Справа № 554/18665/14-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дата документу 29.12.2014 Справа № 554/18665/14-а

29 грудня 2014 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Микитенко В.М., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Октябрському районі м. Полтава про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

15.12.2014 року позивач звернувся у суд з позовними вимогами до Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві (далі по тексту - Управління), де прохав визнати дії Управління щодо відмови здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання протиправними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання і виплачувати його у відповідному відсотковому розмірі заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01.12.2013 року згідно довідки господарського суду Полтавської області від 03.02.2014 року № 10-07/77-14. Також просив звернути постанову до негайного виконання у межах суми стягнення за 1 місяць.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 10 вересня 2012 року по справі № 2а-1622/879/2012 задоволено позов, а саме: визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м. Полтаві щодо відмови йому в перерахуванні довічного грошового утримання - неправомірними та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м. Полтава здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», починаючи з 01.07.2012 року. Ухвалами Харківського апеляційного адміністративного суду та Вищого Адміністративного суду України вищевказана постанова Октябрського районного суду м. Полтави була залишена без змін.

На звернення позивача від 21.11.2014 року, відповідач відмовився перерахувати йому пенсію, у зв'язку з чим він звернувся до суду.

Відповідач надав заперечення, в яких вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Суд розглядає справу у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України в порядку скороченого провадження.

Судом встановлено, що постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 10 вересня 2012 року по справі №2а-1622/879/2012 задоволено позов ОСОБА_1, а саме: визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м. Полтаві щодо відмови йому в перерахуванні довічного грошового утримання - неправомірними та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м. Полтави здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 в розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», починаючи з 01.07.2012 року. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2013 року та ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 03 червня 2014 року, вищевказана постанова Октябрського районного суду м. Полтави була залишена без змін.

Згідно довідки господарського суду Полтавської області заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці з 01 грудня 2013 року складала 18270,00 грн., тобто позивач звернувся з аналогічним позовом до суду.

У відповідності до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Крім того, визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів.

Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Відповідно до статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, виходячи з якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 126 Конституції України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України від 07 липня 2010 року № 2453-У1 «Про судоустрій і статус суддів».

Суд зазначає, що гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Статтею 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром заробітної плати суддів відповідних судів.

Положеннями Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 11 липня 1998 року встановлено, що судді, які досягли встановленого законом віку для виходу на пенсію з посади судді та, які виконували професійні обов'язки судді протягом визначеного строку, повинні отримувати виплати після виходу на пенсію, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня їх останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у зв'язку із змінами розміру грошового утримання працюючого судді (у бік збільшення) відповідних змін повинно зазнавати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. При цьому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен здійснюватися з моменту виникнення обставин, які обумовлюють його здійснення, - зміна розміру грошового утримання працюючого судді.

Заперечення відповідача указаних висновків не спростовують.

Зважаючи на вищевикладене, відмова відповідача у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання є протиправною і такою, що суперечить чинному законодавству.

Враховуючи, що сторони звільненні від сплати судового збору, його слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст. ст. 126, 130 Конституції України, п. п. 6.1., 6.4 Європейської хартії про Закон України «Про статус суддів», ст. 123 Закону України «Про судоустрій України», ст. 44 Закону України «Про статус суддів», ст. ст. 2, 6, 7, 21, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2, 256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м. Полтави про зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку довічного грошового утримання протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Октябрському районі м. Полтави здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 і виплачувати щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді відповідно до Закону України « Про судоустрій та статус суддів», починаючи з 01.12.2013 року, з урахуванням довідки господарського суду Полтавської області від 03.02.2014 року №10-07/77-14.

Постанова підлягає негайному виконанню в межах перерахунку за один місяць.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної чинності після спливу 10 денного строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

СуддяВ.М. Микитенко