Справа № 749/1487/14
Суддя: Лихошерст В. В.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 749/1487/14
Номер провадження 2-а/749/43/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року
м. Щорс

Щорський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого судді:
Лихошерста В.В.,

з участю: секретаря:
Мирошниченко А.М.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача
Полтєва Є.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Щорського районного
суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства оборони України
про визнання дій протиправними,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року до Щорського
районного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України про
визнання протиправними дій комісії
Міністерства Оборони України з
розгляду питань, пов'язаних із
призначенням і виплатою одноразової
грошової допомоги в разі загибелі
(смерті), каліцтва або інвалідності
військовослужбовців та інвалідності
осіб, звільнених з військової служби,
скасування рішення комісії в частині
відмови у призначенні та виплаті
одноразової грошової допомоги та
зобов'язання Міністерства Оборони
України провести розгляд його
документів відповідно до п.100 протоколу
№ 3 від 11 липня 2011 року Комісії та
здійснити призначення виплати
одноразової грошової допомоги як
колишньому військовослужбовцю, який
був визнаний після звільнення
інвалідом 3 групи.

Свої вимоги мотивує тим, що 13 червня
2014 року в ході судового засідання в
Щорському районному суді у справі
№2-а/2524/12/2012 йому стало відомо про те, що
22 травня 2014 року рішенням комісії
Міністерства Оборони України з
розгляду питань, пов'язаних із
призначенням і виплатою одноразової
грошової допомоги в разі загибелі
(смерті), каліцтва або інвалідності
військовослужбовців та інвалідності
осіб, звільнених з військової служби,
йому відмовлено у виплаті одноразової
грошової допомоги.

Після звільнення з військової
служби 20.11.2007 року йому була
встановлена 3 група інвалідності
терміном на два роки за травмуванням
отриманим під час служби.

В 1996 році він отримав два
травмування в службовий час: на початку
року та в кінці року. За наслідком
отриманої в кінці 1996 року ЗЧМТ (струсу
головного мозку) з 18.12.1996 року по 27.12.1996
року проходив лікування в військовому
госпіталі, але це травмування
військкомат не оформив належним чином
і така бездіяльність Щорського РВК
визнана постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від
12.09.2011 року у справі №2а/2570/4421/2011
протиправною. Постанова набрала
законної сили.

Відповідно до вимог Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», Постанови Кабінету Міністрів
України від 28 травня 2008 року № 499, в
порядку визначеному Наказом МО України
№407 від 19.08.2008року (був чинний на час
виникнення у мене права на отримання
цієї допомоги) «Про затвердження
Положення про організацію в
Міністерстві оборони України роботи з
обчислення вислуги років для
призначення пенсій
військовослужбовцям і соціального
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та членів їх сімей»,
він надав до Чернігівського ОВК
документи, які від нього вимагались, а
саме: заяву, копії довідки МСЕК, копії
свідоцтва про хворобу, довідку
Чернігівського ОВК, довідку НАСК
«ОРАНТА», довідку про розмір грошового
забезпечення, копії сторінок паспорту,
копію довідки про присвоєння
ідентифікаційного коду, витяги з
наказів про звільнення.

Жоден з вищезазначених документів, які
були та є підставою для виплати йому
одноразової грошової допомоги, вироком
Менського районного суду від 02.02.2011
року підробленим не визнаний.

Постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від
26.04.2013 року у справі №2а/2570/39§2/2012, що
набрала законної сили, відмінено
рішення Чернігівської МСЕК №1 про
скасування встановленої йому 20.11.2007
року групи інвалідності. Тим самим,
довідка про встановлення групи
інвалідності, що є підставою для
виплати одноразової грошової допомоги
є чинною, а тому зникли перепони для
виплати допомоги.

Вважає посилання відповідача на
будь-які рішення (в т.ч. вирок Менського
районного суду від 02.02.2011 року) та
документи, які не були підставою для
прийняття рішення про виплату
одноразової грошової допомоги,
безпідставними, бо згідно ст. 58
Конституції України «Закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність». А тому вимагати від
нього виконання вимог, визначених
Наказом МО України №407 від 19.08.2008року
(із змінами, внесеними згідно з Наказом
Міністерства оборони N 10 від 18.01.2010року)
«Про затвердження Положення про
організацію в Міністерстві оборони
України роботи з обчислення вислуги
років для призначення пенсій
військовослужбовцям і соціального
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та членів їх сімей»
МО України не має права.

Він не в змозі виконати ці вимоги,
так як Щорський РВК не оформив належним
чином документи про травмування,
пов'язаного з виконанням обов'язків
військової служби. В Щорському РВК
зникла архівна справ 10/3 за 1996 рік з його
документами про травмування і така
бездіяльність Щорського РВК визнана
постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12.09.2011 рои у
справі №2а/2570/4421/2011 протиправною.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити в повному обсязі.

В письмових запереченнях проти
задоволення позову відповідач
посилається на те, що позивач проходив
військову службу в ЗС СРСР та України з
1981 по 2007 роки. Звільнений з військової
служби за станом здоров'я, отримавши
право на пенсійне забезпечення.

Після звільнення з військової
служби 20 листопада 2007 року його було
визнано інвалідом 3 групи та
встановлено 30 % втрату працездатності.
Призначена виплата одноразової
грошової допомоги.

В подальшому, комісією Міністерства
Оборони України з розгляду питань,
пов'язаних із призначенням і виплатою
одноразової грошової допомоги в разі
загибелі (смерті), каліцтва або
інвалідності військовослужбовців та
інвалідності осіб, звільнених з
військової служби, яка передбачена
чинним законодавством України, була
призупинена виплата одноразової
грошової допомоги до вирішення питання
в суді, в зв'язку з порушенням відносно
позивача кримінальної справи. Таке
рішення було прийняте на підставі
листа військової прокуратури
Чернігівського гарнізону.

Вироком Менського районного суду
Чернігівської області від 02.02.2011 року
(залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 24.03.2011 року), позивача
засуджено за частиною 3 статті 358
Кримінального кодексу України за
підроблення документів, що виразилося
в наданні на розгляд ВЛК завідомо
підробленої довідки № 57 від 30.01.1996 року
для отримання соціальних пільг.

З урахуванням вироку Менського
районного суду Центральна військова
лікарська комісія МО України відмінила
свою постанову про причинний зв'язок
травми відповідно до свідоцтва про
хворобу .№ 37 від 03.04.2007 року та винесла
нову постанову від 31.03.2011 року (протокол
№ 579) про причинний зв'язок захворювань,
пов'язаних з проходженням військової
служби. Відповідно до протоколу 579 від 31
березня 2011 року мова про ЗЧМТ уже не
йде, залишена лише травма у вигляді
«посттравматичного (травма 1996 року)
деформуючого артрозу лівого
гомілково-стопного суглобу з незначним
порушенням функції».

Рішення Центральної військово -
лікарської комісія МО України
позивачем не оскаржувалась.

Оскільки розмір одноразової
грошової допомоги, передбаченої ст. 16
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» та постановою КМ
України від 28 травня 2008 року № 499 «Про
затвердження Порядку та умов
призначення і виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) поранення (контузії, травми або
каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців,
військовозобов'язаних і резервістів
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб» визначається не
тільки залежно від групи інвалідності,
але й від її причини та приймаючи до
уваги, що на розгляд Комісії МО України
були подані документи стосовно
позивача, які не відповідають
обставинам справи, тобто про травму
голови у вигляді ЗЧМТ під час виконання
обов'язків військової служби, яка
реально під час обов'язків військової
служби отримана не була та яка
слугувала підставою для встановлення
позивачу 3 групи інвалідності та після
відміни Центральною
військово-лікарською комісією свого
попереднього висновку, у якому
містились відомості про травму голови
у вигляді ЗЧМТ під час виконання
обов'язків військової служби, та зміну
формулювання причинного зв'язку
захворювання на «пов'язана з
проходженням військової служби»
Комісія МО України змушена була
протоколом № 3 від 11 липня 2011 року
скасувати п. 109 протоколу № 9 від 22.09.2008
року в частині призначення позивачу
одноразової грошової допомоги, про що
було повідомлено позивача листом
департаменту фінансів МО України від 22
липня 2011 року № 248/6/С/7243/1820.

КМЗ «обласний центр
медико-соціальної експертизи»
Чернігівської обласної ради листом від
22.07.2011 року № 357 було повідомлено
департамент фінансів МО України про те,
що згідно з протоколом № 579 від 31
березня 2011 року засідання Центральної
військово-лікарської комісії по
встановленню причинного зв'язку
захворювань... захворювання позивача,
які пов'язані з проходженням
військової служби не дають підстав для
встановлення групи інвалідності.
Стосовно травми у _ вигляді
«посттравматичного (травма 1996 року)
деформуючого артрозу лівого
гомілково-стопного суглобу з незначним
порушенням функції» то у випадку
заповнення посильної документації на
МСЕК з результатами обстеження комісія
розгляне питання на предмет
встановлення відсотків втрати
працездатності по даній травмі. Про
дані обставини було повідомлено
позивача департаментом фінансів МО
України листом від 22 липня 2011 року №
248/6/С/7243/1820.

08 вересня 2011 року Чернігівська
обласна МСЕК № 1 на своєму засіданні
повторно розглянула медичну справу і
відмінила рішення від 20 листопада 2007
року про присвоєння III групи
інвалідності по травмі, пов'язаній з
виконанням обов'язків військової
служби, про що було повідомлено
Департамент фінансів МО України листом
від 08 вересня 2011 року № 413.

Постановою Чернігівського
окружного адміністративного суду від 24
квітня 2013 року у справі № 2а/2570/3902/2012 за
позовом Анікеєко до Чернігівської МСЕК
№ 1, яку позивач надав до суду, дії
Чернігівської обласної МСЕК № 1 від 08
вересня 2011 року про відміну рішення про
встановлення III групи інвалідності
були визнані протиправними лише з тих
причин, що рішення про встановлення
інвалідності позивачу є актом
індивідуальної дії, тобто актом
одноразового застосування і
вичерпують свою дію фактом їхнього
виконання, а тому не можуть бути
відмінені (скасовані) після їх
виконання.

Проте, вказаним рішенням суду, як і
будь-яким іншим, інвалідність позивача
не визнана законною.

Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи від 22 січня
2013 року № 22 закритої черепно-мозкової
травми у 1996 році, у зв'язку з отриманням
якої позивачу у 2007 році була
встановлена III група інвалідності,
позивач не отримував.

Жодних документів про те, що III група
інвалідності позивачу встановлена
законно позивач не надав, однак
наполягає на розгляді документів про
призначення йому одноразової грошової
допомоги.

Вироком Менського районного суду
Чернігівської області від 02.02.2011 року
(залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 24.03.2011 року), позивача
засуджено за частиною 3 статті 358
Кримінального кодексу України за
підроблення документів, що виразилося
в наданні на розгляд ВЖ завідомо
підробленої довідки № 57 від 30.01.1996 року
для отримання соціальних пільг, на
підставі поданих підроблених
документів позивачу й було призначено
одноразову грошову допомогу.

Відповідно до ст. 16-4 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» Призначення і виплата
одноразової грошової допомоги не
здійснюються. якщо загибель (смерть),
поранення (контузія, травма або
каліитво). інвалідність або часткова
втрата працездатності без
встановлення інвалідності
військовослужбовця,
військовозобов'язаного або резервіста
є наслідком:

а) вчинення ним злочину або
адміністративного правопорушення;

г) подання особою завідомо неправдивих
відомостей для призначення і виплати
одноразової грошової допомоги.

Оскільки вироком Менського
районного суду та судово - медичною
експертизою встановлено, що травму
голови позивач не отримував, тому
вважають, що не може йти мова про
виплату йому одноразової грошової
допомоги у зв'язку з інвалідністю, яка
настала внаслідок травми, пов'язаної з
виконанням обов'язків військової
служби.

Тому в задоволенні позовних вимог
просить відмовити.

Представник МО України в судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити в його задоволенні. Він надав
пояснення аналогічні зазначеним в
позові.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення позивача та представника МО
України, суд приходить до наступного.

Строк звернення до суду визначений
КАС України складає 6 місяців, позов
направлено рекомендованим листом зі
зворотним повідомленням 13.12.2014 року.

Позивачу стало відомо про порушення
його права 13 червня 2014 року в ході
судового засідання в Щорському
районному суді у справі №2-а/2524/12/2012.

Таким чином строк звернення позивача
до суду з вказаним позовом не порушено.

Судом встановлено, що позивач
проходив військову службу в ЗС СРСР та
України з 1981 по 2007 роки. Звільнений з
військової служби за станом здоров'я,
отримавши право на пенсійне
забезпечення.

Після звільнення з військової
служби, 20 листопада 2007 року його було
визнано інвалідом 3 групи та
встановлено 30 % втрату працездатності.
Призначена виплата одноразової
грошової допомоги згідно п. 109
протоколу № 9 від 22.09.08. комісії
Міністерства Оборони України з
розгляду питань, пов'язаних із
призначенням і виплатою одноразової
грошової допомоги в разі загибелі
(смерті), каліцтва або інвалідності
військовослужбовців та інвалідності
осіб, звільнених з військової служби,
яка передбачена чинним законодавством
України, Міністерством Оборони України
була призупинена до вирішення питання
в суді, в зв'язку з порушенням відносно
нього кримінальної справи.

Вироком Менського районного суду
Чернігівської області від 02.02.2011 року
(залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 24.03.2011 року), позивача
засуджено за частиною 3 статті 358
Кримінального кодексу України за
підроблення документів, що виразилося
в наданні на розгляд ВЛК завідомо
підробленої довідки № 57 від 30.01.1996 року
для отримання соціальних пільг.

Враховуючи рішення суду, яке набрало
законної сили, Центральна
військово-лікарська комісія МО України
(далі - ЦВЛК МО України) прийняла
рішення про відміну постанови ВЛК про
причинний звязок травми і захворювання
у позивача по свідоцтву про хворобу № 37
від 03.04.2007 року, що підтверджується
витягом з протоколу засідання ЦВЛК МО
України по встановленню причинного
звязку захворювань, поранень, контузій,
травм, каліцтв № 579 від 31.03.2011 року(а.с.5).

У звязку з цим, МОЗ України листом
від 07.09.2011 року № 16.04.232 запропонувало
управлінню охорони здоровя
Чернігівської облдержадміністрації
привести рішення МСЕК, яким
встановлено у позивача причинний
звязок травми і захворювання згідно
свідоцтва про хворобу № 37 від 03.04.2007
року у відповідність до витягу з
протоколу ЦВЖ МО України № 579 від 31.03.2011
року, (а.с.68).

Відповідно до частини другої статті
19 Конституції України органи державної
влади та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

МОЗ України діє відповідно до
Положення про Міністерство охорони
здоровя України, яке затверджено
Указом Президента України від 13.04.2011 №
467/2011 (далі-Положення). У пункті 2
Положення зазначено, що МОЗ України у
своїй діяльності керується
Конституцією та законами України,
актами Президента України та Кабінету
Міністрів України, іншими актами
законодавства України, дорученнями
Президента України, а також цим
Положенням. Пунктом 6 Положення
передбачено, що МОЗ України здійснює
свої повноваження безпосередньо, а
також через структурні підрозділи з
питань охорони здоров'я місцевих
державних адміністрацій.

Відповідно до абзацу 23 пункту 8.8
вказаного Положення, МОЗ України
затверджує порядок проведення
медико-соціальної експертизи з метою
виявлення ступеня обмеження
життєдіяльності особи.

Відповідно до пункту 20 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 грудня 2009 року
№ 1317 (далі - Положення №1317), наказом МОЗ
України від року № 561 затверджено
Інструкцію про встановлення груп
інвалідності (далі - Інструкція).

Абзацом 2 пункту 24 Положення № 1317
визначено, що МОЗ України за наявності
фактів порушення законодавства про
медико-соціальну експертизу доручає
Центральній медико-соціальній
експертній комісії МОЗ або Кримській
республіканській, Київській та
Севастопольській міським або обласній
комісії іншої області повторно
розглянути з урахуванням усіх наявних
обставин питання, з якого оскаржується
рішення, а також вживає інших заходів
впливу для забезпечення дотримання
законодавства під час проведення
медико-соціальної експертизи.

Аналізуючи вищевказані
нормативно-правові акти, МОЗ України у
разі встановлення фактів порушення
законодавства про медико-соціальну
експертизу при прийнятті рішення, яким
встановлена група інвалідності, має
право доручити обласній комісії іншої
області через структурний підрозділ -
управління охорони здоровя місцевої
державної адміністрації, обласній
повторно розглянути з урахуванням усіх
наявних обставин питання, з якого
оскаржується це рішення.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обовязковими
до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що наказом
Міністра оборони України від 12.04.2007
року № 168 «Про організацію роботи та
призначення комісії з розгляду питань,
повязаних із призначенням і виплатою
одноразової грошової допомоги в разі
загибелі (смерті), каліцтва або
інвалідності військовослужбовців та
інвалідності осіб, звільнених з
військової служби» призначено
постійно діючу комісію з розгляду
питань, повязаних із призначенням і
виплатою одноразової грошової
допомоги в разі загибелі (смерті),
каліцтва або інвалідності
військовослужбовців та інвалідності
осіб, звільнених з військової служби.
До повноважень вказаної Комісії,
зокрема, відноситься підготовка
пропозицій та подання їх Міністру
оборони України для прийняття рішення
про призначення грошової допомоги та
її розмір.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.09.2008 року Комісія МО України з
розгляду питань, повязаних із
призначенням і виплатою одноразової
грошової допомоги в разі загибелі
(смерті), каліцтва або інвалідності
військовослужбовців та інвалідності
осіб, звільнених з військової служби
дійшла висновку про можливість
призначення одноразової допомоги
позивачу, як такому, що отримав
інвалідність внаслідок травми,
повязаної з виконанням обовязків
військової служби в розмірі 39916,80 грн.,
викладеного в протоколі № 9 та
затверджено Міністром оборони України
від 22.09.2008 року.

Відповідно до підпункту 29 пункту 10
Положення МО України, Міністр оборони
України скасовує повністю чи в окремій
частині акти підпорядкованих
Міноборони України органів
військового управління, що суперечать
Конституції України, іншим актам
законодавства України та актам
Міноборони України.

11.07.2011 руку рішенням Комісії з
розгляду питань, повязаних із
призначенням і виплатою одноразової
грошової допомоги в разі загибелі
(смерті), каліцтва або інвалідності
військо службовців та інвалідності
осіб, звільнених з військової служби,
яке затверджено Міністром оборони
України від 14.07.2011 року було скасовано
пункт 109 протоколу засідання
вищевказаної комісії від 22.09.2008 року № 9
в частині призначення позивачу
одноразової допомоги в сумі 36916,80грн.

У п.100 протоколу № 3 від 11 липня 2011
року зазначено про те, що після
з'ясування підстав щодо законності
встановлення позивачу інвалідності
документи будуть розглянуті під час
чергового засідання комісії. Конкретна
дата розгляду документів позивача про
призначення йому одноразової грошової
допомоги не визначена, вона залежить
від того, коли будуть з'ясовані
обставини встановлення позивачу III
групи інвалідності.

22 травня 2014 відбулося засідання
комісії МО України з розгляду питань,
пов'язаних із призначенням та виплатою
одноразової грошової допомоги в разі
загибелі(смерті), каліцтва або
інвалідності військовослужбовців та
інвалідності осіб, звільнених з
військової служби. Протоколом № 2
позивачу у призначенні одноразової
грошової допомоги було відмовлено. Це
рішення позивачем не оскаржене.

Відповідно до постанови КМ України
від 28 травня 2008 року № 499 «Про
затвердження Порядку та умов
призначення і виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) поранення (контузії, травми або
каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців.
військовозобов'язаних і резервістів
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб» виплата
одноразової грошової допомоги не
провадиться, якщо загибель (смерть),
поранення (контузія, травма або
каліцтво), інвалідність сталися у
зв'язку з вчиненням
військовослужбовцем,
військовозобов'язаним чи резервістом
злочину чи адміністративного
правопорушення або є наслідком
вчинення ним дій у стані алкогольного,
наркотичного чи токсичного сп'яніння
або навмисного заподіяння собі
тілесного ушкодження.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
грунтуються її вимоги та заперечення.

Приписами частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Позивачем не надано доказів
необхідності виплати йому одноразової
виплати. Його просилання, що комісією
не було враховано його травмування в
грудні 1996 року не відповідає
обставинам справи, адже комісія,
відмовляючи позивачу у призначенні
допомоги, взяла до уваги встановлену
вироком суду винність позивача у
наданні військово-лікарській комісії
завідомо-підроблених медичних
документів, на підставі яких йому була
встановлена група інвалідності, а в
подальшому наданий статус та
посвідчення інваліда війни.

Враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що відповідач діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому позовні вимоги
не підлягають задоволенню.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, Законом України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», Положенням про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 грудня 2009 року
№ 1317, постановою Кабінету Міністрів
України від 28 травня 2008 року № 499 "Про
затвердження Порядку та умов
призначення і виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) поранення (контузії, травми або
каліцтва) чи інвалідності
військовослужбовців.
військовозобов'язаних і резервістів
призваних на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, та
інвалідності звільнених з військової
служби (зборів) осіб», статтями 3, 9, 11,
69-71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони
України про визнання протиправними дій
комісії Міністерства Оборони України з
розгляду питань, пов'язаних із
призначенням і виплатою одноразової
грошової допомоги в разі загибелі
(смерті), каліцтва або інвалідності
військовослужбовців та інвалідності
осіб, звільнених з військової служби,
скасування рішення комісії в частині
відмови у призначенні та виплаті
одноразової грошової допомоги та
зобов'язання Міністерства Оборони
України провести розгляд його
документів відповідно до п.100 протоколу
№ 3 від 11 липня 2011 року Комісії та
здійснити призначення виплати
одноразової грошової допомоги як
колишньому військовослужбовцю, який
був визнаний після звільнення
інвалідом 3 групи,відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на постанову може
бути подано до Київського
адміністративного апеляційного суду
через Щорський районний суд протягом
десяти днів з дня її проголошення.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі,
якщо постанову було проголошено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя: В.В.Лихошерст.