Справа № 505/4560/14-а
Суддя: Драгомерецька К. П.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/4560/14-а
Провадження № 2-а/505/87/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2014 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Драгомерецької К. П

при секретарі: Марченко Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Котовська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника управління архітектури та земельних відносин Котовської міської про про визнання дій неправомірними,

в с т а н о в и в:

24 жовтня 2014 року гр. ОСОБА_1 звернулась до Котовського міськрайонного суду з адміністративним позовом до начальника архітектури та земельних відносин Котовської міської ради, в якому, просила суд:

- визнати неправомірною відмову начальника архітектури та земельних відносин Котовської міської ради у видачі містобудівних умов та обмежень забудови для вирішення питання реконструкції нежитлового приміщення гаража в житлове;

- зобов'язати начальника архітектури та земельних відносин Котовської міської ради надати їй містобудівні умови та обмеження забудови для вирішення питання реконструкції нежитлового приміщення гаража по АДРЕСА_1 в житлове;

- визнати право приватної власності за ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем було відмовлено їй у видачі містобудівних умов та обмежень забудови через відсутність в неї документів на право власності чи право користування земельною ділянкою. Позивачка вказує, що її квартира АДРЕСА_2 разом із прибудованим до неї гаражем, який позивачка вирішила реконструювати під квартиру для своєї онуки, знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні Міністерства оборони України. Однак із наданої відповіді тво начальника територіального КЕУ полковника Грицюка Ю.С. вбачається, що дана земельна ділянка для потреб Міністерства оборони не використовується і не планується до використання, крім того на даний час готуються документи для передачі цієї земельної ділянки до комунальної власності громади міста Котовськ. У зв'язку із викладеним позивачка не має змоги отримати документи для користування земельною ділянкою на якій знаходиться належний їй гараж.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, просила його задовольнити та повідомила суд, що вона являється опікуном над своєю онукою і для забезпечення в майбутньому житлом, вирішили реконструювати належний їй гараж під однокімнатну квартиру.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заперечення, в яких вказав що для вирішення питання реконструкції нежитлового приміщення в житлове позивачці необхідно отримати вихідні дані для проектування - містобудівні умови та обмеження забудови, для отримання яких потрібно надати перелік документів, серед яких перш за все потрібно документи на право власності чи користування відповідною земельною ділянкою.

Заслухавши позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у їх сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного:

згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ№ 855282 від 13.06.206 року позивачці ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_3, яка складається з кімнат площею 15,1 кв.м., 14,4 кв.м., 9,8 кв.м, сіней площею 1,9 кв.м, 4,4 кв.м., кухні площею 13,1 кв.м., ванної площею 3,3 кв.м., літньої кухні «Ж», гаража ІV в літ. «А1-ІІ» (а.с. 21).

26.08.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулась із заявою до Котовської міської ради про надання дозволу на переобладнання нежитлових приміщень літньої кухні «а13» та гаражу «А1-ІІ» в житлові.

29.08.2014 року начальником управління архітектури та земельних відносин Котовської міської ради за № 792 було відмовлено позивачці ОСОБА_1 у розгляді питання оформлення переобладнання приміщень (а.с. 18).

З вищенаведеними діями та рішенням відповідача позивачка не згодна, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Щодо рішення відповідача про необхідність отримання позивачем містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки слід зазначити наступне:

Згідно із ст. 4 Закону України "Про архітектурну діяльність" для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає, зокрема, підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у випадках і порядку, передбачених законодавством.

Згідно із ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для створення об'єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає підготовку містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки у випадках і порядку, передбачених законодавством; будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт) та знесення об'єкта архітектури, архітектурно-будівельний контроль, технічний та авторський нагляд під час здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування.

Згідно із ч. 4 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" реконструкція реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення може проводитися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи, реконструкція об'єкта будівництва - нежитлових приміщень літньої кухні «а13» та гаражу «А1-ІІ»по АДРЕСА_1 проведена без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаменту та без зміни їх зовнішньої конфігурації.

Таким чином ,суд приходить висновків щодо незмінності в ході реконструкції зовнішньої конфігурації об'єкта будівництва.

Відповідачем в обґрунтування своїх заперечень не надано суду інших доказів правомірності свого рішення щодо відмови в наданні позивачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, а також доказів зміни в ході реконструкції зовнішньої конфігурації об'єкта.

Отже, на підставі вищезазначених норм законодавства, встановлених судом обставин справи та наданих позивачем доказів в обгрунтування своєї позиції суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та рішень, не надано достатніх доказів на їх підтвердження, натомість вимоги позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду та не спростовані матеріалами справи, тому є передбачені законом підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника управління та архітектури та земельних відносин Котовської міської ради.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, адміністративний позов в даній частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог про визнання права власності, то вони не підлягають до задоволення, так-як даний спір не носить публічно-правовий характер, а тому не може бути розглянутий в адміністративному провадженні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 158, 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника архітектури та земельних відносин Котовської міської ради Шпріпова А.Ю. про визнання протиправними дій, рішень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову начальника архітектури та земельних відносин Котовської міської ради у видачі містобудівних умов та обмежень для вирішення питання реконструкції нежитлового приміщення гаража та літньої кухні в житлове.

Зобов'язати начальника архітектури та земельних відносин Котовської міської ради надати ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження забудови для вирішення питання реконструкції нежитлового приміщення літньої кухні «а13» та гаражу «А1-ІІ» по АДРЕСА_1 в житлове.

У задоволені позовних вимог про визнання права приватної власності за ОСОБА_2 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Котовський міськрайонний суд в порядку та строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.П. Драгомерецька