Справа № 686/20187/14-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/20187/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н. М.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

23 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 08 жовтня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії ,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2014 року ОСОБА_2 (Позивач)
звернулася в суд з адміністративним
позовом до управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому
(Відповідач) про визнання дій та
бездіяльності незаконними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії.

Постановою Хмельницького
міськрайонного від 08 жовтня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову постанову якою в
задоволені позовних вимог відмовити. В
апеляційних скаргах апелянти
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування всіх обставин справи що
призвело до неправильного її
вирішення.

Особи, які беруть участь в справі, в
судове засідання не прибули, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином, тому у
відповідності до частини 6 статті 12,
частини 1 статті 41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду - без змін з таких
підстав.

Як встановлено з матеріалів справи,
Позивач є інвалідом 2 -ї групи дитинства
до 18 річного віку(інвалідність
встановлена строком до 01.05.2017 року), яка
пов"язана із впливом аварії на ЧАЕС, що
підтверджується довідкою МСЕК серії АВ
№0323181 та посвідчення категорії 1 серії
НОМЕР_1, та отримує пенсію у
Відповідача, призначену у
відповідності до статтей 49, 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (далі -
Закон).

У відповідності до статті 49 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" - пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно з приписами статті 50
зазначеного Закону особам, віднесеним
до категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: інвалідам I групи -
100 процентів мінімальної пенсії за
віком; інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком; інвалідам
III групи, дітям-інвалідам, а також
хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі статтею 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по I групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком; по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком;
дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій
за віком.

На виконання вимог пункту 3 Прикінцевих
положень Закону України "Про державний
бюджет України на 2012 рік", Кабінет
Міністрів прийняв постанову "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23
листопада 2011 року, що набрала чинності
з 01 січня 2012 року, якою затверджено
порядок обчислення пенсії особам, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" передбачено, що у 2013 році
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції з системного аналізу
положень Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та Закону України "Про
Державний бюджет України на 2013 рік",
порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, яке пов'язане
із роботами по ліквідації аварії на
ЧАЕС, у 2013 році визначається Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті
87 Бюджетного кодексу України до
видатків, що здійснюються з Державного
бюджету України (з урахуванням
особливостей, визначених пунктом 5
частини другої статті 67-1 цього
Кодексу), належать видатки на державні
програми з ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи, охорони
навколишнього природного середовища
та ядерної безпеки, запобігання
виникненню та ліквідації надзвичайних
ситуацій та наслідків стихійного лиха.

За приписами абзацу 8 пункту 4
мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2012
від 25 січня 2012 року нормативно-правові
акти Кабінету Міністрів України, якими
регулюються бюджетні відносини,
зокрема питання соціального захисту за
рахунок коштів Державного бюджету
України, є складовою бюджетного
законодавства відповідно до пункту 5
частини першої статті 4 Бюджетного
кодексу України. Отже, суди загальної
юрисдикції України під час вирішення
справ щодо соціального захисту прав
громадян повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.

Положеннями статті 63 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" унормовано,
що фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету,
коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів,
та інших джерел, не заборонених
законодавством.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
починаючи з 01 січня 2014 року Закон
України "Про державний бюджет України
на 2014 рік" в редакції від 16 січня 2014 року
не містив жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 року пряме
застосування Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", зокрема
статті 50, 54 даного Закону, якими
визначено перерахунок пенсії.

31 липня 2014 року Законом України "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
внесені зміни до Закону України "Про
Державний бюджет на 2014 рік" й
Прикінцеві положення цього Закону
доповнено п.6-7, яким установлено, що
норми і положення статей 20, 21, 22,23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік. Зазначені зміни до Закону
України "Про Державний бюджет на 2014 рік"
набули чинності 03 серпня 2014 року.

З огляду на зазначене вище, а також
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, правильним є
висновок суду першої інстанції, що з 01
січня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно застосуванню підлягали норми
статей 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не постанова Кабінету
Міністрів України № 1381 від 28 грудня 2011
року.

Отже, суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
і апеляційним судом відхиляються.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то суд
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 08 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.