокрема, об'єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності.

Згідно ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Також, відповідно до статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням встановлених обставин справи, оцінюючи всі докази у справі в їх сукупності вбачається, що ОСОБА_1 в період часу 16.02.1987 року по 23.04.1992 року дійсно працював на посаді керівника дитячих гуртків будинку культури сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області та знаходився в штаті профкому НГВУ «Полтаванафтогаз», ця робота ним проводилась в будинку культури цього селища у зв'язку з відсутністю в селищі Гоголеве будь-яких закладів (крім середньої школи), сам будинок культури знаходився на балансі НГВУ «Полтаванафтогаз» і документально підтверджено те, що очолювані позивачем дитячі гуртки були об'єднаннями позашкільної освіти, які проводили роботу з дітьми, при цьому, організація роботи гуртків будинку культури була організована так, що роботу дитячих гуртків ОСОБА_1 проводив в позашкільний час. У зв'язку з викладеним, та обставина, що будинок культури на той час перебував на балансі НГВУ «Полтаванафтогаз» (і те, що будинок культури не є юридичною особою) не змінює того, що вищевказані дитячі гуртки були об'єднаннями позашкільної освіти, які проводили роботу з дітьми, при цьому, ОСОБА_1, як керівник дитячих гуртків, проводив роботу цих гуртків саме в позашкільний час, за що відповідно, отримував заробітну плату.

Отже, виходячи з вищевикладеного, з урахуванням встановлених обставин справи в межах заявленого позову ОСОБА_1, є передбачені підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області, третя особа Первинна профспілкова організація НГВУ «Полтаванафтогаз» про визнання рішення неправомірним та зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 6,8,9,10-11,69,70,71,86,158-159,160-163,167,186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області, третя особа Первинна профспілкова організація НГВУ «Полтаванафтогаз» про визнання рішення неправомірним та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Рішення колегіального органу з призначення пенсії Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області №19 від 05.09.2014 року визнати протиправним та скасувати його.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 16.02.1987 року по 23.04.1992 року на посаді керівника дитячого гуртка до загального трудового стажу, який би давав право на призначення пенсії за вислугу років та призначити йому відповідну пенсію.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови в письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 15.01.2015 року.

Суддя