Справа № 826/18366/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

25 листопада 2014 року м. Київ № 826/18366/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Поргібніченко І.М., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами
за позовомОСОБА_1
до Міністерства юстиції України
про скасування наказу від 26 березня 2013 року № 545/5 та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України про скасування наказу від 26 березня 2013 року № 545/5 та зобов'язання Міністерство юстиції України поновити дію свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 5872 від 2005 року, виданого на ім'я ОСОБА_1.

Разом з позовною заявою, позивачем було подано клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Строк звернення до адміністративного суду встановлено статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою наведеної статті, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обчислення строку звернення до суду Кодексом адміністративного судочинства України пов'язується з моментом, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про наявність порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тобто дізналась про рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а не з моменту коли особі стало відомо за правилами якого судочинства їй необхідно захистити свої порушені права, свободи чи інтереси.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивачем оскаржувається наказ Міністерства юстиції України від 26 березня 2013 року № 545/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1».

В обґрунтування пропущення строків звернення до суду, позивач посилався на те, що оскаржуваний наказ нею було отримано в жовтні 2013 року, а з листопада 2013 року нею самостійно врегульовувалися питання щодо поновлення строку дії свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю.

Вказане свідчить, що позивачу про існування оскаржуваного рішення було відомо з жовтня 2013 року, у зв'язку із чим строк, з якого позивач повинен був бути обізнаний про порушення його прав, має обчислюватися саме з вказаної дати.

У той же час, до суду позивач звернувся 24 листопада 2014 року, що перевищує шестимісячний строк, передбачений чинним законодавством України.

При цьому, позивачем належних та допустимих доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом не надано, а наведені обставини суд не вважає такими, що свідчать про причини, які об'єктивно йому перешкоджали звернутися до суду у визначений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України строк.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, а причини пропуску строку звернення до адміністративного суду не є поважними.

Частиною другою ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 99, ст. 100, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до адміністративного суду відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

3. Копії ухвали невідкладно надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя І.М. Погрібніченко