Справа № 2а-6544/12/1470
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року м. Київ К/800/24600/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Усенко Є.А.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-Ойл» (далі - Товариство) на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2013 року у справі за адміністративним позовом Товариства до Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря (далі - Інспектор),

про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2012 року Товариство звернулося до суду з адміністративним позовом про скасування рішення Інспектора № 76/04 від 5.12.2012 року (далі - Рішення № 76/04) щодо тимчасової заборони (зупинення) діяльності з прийняття льяльних вод на комплексі з очистки замазучених і льяльних вод.

Зазначило, що має всі необхідні дозвільні документи на провадження діяльності із поводження з замазученими і льяльними водами.

11 лютого 2013 року постановою Миколаївського окружного адміністративного суду позов задоволено.

Рішення № 76/04 скасовано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що в оскаржуваному рішенні відсутні конкретні посилання на те, в чому саме виявилось порушення Товариством вимог ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч. 2 ст. 102 Водного кодексу України та п. 27 постанови Кабінету Міністрів України № 269 від 29.03.2002 року.

3 квітня 2013 року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2013 року скасована, у задоволенні позову відмовлено.

Товариство звернулося з касаційною скаргою про скасування постанови Одеського апеляційного адміністративного суду та залишення в силі постанови Миколаївського окружного адміністративного суду, посилаючись на порушення апеляційним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування апеляційним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, Товариство здійснює господарську діяльність, яка визначена в ліцензії Міністерства екології та природних ресурсів України «операції у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, зберігання, оброблення)».

До переліку видів небезпечних відходів поводження з якими видана ліцензія Товариству входять відпрацьовані нафтопродукти, не придатні для використання за призначенням (у тому числі відпрацьовані моторні, індустріальні масла та їх суміші); відходи сумішей масло/вода, вуглеводні/вода, емульсії; льяльно-баластні води.

У період з 25.10.2012 року до 31.10.2012 року працівниками Державної екологічної інспекції північно-Західного регіону Чорного моря було здійснено планову перевірку дотримання Товариством вимог природоохоронного законодавства України, за наслідками якої було складено акт перевірки.

В акті перевірки зазначено, що Товариством здійснені порушення у зв'язку з ненаданням на перевірку: дозволу на експлуатацію об'єкту поводження з небезпечними відходами, виданого органом місцевого самоврядування; договору обов'язкового страхування за шкоду, яка може бути заподіяна аваріями на об'єктах підвищеної небезпеки життю, здоров'ю, майну фізичних та/або юридичних осіб; плану локалізації аварії на об'єкті; інформації щодо ідентифікації об'єкту як об'єкту поводження з небезпечними відходами, відповідно до вимог Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки» та ст. 34 Закону України «Про відходи»; плану дій на випадок виникнення надзвичайної ситуації, пов'язаної з поводженням з небезпечними відходами, погодженого із спеціально уповноваженими органами виконавчої влади.

Крім того, Товариством були порушені вимоги природоохоронного законодавства при перевантажувальних роботах у зв'язку з ненаданням на перевірку: погодженого технологічного регламенту роботи Комплексу щодо впровадження робіт - перероблення і утилізація баластних і льяльних вод від суден, які заходять в порт Южний, а також у суден портового флоту; робіт, передбачених технологічним рішенням з глибокої очистки льяльних і баластних вод з використанням комбінованої технології, яка включає реалізацію різних методів послідовної очистки; робіт відповідно до яких льяльні води за допомогою насосу судна-збиральника подаються на бункерну вільну колонку КП, далі у приймально-накопичувальну ємкість; подання відстояної води для очистки на сепараційну установку «Коалисцент-8».

5 грудня 2012 року Інспектор прийняв Рішення № 76/04 щодо тимчасової заборони Товариству (зупинення) діяльності з прийняття льяльних вод на комплексі по очистці замазучених і льяльних вод.

Суд апеляційної інстанцій зазначив, що Товариством не були спростовані встановлені перевіркою порушення.

Надання технологічного регламенту - Інструкції щодо поводження з нафтовміщуючими рідкими відходами з технології «Спеціалізоване судно по збору нафтовмсіщуючих вод «ПС323- спеціалізований резервуар - автомобільна цистерна», яка узгоджена з Держекоінспекцією, також не спростовує висновків перевірки, оскільки цей технологічний регламент не містить всі технологічні обладнання та схеми, які використовуються під час виробничої діяльності (наявність двох ємностей по 50 м/куб. кожна) для тимчасового накопичення отриманих нафтопродуктів після оброблення нафто відходів), також в цьому технологічному регламенті не визначені процеси перекачки та накопичення дощових та талих вод у накопичовальному резервуарі 250 м./куб.) які визначені матеріалами ОВНС та позитивно оцінені висновком державної екологічної експертизи по робочому проекту № 1353/05 від 30.06.2006 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, помилково зазначив про відсутність в оскарженому рішенні конкретних посилань на те в чому саме виявилось порушення Товариством вимог ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч. 2 ст. 102 Водного кодексу України та п. 27 постанови Кабінету Міністрів України № 269 від 29.03.2002 року, оскільки конкретний вид порушення та відповідна норма зазначені в акті перевірки.

Відповідно до п.п. «и» п. 4 Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища, затвердженого постановою Верховної Ради України № 2751-ХІІ від 29.10.1992 року, діяльність підприємств обмежується або тимчасово забороняється (зупиняється) у разі перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки, зокрема: порушення інших вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Посилаючись на безпідставність прийнятого рішення, Товариство не довело факт виконання виявлених порушень, не надало відповідних доказів звернення до Інспектора з документами, відсутність яких встановлена перевіркою, у зв'язку з їх ненаданням перевіряючим особам.

Крім того, посилання Інспектора в оскарженому рішенні на ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яка передбачає наявність документів, які не були надані Товариством при здійснені перевірки, та не надані при судовому розгляді справи є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 102 Водного кодексу України охорона внутрішніх морських вод та територіального моря від забруднення та засмічення здійснюється відповідно до правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, інших актів законодавства.

Згідно з п. 1 Правил охорони внутрішніх морських вод і територіального моря від забруднення та засмічення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 269 від 29.02.1996 року (далі - Правила), встановлюються вимоги щодо запобігання забрудненню та засміченню внутрішніх морських вод і територіального моря України підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, громадянами України, а також іноземними юридичними і фізичними особами та особами без громадянства, українськими та іноземними суднами, які перебувають у цих водах.

Відповідно до пунктів 26, 27, 29 Правил усі операції з забруднюючими речовинами, водами, що їх містять, та сміттям, які проводяться на приймальних очисних спорудах та об'єктах поводження з відходами у портах, на судноремонтних та суднобудівних заводах, підлягають обов'язковій реєстрації в установленому порядку.

Підприємства морської галузі узгоджують технологію перевантаження щодо кожного виду вантажів з державними інспекціями охорони Чорного та Азовського морів Мінприроди.

У разі порушення вимог природоохоронного законодавства України діяльність берегових об'єктів може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) чи припинена в установленому порядку.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що Товариство помилково вважає, що дії Порядку на нього не поширюються.

Висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову є обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що постанова апеляційного адміністративного суду ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для її скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Х-Ойл» відхилити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Усенко Є.А.

Юрченко В.П.