Справа № 2а-6076/10/1070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2014 року м. Київ К/9991/40635/11

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2011

у справі №2а-6076/10/1070

за позовом Дочірнього підприємства «Галузеві технології»

до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області

про визнання дій неправомірними, визнання нечинним і скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23.12.2010, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2011, позов задоволено частково. Визнано дії Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області щодо винесення рішення (акта) від 15.04.2010 №36 про анулювання реєстрації ДП «Галузеві Технології» як платника податку на додану вартість неправомірними. Рішення (акт) Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області від 15.04.2010 №36 про анулювання реєстрації ДП «Галузеві технології» як платника податку на додану вартість визнано протиправним та скасовано. Зобов'язано Бориспільську об'єднану державну податкову інспекцію Київської області вчинити передбачені законодавством дії щодо поновлення реєстрації ДП «Галузеві технології» платником податку на додану вартість з 15.04.2010 та видати відповідне свідоцтво. В решті вимог - відмовлено.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового про відмову в позові, з підстав невірного застосування норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем 15.04.2010 складено акт №36 про анулюванння реєстрації платника податку на додану вартість Дочірнього підприємства «Галузеві технології», на підставі підпункту «г» пункту 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» .

Фактичною підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідачем визначено відсутність позивача за місцем державної реєстрації, про що державним реєстратором внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Так, пунктом 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено виключний перелік випадків, у яких відбувається анулювання реєстрації, як платників податку на додану вартість, а саме: а) платник податку, який до місяця, в якому подається заява про анулювання реєстрації, є зареєстрованим згідно з положеннями підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону більше двадцяти чотирьох календарних місяців, включаючи місяць реєстрації, та має за останні дванадцять поточних календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій, менші за визначені зазначеним підпунктом; б) ліквідаційна комісія платника податку, оголошеного банкрутом, закінчує роботу або платник податку ліквідується за власним бажанням чи за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання); в) особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку або стає суб'єктом інших спрощених систем оподаткування, які визначають особливий порядок нарахування чи сплати податку на додану вартість, відмінний від тих, що встановлені цим Законом, чи звільняють таку особу від сплати цього податку за рішенням суду або з будь-яких інших причин; г) зареєстрована як платник податку особа обирає відповідно до цього Закону спеціальний режим оподаткування за ставками, іншими, ніж зазначені у статті 6 та статті 8-1 цього Закону; ґ) особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Відповідно до п.1 Положення про реєстрацію платників податків на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 01.03.2000 №79, це Положення розроблене відповідно до Законів України «Про податок на додану вартість», «Про державну податкову службу в Україні» та інших нормативно-правових актів.

Рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за ініціативою податкового органу оформляється актом про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за формою № 6-ПДВ. Такий акт складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження керівника податкового органу, та затверджується керівником (заступником керівника) податкового органу. В акті про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість обов'язково вказується підстава для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Закону (п. 25.2.2 п. 25 вказаного Положення).

У спірному рішенні в якості правової підстави анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість зазначено пп. «ґ» п.9.8 вказаної норми, відповідно до якого анулювання реєстрації може здійснюватись за рішеннями податкового органу, якщо особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Самостійною підставою для анулювання реєстрації особи як платника податку на додану вартість згідно з вищевказаним підпунктом, є визначені законодавством випадки стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Між тим, судами попередніх інстанцій наявність відповідних обставин, пов?язаних з порядком реєстрації суб?єктів господарювання, які б могли бути підставою для анулювання реєстрації позивача як платника податку на додану вартість на момент прийняття спірного рішення, не встановлено.

Станом на 15.04.2010 Закон України «Про податок на додану вартість» не містив такої підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, як наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням.

Така підстава була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 20 травня 2010 № 2275-VI, що набрав чинності з початку наступного звітного (податкового) періоду, за періодом, на який припадає набрання ним чинності, тобто з 01.07.2010 (Закон опубліковано 16.06.2010).

За наведених обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про необґрунтованість прийнятого акта про анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ, з огляду на те, що податковим органом, у відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України, не доведено правомірність його прийняття.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування чи порушення норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої та апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили справу у відповідності з нормами матеріального права та постановили обґрунтоване рішення, підстав для їх скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області відхилити, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.12.2010 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун