Справа № 872/11109/13
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2014 рокусправа № 201/326/13-а (2а/201/27/13)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Туркіної Л.П. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

при секретарі - Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський науково - дослідний інститут будівельного виробництва"

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2013 р.

у справі № 201/326/13-а (2а/201/27/13)

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради

про визнання протиправним рішення , -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, в якому просив скасувати рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради за № 712 від 30.09.2008 року, згідно якого відповідач вирішив «відмінити рішення виконкому від 17.08.2001 року № 430 «Про прийняття в експлуатацію прибудови, гаража по пр. Гагаріна, 107».

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2013 р. позов задоволено.

Скасовано рішення Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради № 712 від 30.09.2008 року.

Постанову суду обґрунтовано посиланнями на рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини 14 статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якого, як зазначив суд, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а отже вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Крім того, суд вказує, що відповідач не надав доказів, що гараж, стосовно якого винесено названі вище рішення, створює небезпеку для систем газопостачання.

Не погодившись з постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2013 р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський науково - дослідний інститут будівельного виробництва"( далі «ДНДІНБ») подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність рішення суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести рішення, яким, виходячи з фактичних обставин справи та норм процесуального законодавства, залишити позов без розгляду, як поданий з пропуском строку звернення до суду, закрити провадження у справі або відмовити у задоволенні позову.

Особа, що подала апеляційну скаргу, вказує, що гараж, розташований по пр. Гагаріна, 107 у м. Дніпропетровську, розташовано над газопроводом, що належить ТОВ «ДНДІНБ».

Отже, рішення суду безпосередньо впливає на прав та інтереси товариства.

Названа особа вказує, що суд при розгляді справи безпідставно не застосував норми ст. ст. 99, 100 КАС України та поновив позивачу строк звернення до суду.

Товариство вказує, що на порушення вимог ст. 17 КАС України суд першої інстанції вийшов за межі адміністративної юрисдикції і з порушенням правил підсудності розглянув в порядку адміністративного судочинства спір про невизнане Виконком право власності ОСОБА_1 на прибудову та гараж по пр.. Гагаріна, 107, хоча цей спір відповідно до ст. 15 ЦПК України належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

ТОВ «ДНДІБР» також вказує, що ОСОБА_1 не можна визнати належним позивачем у справі, оскільки рішенням того ж таки Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2012 року у справі № 2-7180/11, залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, видане ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на гараж по пр.. Гагаріна, 107 визнано недійсним, державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказаний гараж скасовано та зобов'язано ОСОБА_1 знести вказаний гараж.

Скасуванням рішення № 712 від 30.09.2008 року адміністративний суд підмінив Виконком та фактично дав дозвіл на прийняття в експлуатацію споруд, самочинно зведених ОСОБА_1 над газопроводом середнього тиску, хоча при скасуванні свого рішення № 430 від 17.08.2001 року Виконком законно та обґрунтовано виходив з того, що вказані в рішенні споруди знаходяться безпосередньо над підземним газопроводом середнього тиску і ця обставина, в свою чергу, створює загрозу виникнення аварійних ситуацій з тяжкими наслідками, порушуючи цілий ряд правових норм, про що зазначалось під час розгляду цивільної справи.

Особа, що подала апеляційну скаргу також посилається на невірне тлумачення судом рішення Конституційного Суду, та зазначає, що факт пролягання траси газопроводу під самочинно збудованими ОСОБА_1 спорудами підтверджується доданими до цієї апеляційної скарги доказами (чинним рішенням Жовтневого районного суду від 21.02.2012 року у справі 2-7180/11, листом генерального директора ВАТ «Дніпрогаз» прокурору Жовтневого району. Вказує, що будівлю гаражу здійснено з порушенняч норм ст. ст. 73, 125, 126, 212 ЗК України, п.п. 4.3.7, 4.3.15 Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997 року № 254.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Сторони, належним чином сповіщені про час та місце судового розгляду до суду не прибули.

Представник ТОВ «ДНДІБВ» у судовому засіданні доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, підтримав у повному обсязі.

Заслухавши представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський науково - дослідний інститут будівельного виробництва", дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 17.08.2001 року Виконавчий комітет Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради прийняв рішення № 430 «Про прийняття в експлуатацію прибудови, гаража по пр.. Гагаріна, 107» (а.с. 6). На підставі вказаного рішення Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради 19.12.2001 року видав позивачу свідоцтво про право власності на квартиру № 2 у буд. № 107 по пр.. Гагаріна у м. Дніпропетровську, та 21.12.2001 року видав свідоцтво про право власності на гараж літ. Б, розташований по пр.. Гагаріна біля буд. № 107 (а.с. 16. 17). На зазначене майно КП «Дніпропетровське МБТІ» було складено та видано технічний паспорт (а.с. 11-15).

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 30.09.2008 року № 712 було задоволено протест прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська від 18.08.2008 року № 3918-вих08, яким було скасоване рішення виконкому від 17.08.2001 року № 430 «Про прийняття в експлуатацію прибудови, гаража по пр.. Гагаріна, 107» (а.с. 7).

Вищезазначене рішення було прийняте, виходячи з наступного. Рішення виконкому від 17.08.2001 р. № 430 «При прийняття в експлуатацію прибудови, гаража по пр.. Гагаріна, 107», винесено при узгодженні інспекції державного архітектурно-будівельного контролю та ГлавАПУ міської ради, акт державної технічної комісії від 25.06.2001 р., підписаний представниками АБК міської ради, санітарно - епідеміологічної станції району, органів пожежного нагляду. При цьому, при винесенні рішення, як вказує виконком, були порушені вимоги земельного законодавства України та Правила безпеки систем газопостачання України, затверджені наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997 року № 254 - житлова прибудова літ. А-1 та гараж літ. Б по пр.. Гагаріна, 107 збудовані безпосередньо над газопроводом середнього тиску. За таких обставин, розглянувши надані документи, враховуючи, що, на думку виконкому, рішення виконкому від 17.08.2001 року № 430 створює загрозу виникнення аварійної ситуації з тяжкими наслідками, керуючись ст. 21 Закону України «Про прокуратуру», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконком районної ради вирішив скасувати своє рішення від 17.08.2001 року № 430 «Про прийняття в експлуатацію прибудови, гаража по пр. Гагаріна, 107».

Приймаючи до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та оцінюючи рішення № 712 від 30.09.2008 року по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу стало відомо про спірне рішення виконкому лише 21.02.2012 року під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 2-7180/11 в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська.

Однак, з зазначеним не можна погодитись, виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи, про наявність рішення № 712 та його зміст позивачу стало відомо під час розгляду цивільної справи № 2-7180/11 за позовом прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1, треті особи, - відкрите акціонерне товариство "Дніпропетровський науково - дослідний інститут будівельного виробництва", комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, Жовтнева районна в . Дніпропетровську рада, публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» про скасування свідоцтва про право власності, знесення самочинно збудованого гаражу, стягнення завданих збитків, зобов'язання вчинити певні дії та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровської міської ради. (а.с 118).

Як свідчить рішення у названій справі та копія зустрічного позову від 20.07.2009 року (а.с 127-128), за станом на 20.07.2009 року ОСОБА_1 звертався до суду, зазначаючи, що рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради від 30.09.2008 року за № 712 був задоволений протест прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська від 18.08.2008 року № 3918- вих.. 08 та було відмінено рішення виконкому від 17.08.2001 року № 430 «Про прийняття в експлуатацію прибудови, гаража по проспекту Гагаріна, буд.107».

Отже, про наявність названого рішення та його зміст позивачу було відомо з липня 2009 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України у редакції, що діяла у 2008 - 2009 роках, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду без поважних причин є підставою для залишення адміністративного позову без розгляду.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення стороною певних процесуальних дій.

Як свідчать матеріали справи, зокрема зміст позовної заяви, будь-яких поважних причин, що перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду з приводу оскарження рішення від 30.09.2008 року № 712 , позивачем не зазначено. Виходячи з викладеного, підстави для задоволення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду відсутні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Згідно п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Виходячи з викладеного, постанову суду першої інстанції слід скасувати, як таку, що винесена внаслідок невідповідності висновків суду обставинам та з порушенням норм процесуального права.

Отже, клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду слід залишити без задоволення, позовну заяву - без розгляду.

В той же час, суд апеляційної інстанції не приймає доводи особи, що подала апеляційну скаргу, стосовно того, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовідносини, що склались між позивачем та виконавчим комітетом Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, не є правовідносинами, що виникають за згодою сторін та зумовлені волевиявленням останніх, тобто не відносяться до цивільних правовідносин. Названі правовідносини зумовлені функціями, покладеними на органи місцевого самоврядування державою, та відносяться до категорії адміністративних, учасником яких є суб'єкт владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський науково - дослідний інститут будівельного виробництва" задовольнити частково. Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2013 р. - скасувати. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення. Позов ОСОБА_1 про скасування рішення Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради № 712 від 30.09.2008 р. - залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 203, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський науково - дослідний інститут будівельного виробництва" задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2013 р. - скасувати.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_1 про скасування рішення Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради № 712 від 30.09.2008 р. - залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко