Справа № 817/3214/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"15" січня 2015 р. Справа № 817/3214/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі Сидорук М.М. ,

за участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" листопада 2014 р. у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення , - ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом та просила визнати протиправним та скасувати рішення №170037/21 від 29.07.2014 року про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. згідно Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Міндоходів у Рівненській області №170037/21 від 29.07.2014.

Присуджено на користь позивача з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної фіскальної служби у Рівненській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду щодо ненадання належних доказів на підтвердження обставин порушення позивачем вимог Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" не відповідають фактичним обставинам справи.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_4 перебуває на обліку в ДПІ у м. Рівному та здійснює роздрібну торгівлю алкогольною продукцією і тютюновими виробами в павільйоні за адресою - м. Рівне, перехрестя вул. Грушевського та бульвар Хмельницького.

29.04.2014 року при проведенні перевірки дотримання вимог чинного законодавства у сфері обігу підакцизних товарів у павільйоні за адресою - м. Рівне, перехрестя вул. Грушевського та бульвар Хмельницького, працівниками оперативного управління ДПІ у м.Рівному встановлено порушення вимог ст.164-5 КпАП України, а саме, зберігання та реалізація алкогольних напоїв з явними ознаками підробки марок акцизного податку.

В результаті перевірки посадовими особами було вилучено 65 пляшок різної ємності з алкогольними напоями, маркованих марками акцизного податку, а саме: 6 пляшок горілки "Горілочка пшенична" ємністю по 0,5 л з марками акцизного податку, одна з яких з реквізитами 23АААЦ554100 09/12 ,174 грн., 23 пляшки горілки "Велика Княгиня Ольга" ємністю по 0,5 л з марками акцизного податку, одна з яких з реквізитами:17 АААЇ 001132 01/13 9,174 грн., 13 пляшок горілки "Лісова пісня особлива" ємністю по 0,5 л з марками акцизного податку, одна з яких з реквізитами: 17 АААК 096142 01/13 9,174 грн., 6 пляшок настоянки "Цілющий з перцем та медом" ємністю 0,25 л, у зв'язку з чим складено протокол вилучення речей (документів) при вчиненні адміністративного правопорушення від 29.04.2014 року (а.с.27).

В свою чергу, уповноваженими особами відповідача було відібрано 3 марки акцизного податку з реквізитами: "23 АААЦ 554100 09/12 9,174 грн.", "17 АААЇ 001132 01/13 9,174 грн.", "17 АААК 096142 01/13 9,174 грн.", які 08.05.2014 року були направлені відповідачем для проведення експертного дослідження на предмет їх автентичності відповідно до методики проведення дослідження (а.с.29), проведення якої доручено Департаменту державної політики у сфері пробірного нагляду, документів суворої звітності та лотерейної діяльності Міністерства фінансів України.

Зі змісту з висновків, викладених в акті експертизи №103-05-14 від 23.05.2014 року вбачається, що "надані на експертизу марки акцизного податку для маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва з реквізитами АВ, 23 АААЦ 554100 09/12 9,174 грн., АВ, 17 АААЇ 001132 01/13 9,174 грн., АВ 17 АААК 096142 01/13 9,174 грн. державним підприємством "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" не виготовлялись і є підробленими" (а.с.31-32).

На підставі висновків даного акту експертизи №103-05-14 від 23.05.2014 року та матеріалів з оперативного управління ДПІ у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області (вх.№1585/7 від 10.07.2014 року) відповідачем прийнято рішення №170037/21 від 29.07.2014, яким до ОСОБА_4 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., передбачені абз.15 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (а.с.36).

Заява ОСОБА_4 до Головного управління Міндоходів у Рівненській області про продовження граничних строків для оскарження рішення №170037/21 від 29.07.2014 (а.с.38, 41-42), залишено без розгляду згідно рішення №7/14/17-00-10-05105/212 від 19.09. (а.с.39-40).

Суд першої інстанції, перевіряючи спірне рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновків, що його прийнято протиправно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон №481).

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 цього Закону алкогольні напої, які виробляються в Україні, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з пп.14.1.107 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Підпунктом 14.1.109 вказаної статті передбачено, що маркуванням алкогольних напоїв є наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Згідно з п.226.6 ст.226 Податкового кодексу України маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць.

Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, місяць і рік випуску марки.

Згідно з пунктом 226.9 вказаної статті вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Також, аналогічні приписи містяться у п. 20 Положення про виготовлення зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251.

Згідно з п. 226.11 ст. 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Відповідно ч.1 ст.17 Закону №481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом п'ятнадцятим частини другої статті 17 Закону №481 передбачено, що у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів 200 відсотків вартості товару, але не менше 8500 гривень.

Механізм застосування фінансових санкцій визначено Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790 (далі - Порядок).

Відповідно до п.5 Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Як встановлено судом першої інстанції, даних, зазначених в акті перевірки, не було достатньо для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, що стало підставою для призначення експертизи з метою отримання додаткових доказів. Отже, спірне рішення базується лише на висновках акту експертизи №103-05-14 від 23.05.2014.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що обставини, встановлені під час проведення експертизи та оформленні актом №103-05-14 від 23.05.2014 щодо дослідження марок акцизного податку не можуть вважатися належними доказами в силу ст.70 КАС України, оскільки належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

При цьому, суд звертає увагу, що в силу вимог ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ст.66 КАС України експерт - це фізична особа, якій доручено провести дослідження матеріальних об'єктів, явищ і процесів, що містять інформацію про обставини справи, і дати висновок з питань, які виникають під час розгляду справи і стосуються сфери її спеціальних знань.

Правовий статус експерта виникає в особи у зв'язку із призначенням відповідною ухвалою судової експертизи.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про судову експертизу" атестовані судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Порядок ведення державного Реєстру атестованих судових експертів затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.03.2012 року за №492/5.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, акт експертизи дослідження автентичності представлених марок акцизного податку з реквізитами: АВ, 23 АААЦ 554100 09/12 9,174 грн., АВ, 17 АААЇ 001132 01/13 9,174 грн., АВ, 17 АААК 096142 01/13 9,174 грн. проведено головним спеціалістом відділу Департаменту державної політики у сфері пробірного нагляду, документів суворої звітності та лотерейної діяльності Міністерства фінансів України Савіновою О.Ю., відомості щодо якої у реєстрі атестованих судових експертів Міністерства юстиції України відсутні.

Окрім того, судом встановлено, що зазначений висновок оформлено без дотримання вимог ст.82 КАС України та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року за №53/5.

За таких обставин, є вірними висновки суду першої інстанції про те, що акт експертизи №103-05-14 від 23.05.2014 складено не в межах вимог податкового законодавства, не в межах судового процесу, не встановленою особою, без підтвердження її повноважень на здійснення відповідних експертиз. Будь-яких інших доказів, на підставі яких відповідач дійшов висновку про підробку марок акцизного податку, відповідачем не надано. Так само, не заявлялося клопотання про призначення експертизи як під час розгляду судом першої та апеляційної інстанції.

Окрім того, є слушним посилання суду першої інстанції, що в порушення вимог п.84.3 ст.84 Податкового кодексу України, контролюючий орган не повідомив позивача про призначення експертизи, та не ознайомив платника податків з висновками експерта.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що даний документ не може вважатися висновком експерта, а є висновком спеціаліста, а відповідно і належним доказом, оскільки не складався в рамках кримінального провадження або судового процесу.

Так, відповідно до приписів ст.84 ПК України, проведення експертизи під час здійснення податкового контролю контролюючими органами проводиться у разі коли для вирішення питань, що мають значення для здійснення податкового контролю, необхідні спеціальні знання у галузі науки, мистецтва, техніки, економіки та в інших галузях. Залучення експерта здійснюється на договірних засадах та за рахунок коштів сторони, що є ініціатором залучення експерта.

Зазначеною статтею передбачено, що експертиза призначається за заявою платника податків або за рішенням керівника (або його заступника) контролюючого органу та за надання завідомо неправдивого висновку експерт несе відповідальність відповідно до закону.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 07.07.2014 року працівниками ОУ ДПІ у м. Рівне на підставі протоколу вилучення речей (документів) при вчиненні адміністративного правопорушення від 29.04.2014 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА №111167 щодо притягнення приватного підприємця ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-5 КпАП України.

Відповідно до змісту постанови Рівненського міського суду від 31.07.2014 року справу №569/10744/14-п відносно ОСОБА_4 закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КпАП України, а тому суд першої інстанції правомірно, відповідно ч. 4 ст. 72 КАС України, прийняв до уваги зазначену постанову суду, оскільки пунктом 3 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790 встановлено, що фінансові санкції у вигляді штрафів застосовуються до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, передбачених цим Законом.

Згідно з п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 110.1 ст.110 Податкового кодексу України визначено, що платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, є вірними висновки суду першої інстанції, що відповідач, приймаючи рішення про застосування фінансових санкцій до позивача, не переконався у вчиненні позивачем порушення законодавства та прийняв рішення посилаючись лише на акт перевірки, без відповідних доказів підробки позивачем марок акцизного податку, зберіганні та реалізації алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку, а тому обґрунтовано визнав таке рішення протиправним.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів невірного застосування судом норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав, визначених ст. 202 КАС України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "14" листопада 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "16" січня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_1,33000

3- відповідачу Головне управління ДФС у Рівненській області вул.Відінська,12,м.Рівне,33023

4 - представник позивача адвокат ОСОБА_8 АДРЕСА_2 - ,