Справа № 2а-463/97/13
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2014-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

29 вересня 2014 року м. Київ В/800/3833/14

Суддя Вищого адміністративного суду України Кравцов О.В., перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 травня 2014 року (К/800/25837/14) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання відмови неправомірною та зобов'язання призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2014 року ОСОБА_1 надано строк до 22 вересня 2014 року для усунення недоліків поданої ним заяви, у зв'язку з її невідповідністю вимогам статей 239 та 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України). Зокрема, заявнику необхідно було оформити заяву відповідно до вимог статей 239, 239-1, 239-2 КАС України, надати документ про сплату судового збору у повному розмірі (51 грн. 16 коп.), копії судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах та зазначити, які саме норми матеріального права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції.

25 вересня 2014 року до Вищого адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 від 22 вересня 2014 року про усунення недоліків.

Проте, заявником не зазначено, які саме норми матеріального права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції та не додано до заяви про усунення недоліків копії судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Необхідно зазначити, що відповідно до абз. 2 пункту 5 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 13 грудня 2010 року «Про судову практику застосування статей 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України» допуску до перегляду з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, належать лише рішення Вищого адміністративного суду України як суду касаційної інстанції.

Таким чином, суд не бере до уваги посилання заявника на рішення апеляційних інстанцій як доказ неоднакового застосування норм матеріального права.

Отже, приходжу до висновку, що заявник недоліки, зазначені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2014 року, не усунув.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 травня 2014 року (К/800/25837/14) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання відмови неправомірною та зобов'язання призначити пенсію, підлягає поверненню.

Керуючись статтями 108, 239-1, 239-2 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 травня 2014 року (К/800/25837/14) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова про визнання відмови неправомірною та зобов'язання призначити пенсію, повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного О.В. Кравцов

суду України