Справа № 2а-93/12/1201
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ К/9991/52195/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Лиски Т.О., Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Алчевську Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію,

в с т а н о в и в :

У квітні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Алчевську Луганської області (далі - Управління) із заявою про призначення пенсії незалежно від віку на підставі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але відповідачем направлено письмову відмову від 12 грудня 2011 року з посиланням на відсутність документів, які визначають право позивача на призначення пенсії взагалі.

Позивач вважав, що відповідно до норм діючого законодавства України та на підставі поданих до Управління документів він має право на призначення пенсії незалежно від віку на пільгових умовах, а тому просив визнати вказані дії відповідача незаконними і зобов'язати останнього призначити йому пенсію.

Постановою Алчевського міського суду Луганської області від 13 червня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2012 року, позов задоволено і визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу. Зобов'язано Управління призначити і сплачувати позивачу з 15 вересня 2011 року пенсію на підставі ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ці рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку з тим, що останній не надав документів, які б підтверджували його право на призначення пенсії незалежно від віку». На думку відповідача, довідка про пільгові умови праці визначає за ним право на пенсію за Списком № 1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при досягненні 50 років. Також в рішенні відповідача зазначено, що для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах необхідно в першу чергу надати довідку про пільгові умови праці і що відсутність такої довідки не надає можливості визначитись з правом на пільгове пенсійне забезпечення. Відповідач наполягав на тому, що цех по ремонту металургійного обладнання і металевих конструкцій, в якому працює позивач, не відноситься до цехів основного виробництва.

Відповідно до пункту "а" статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджувані КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах менше 25 років.

В статті 14 Закону законодавець окремо виділив лише «провідні професії» робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату; оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), працівники яких мають право на пенсію при зайнятості на цих роботах 20 років, а не 25 років, як інші професії, передбачені цією Нормою Закону.

Статтею 13 Закону не передбачено, що право на пенсію за цією статтею мають лише працівники «не основних (допоміжних)» виробництв (цехів). Суд відзначає, що за цієї нормою Закону право на призначення пільгової пенсії мають працівники, зайняті на будь-яких особливо важких чи особливо шкідливих роботах, у т.ч. і працівники, зайняті на професіях (роботах), передбачених ст.14 Закону, якщо стаж такої роботи становить менше 25 чи 20 років (на провідних професіях) років, але не менше 10 років.

Розділом V «Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов'язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 передбачена така професія (робота) як «ковалі на молотах і пресах». Виробництва (цеха) щодо цієї професії не конкретизовані, в той час як відносно інших професій (робіт), зазначені конкретні виробництва.

Аналіз вказаних правових норм свідчить, що право на пенсію незалежно від віку мають «ковалі на молотах і пресах» незалежно від того в яких саме виробництвах (цехах) металургії (чорної та кольорової) вони були зайняті.

В період з 22 червня 1989 року і по день звернення до суду з даним позовом позивач працював і працює по вказаній спеціальності на Алчевському металургійному комбінаті.

Вказані періоди роботи позивача по спеціальності та дні його безоплатних відпусток підтверджуються його трудовою книжкою і довідкою про підтвердження трудового стажу.

За таких підстав судами першої та апеляційної інстанцій зроблено вірний висновок про те, що Управлінням при прийнятті рішення щодо відмови позивачу в прийнятті заяви про призначення пенсії незалежно від віку порушено вимоги законодавства, які регулюють відносини щодо визначення права на такий вид пенсії.

Колегія суддів відзначає, що нормами чинного законодавства (в тому числі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та «Списком робіт, що дають право на пенсію незалежно від віку») не передбачено поділу професій (робіт) у особливо важких та особливо шкідливих умовах праці на основні та неосновні (допоміжні) виробництва.

Оскільки судами попередніх інстанцій для підтвердження спеціального стажу роботи позивача правомірно прийнято до уваги дані його трудової книжки, а також інші письмові докази, які наявні у справі, а відповідачем не надано доказів, які б спростували доводи позивача, колегія суддів погоджується із висновками судів щодо наявності у позивача права на пенсію незалежно від віку.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій прийнято законні і обґрунтовані рішення, а тому підстав для їх скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Алчевську Луганської області, залишити без задоволення, а постанову Алчевського міського суду Луганської області від 13 червня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер