Справа № 2а-7751/09/0670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року м. Київ К/9991/1077/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

секретар судового засідання Руденко А.М.,

за участю:

представника відповідача - Гарькавої Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Підприємства райспоживспілки «Меркурій»

на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2010 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2010 року

у справі № 2а-7751/09/0670

за позовом Підприємства райспоживспілки «Меркурій»

до Державної податкової інспекції у Баранівському районі (правонаступником якої є Баранівська міжрайонна державна податкова інспекція)

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Підприємство райспоживспілка «Меркурій (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Баранівському районі (далі - відповідач) про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень ДПІ у Баранівському районі від 05 листопада 2009 року № /0 та № /0.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2010 року у задоволені позову було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2010 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 лютого 2010 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі Підприємство РСС «Меркурій», посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2010 року і ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У запереченні на касаційну скаргу Баранівська МДПІ, яка є правонаступником ДПІ у Баранівському районі, посилаючись на те, що постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2010 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2010 року є законними та обґрунтованими, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника відповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у Баранівському районі провела виїзну планову перевірку Підприємства РСС «Меркурій» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за періо Підприємство РСС «Меркурій»д з 01 липня 2006 року по 30 червня 2009 року, за результатами якої був складений акт № 131/231/32476832 від 22 жовтня 2009 року.

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені, зокрема, вимоги: підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 55710,00 грн. (в тому числі: за 1 півріччя 2008 року в сумі 10305,00 грн., за 3 квартали 2008 року в сумі 21806,00 грн., за 2008 рік в сумі 33559,00 грн., за 1 квартал 2009 року в сумі 10798,00 грн., за 1 півріччя 2009 року в сумі 22151,00 грн.); підпункту 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 21751,00 грн. (в тому числі: за жовтень 2008 року в сумі 12052,00 грн., за листопад 2008 року в сумі 9699,00 грн.) та завищено на загальну суму 21751,00 грн. (в тому числі: за січень 2009 року в сумі 2141,00 грн., за лютий 2009 року в сумі 9945,00 грн., за березень 2009 року в сумі 9665,00 грн.).

Зокрема, в акті перевірки було вказано, що Підприємство РСС «Меркурій» занизило суму доходу на 20078,00 грн., оскільки підприємство не включило до складу інших доходів суми дотацій, отриманих на розрахунковий рахунок підприємства від Баранівського районного центу зайнятості, за працевлаштування безробітних, а саме - отримано на розрахунковий рахунок відповідними платіжними дорученнями: в червні 2008 року - 1208,98 грн., в липні 2008 року - 1719,26 грн., в серпні 2008 року - 2094,48 грн., в вересні 2008 року - 2179,72 грн., в жовтні 2008 року - 2232,17 грн., в листопаді 2008 року - 2324,63 грн., в грудні 2008 - 2444,72 грн., в лютому 2009 року - 1910,49 грн., в березні 2009 року - 2444,72 грн., в квітні 2009 року - 1312,58 грн., в червні 2009 року - 1382,21 грн. Також, в акті перевірки встановлено, що Підприємство РСС «Меркурій» уточнюючими розрахунками від 10 січня 2009 року № 7 та № 6 відкоригувало рядки 23.4 «зменшено/збільшено залишок від'ємного значення за результатами перевірки податкового органу» декларацій по податку на додану вартість за жовтень 2008 року - на суму 27562,00 грн. та за листопад 2008 року - на суму 15510,00 грн. по результатах акту перевірки № 53/231/32476832 від 23 грудня 2008 року, чим занизило податок на додану вартість на загальну суму 21751,00 грн., в тому числі: за жовтень 2008 року в сумі 12052,00 грн., за листопад 2008 року в сумі 9699,00 грн. та завищило податок на додану вартість на загальну суму 21751,00 грн., в тому числі: за січень 2009 року в сумі 2141,00 грн., лютий 2009 року в сумі 9945,00 грн., березень 2009 року в сумі 9665,00 грн.

05 листопада 2009 року ДПІ Баранівському районі на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначила Підприємству РСС «Меркурій» суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на прибуток у розмірі 7024,00 грн., у тому числі: 5020,00 грн. - за основним платежем, 2004,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

05 листопада 2009 року ДПІ Баранівському районі на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначила Підприємству РСС «Меркурій» суму податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 10876,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позову, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не надано належних доказів, які б спростували висновки акту перевірки.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

За визначенням, наведеним у пункті 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), валовий доход - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум дотацій і субсидій з фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або бюджетів, отриманих платником податку.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та не заперечувалось головним бухгалтером Підприємства РСС «Меркурій» в суді першої інстанції, позивачем помилково не були включені до складу валового доходу одержані дотації від Баранівського районного центру зайнятості за працевлаштування безробітних за 2008-2009 роки.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про правомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 05 листопада 2009 року № /0.

Абзацами 1, 2 пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

При цьому, положеннями пункту 17.2 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що платник податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку, б) або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за наступний податковий період, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку.

З аналізу наведених вище правових норм слідує, що правомірність виправлення самостійно виявленої платником податків помилки, а отже і відсутність підстав для того, щоб вважати таку помилку наявною на момент перевірки платника контролюючим органом, обумовлюється одночасним дотриманням платником вимог пункту 5.1 статті 5, пункту 17.2 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» лише у випадку, коли платник податків самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, уточнюючі розрахунки від 10 січня 2009 року № 7 та № 6 були подані позивачем після проведення перевірки, результати якої оформлені актом № 53/231/32476832 від 23 грудня 2008 року, тобто помилки були виявлені не самостійно платником податку, а за наслідками проведеної контролюючим органом перевірки.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про правомірність оспорюваного податкового повідомлення-рішення від 05 листопада 2009 року № /0.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Підприємства РСС «Меркурій» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2010 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2010 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Підприємства райспоживспілки «Меркурій» залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2010 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна