Справа № 872/17439/13
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2014-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 рокусправа № 808/6767/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Коршуна А.О.

суддів: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.10.2013р. у справі №808/6767/13-а
за позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до: про:Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

07.06.2013р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі - ДПІ в Ленінському районі м. Запоріжжя) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії /а.с. 3-14/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.08.2013р. відкрито провадження в адміністративній справі №808/6767/13-а за вищезазначеним адміністративним позовом та справу призначено до судового розгляду /а.с. 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Ангстрем Континенталь» за період 01.10.2012р. по 31.10.2012р., за результатами якої було складено акт №625/17-НОМЕР_1 від 26.04.2013р., у якому податковим органом за результатами перевірки було зроблено висновок про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, а також зазначено, що правочини, які виконувалися між позивачем та зазначеним контрагентом не спричиняють реального настання правових наслідків, а тому є нікчемними та зроблено висновок про те, що позивачем у жовтні 2012р. завищено суму податкового кредиту з ПДВ на 17856,04грн. та завищено податкові зобов'язання на суму 18795,82грн. без прийняття податковим органом будь-якого рішення за результатами проведеної перевірки, позивач вважає такі висновки відповідача та його подальші дії такими, що не відповідають чинному податковому законодавству, оскільки під час перевірки позивачем були надані усі первинні бухгалтерські документи, які були оформлені належним чином, які підтверджують реальність господарських операцій, здійснених позивачем з вищевказаними контрагентами, а висновки, викладені в акті перевірки, зроблені лише на підставі даних перевірки контрагента позивача, без врахування первинних документів, які були надані позивачем, крім того самостійна зміна (коригування) податковою інспекцією показників податкової звітності позивача на підставі вищевказаного акту, без прийняття податкового повідомлення-рішення та без зміни цих показників самим платником податків шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків) не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому такі дії відповідача є протиправними, у зв'язку з чим позивач просив суд: - визнати протиправними дії відповідача щодо формування в акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 по взаємовідносинам з ТОВ «Ангстрем Континенталь», висновків про визнання відсутності у позивача об'єктів оподаткування по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам - покупцям за період з 01.10.2012р. по 31.10.2012р. та висновків про визнання фінансово-господарських операцій фіктивними, а правочини з придбання, здійснені між ФОП ОСОБА_1 з ТОВ «Ангстрем Континенталь», за період жовтень 2012 року, правочин з наданням послуг підприємствам-покупцям визнані нікчемними та, як наслідок, недійсними з моменту їх вчинення; - визнати протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя по зменшенню задекларованого податкового кредиту позивача по взаємовідносинах з ТОВ «Ангстрем Континенталь» у жовтні 2012 року на суму - 17856,04грн., по зменшенню задекларованих податкових зобов'язань позивача на суму 18795,82 грн., а саме в жовтні 2012 року; - зобов'язати ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя області вилучити внесені зміни за результатами проведеної з 24.04.2013р. по 26.04.2013р. документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1, за результатами якої був складений акт № 625/17-НОМЕР_1 від 26.05.2013р. з інформаційних баз, перелік яких визначений центральним органом державної податкової служби в Україні та заборонити їх вносити на підставі акту від 26.05.2013р. № 625/17-НОМЕР_1.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.10.2013р. у справі №808/6767/13-а в задоволенні адміністративного позову відмовлено (суддя Нечипуренко О.М.) /а.с. 125-128/.

Позивач, не погодившись з постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.10.2013р. у даній справі, подав апеляційну скаргу /а.с. 129-133/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з'ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 15.10.2013р. та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представники осіб, які беруть участь у розгляді даної справи, у судове засідання не з'явились, про день, годину та місце розгляду даної справи повідомлені судом належним чином, про поважність причин не явки своїх представників у судове засідання або про можливість розгляду справи у відсутність їх представників, суд в установленому законом порядку не повідомили. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представників позивача та відповідача.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця 19.01.2010р. /а.с. 15/.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем з 24.04.2013р. по 26.04.2013р. було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог діючого податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Ангстрем Континенталь» за період 01.10.2012р. по 31.10.2012р., за результатами якої було складено акт №625/17-НОМЕР_1 від 26.04.2013р. (далі - акт перевірки).

Як вбачається з наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки /а.с. 16-24/ у ході перевірки податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем вимог:

- ст.203, ст.215, ст.216, ст.228, ст.236 Цивільного кодексу України щодо здійснення нікчемних правочинів з придбання товарів між СПД ОСОБА_1 та ТОВ «Ангстрем Континенталь» за жовтень 2012року;

- пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.2 ст.198, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 по взаємовідносинах з ТОВ «Ангстрем Континенталь» у жовтні 2012 року завищено суму податкового кредиту з ПДВ на суму - 17856,04 грн.

- ст.185, ст.187, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України СПД ОСОБА_1 завищено податкові зобов'язання на суму 18795,82 грн., а саме в жовтні 2012р..

Як встановлено судом під час розгляду справи та не заперечується відповідачем податкове повідомлення-рішення податковим органом на підставі вищевказаного акту не приймалося і позивачем фактично оскаржуються дії відповідача щодо висновків, викладених в акті перевірки №625/17-НОМЕР_1 від 26.04.2013р.

Щодо позовних вимог ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача по встановленню завищення суми податкового кредиту з ПДВ на суму 17856,04 грн. та по встановленню правочинів, що були укладені між ФОП ОСОБА_1 з ТОВ «Ангстрем Континенталь» такими, що не спричиняють реального настання правових наслідків та є нікчемними, тобто про визнання протиправними дій відповідача відносно формування в акті перевірки таких висновків, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Нормами діючого податкового законодавства передбачені повноваження органів державної податкової служби, зокрема право проводити перевірки платників податків, результати яких оформлюються у формі акту, у разі встановлення під час перевірки порушень, тобто акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а дії за актом перевірки та висновки, викладені в ньому не породжують будь-яких правових наслідків для позивача, не містять приписів та вимог відповідача, які є обов'язковими для виконання позивачем, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено позивачу в задоволені позовних вимог в частині визнання протиправними дій податкового органу відносно формування в акті перевірки висновків по встановленню завищення підприємством ПДВ та включення до акту перевірки висновків щодо нікчемності укладених між позивачем та його контрагентів правочинів.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що висновки акту перевірки №625/17-НОМЕР_1 від 26.04.2013р. щодо нікчемності правочинів, що були укладені між позивачем з ТОВ «Ангстрем Континенталь», та визнання їх такими, що не спричиняють реального настання правових наслідків, які були зроблені відповідачем на підставі актів перевірки контрагентів позивача, є безпідставними з огляду на таке.

Аналіз положень ч. 1 ст. 204 ЦК України дає можливість визначити, що головною підставою вважати правочин нікчемним є його недійсність, яка встановлена законом, і правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Приймаючи до уваги положення ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та ст. 20 Податкового кодексу України, які визначають функції податкових органів та основні засади їх діяльності, обсяг прав та обов'язків податкових органом, можливо зробити висновок про те, що одним з основних завдань органів державної податкової служби є здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства та надання роз'яснень законодавства з питань оподаткування платникам податків і жодною нормою чинного законодавства не передбачено право органу державної податкової служби, яким є відповідач у справі, самостійно, в позасудовому порядку визнавати нікчемними правочини і дані, які вказані платником податків в податкових деклараціях.

Враховуючи положення ст. 203, ч. 1 ст. 207, ст. 228 ЦК України, які пов'язують недійсність господарського зобов'язання з наявністю наступних обставин: невідповідність його змісту вимогам закону; наявністю мети, що за відомо суперечить інтересам держави та суспільства, укладення правочину учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним із них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності) та порушення публічного порядку, у разі якщо правочин був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, та положення ст. 234 ЦК України відповідно до якої правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків є фіктивним, і фіктивний правочин визнається недійсним судом, і відповідачем не було надано суду будь-яких належних письмових доказів - судових рішень щодо визнання недійсними угод, які протягом перевіряємого періоду були укладені між позивачем та його контрагентами, як і не було надано суду доказів стосовно того, що ці угоди порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.

Статтею 86 Податкового кодексу України, передбачено, що результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності), у разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, якщо такі порушення відсутні, складається довідка. У разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях. Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Згідно з положеннями п. 3 розділу І Наказу Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 року № 984 «Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Отже аналіз вищенаведених норм податкового законодавства дає можливість зробити висновок про те, що акт перевірки, складання якого віднесено до повноважень податкового органу, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень, а отже, не породжує правовідносин, оскільки такий акт має інформативний характер та лише фіксує виявлені в ході перевірки порушення вимог чинного законодавства, а тому колегія суддів вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо формування в акті перевірки певних висновків є необґрунтованими та безпідставними, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволені цієї частини позовних вимог.

При цьому колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що позивачем при зверненні до адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства за правилами встановленими КАС України з позовними вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо формування в акті перевірки певних висновків обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

Стосовно позовних вимог про визнання дій відповідача протиправними щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ позивача та внесення змін до інформаційних баз, перелік яких визначений центральним органом державної податкової служби України на підставі акту від 26.04.2013р., зобов'язання відповідача вилучити внесені зміни за результатами проведеної з 24.04.2013р. по 26.04.2013р. документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1, за результатами якої був складений акт № 625/17-НОМЕР_1 від 26.05.2013р. з інформаційних баз, перелік яких визначений центральним органом державної податкової служби в Україні та заборонити їх вносити на підставі акту від 26.05.2013р. № 625/17-НОМЕР_1, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивачем в адміністративному позові, під час розгляду даної справи, у апеляційній скарзі стверджується про те, що самостійна зміна (коригування) податковим органом показників податкової звітності ФОП ОСОБА_1 на підставі акту перевірки, без прийняття податкового повідомлення-рішення та без зміни цих показників самим платником податків шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків) не відповідає вимогам чинного законодавства, а дії відповідача щодо проведення такого коригування та внесення змін до інформаційних баз ДПС щодо підприємства на підставі акту перевірки є протиправними, у зв'язку з чим порушене право позивача повинно бути відновлено шляхом зобов'язання ДПІ в Ленінському районі м. Запоріжжя вчинити дії по вилученню внесених змін за результатами проведеної з 24.04.2013р. по 26.04.2013р. документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1, за результатами якої був складений акт № 625/17-НОМЕР_1 від 26.05.2013р..

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлено, що коригування відповідачем показників податкової звітності підприємства на підставі акту перевірки не здійснювалось, що підтверджується інформацією щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань за жовтень 2012р. /а.с. 167-170/, тобто відсутній факт порушення прав позивача і підприємством у відповідності до ч. 1 ст. 74 КАС України не була доведена обґрунтованість цих позовних вимог, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції законно відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог і в цій частині.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення про відмову у задоволенні заявлених позивачем у даній справі позовних вимог, не було встановлено, тому постанову суду першої інстанції від 15.10.2013р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки фактичних обставин справи, і не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.10.2013р. у справі №808/6767/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено - 14.11.2014р.

Головуючий: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко