Справа № 804/10301/14
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2014-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 р. Справа № 804/10301/14

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.02.2014 року №3, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2014 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер» з позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.02.2014 року №3.

Ухвалою суду від 22.07.2014 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Свої позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер» (далі - ТОВ «Лідер») обґрунтовує тим, що 14.04.2014 року ним було отримано протиправне оскаржуване податкове повідомлення-рішення від податкової інспекції, яке прийнято на підставі акту від 10.01.2014 року №23/04-61-22-3/23945128 про результати камеральної перевірки податкової звітності з ПДВ за жовтень 2013 року. Відповідач прийшов до хибних висновків щодо завищення платником податків суми податкового кредиту, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету за результатами звітного періоду у сумі - 11859,00грн. На думку позивача, ним правомірно було включено до складу податкового кредиту зазначену суму ПДВ, оскільки продавцем ТОВ «УКР-ПОЛІМЕР» було надано податкову накладну від 03.10.2013 року №15, а факт взаємовідносин також підтверджується видатковою накладною №1617 від 03.10.2013 року, ТТН.

Просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області № від 19.02.2014 року.

У судове засідання з'явився представник відповідача, який заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог ТОВ «Лідер» та надав суду свої письмові заперечення, за якими пояснив, що виписана платником податку на додану вартість - продавцем товару ТОВ «УКР-ПОЛІМЕР» не була зареєстрована в єдиному реєстру податкових накладних та до податкової декларації не було надано заяву про відмову постачальника надати податкову накладну, копій товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку із придбанням товару/послуг, або копій інших первинних документів на підтвердження факту отримання таких товарів/послуг. У граничний термін подання звітності підприємством не надано, та це призвело до встановленого заниження суми грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі - 11859,00грн. Встановлені порушення і призвели до винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі положень ч.6 ст.128 КАС України, суд ухвалив рішення про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ТОВ «Лідер» за жовтень 2013 року, згідно показників податкової декларації з податку на додану вартість, додатку № 5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" та Реєстру виданих та отриманих податкових накладних за жовтень 2013 року.

В ході проведеної перевірки контролюючим органом було встановлено порушення позивачем п.201.10 ст.201 та п.198.6 ст.198 розділу V Податкового кодексу України, а саме: до складу податкового кредиту ТОВ «Лідер» включено суму ПДВ у розмірі 11859,00грн. згідно податкової накладної від 03.10.2013 року №15, виписаної платником податку на додану вартість - продавцем товару ТОВ «УКР-ПОЛІМЕР», яка не зареєстрована в єдиному реєстрі податкових накладних.

Зазначені висновки було викладені податковим органом в акті перевірки від 10.01.2014 року за №23/04-61-22-3/23945128.

За твердженнями відповідача, до декларації з податку на додану вартість не надано заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (додаток 8), копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням товарів/послуг або копії первинних документів, що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг, у граничний термін подання звітності підприємством не надано, що призвело до заниження суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 11859,00грн.

З урахуванням таких висновків, Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.02.2014 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 17788,50грн. (11859,00грн. - основний платіж, 5929,50грн. - штрафна санкція).

За поясненнями ТОВ «Лідер» вищезазначена податкова накладна від 03.10.2013 року №15, за якою заявлене ПДВ становить - 11859,38грн., була надана відповідачу в порядку ст.86 Податкового кодексу України разом із запереченнями на акт камеральної перевірки. Тим більше, що факт взаємовідносин із ТОВ «УКР-ПОЛІМЕР» ним підтверджено видатковою накладною №1617 від 03.10.2013 року та ТТН.

Суд зазначає, що порядок формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначено ст.198 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України (в редакції станом на момент проведення перевірки), датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту після її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми ПДВ вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Аналіз вищевикладених норм Податкового кодексу України показує, що у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в ЄРПН платник податку - покупець може скористатись правом на віднесення сум податку до податкового кредиту на підставі заяви про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в ЄРПН) у випадку подання такої заяви за встановленою формою разом з податковою декларацією за звітний (податковий) період, в якому така накладна була складена (мала бути складена). При цьому, до такої заяви обов'язково повинні бути додані копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Однак, позивачем своєчасно не було виконано вказаного податковими нормами обов'язку та не надано необхідних документів, в тому числі заяви про відмову постачальника надати податкову накладну, на підтвердження правомірності включення до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі - 11859,38грн. згідно податкової накладної від 03.10.2013 року №15. А твердження позивача з цього приводу є помилковими та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до п.11 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положення Податкового кодексу України, з 1 січня 2012 року запроваджена реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень.

Податкова накладна, виписана при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, з 1 січня 2012 року підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних не залежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній.

Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року №1492, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.11.2011 року за №1333/20071 (далі - Наказ №1492).

Відповідно до п.14 Наказу №1492, заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) є додатком 8 до податкової декларації з податку на додану вартість. Форма Заяви зі скаргою є додатком 8 до Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року №1492, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 року за №1333/20071. В Заяві передбачено зазначення платником інформації щодо кількості аркушів наданих первинних документів що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням товарів/послуг або копії первинних документів, що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Однак, позивач помилково вважає за правомірне надання підтверджуючої податкової накладеної вже після проведення перевірки під час подання своїх заперечень на акт перевірки від 01.10.2014 року №23/04-61-22-3/23945128.

Відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З урахуванням чого, відповідачем і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.02.2014 року №3 на суму збільшеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі - 17788,50грн. (11859,00грн. - основний платіж, 5929,50грн. - штрафна санкція). Отже, під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження заявлені посилання платника податків - ТОВ «Лідер», та позовні вимоги є безпідставними, задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні даного адміністративного позову необхідно відмовити.

На підставі ст.ст.87, 94 КАС України, норм Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне також вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з ТОВ «Лідер» на користь Державного бюджету України несплачену суму судового збору у розмірі - 1644,30грн. (90% несплаченої суми судового збору).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 19.02.2014 року №3 - відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер» (код ЄДРПОУ - 23945128) на користь Державного бюджету України несплачену суму судового збору у розмірі - 1644,30грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири грн. 30коп.).

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі відкладення виготовлення постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкт владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови.

Суддя А.Ю. Рищенко