Справа № 2а-615/09/1470
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-615/09/1470

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Середа О. Ф.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Запорожана Д.В.,
Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відкритого акціонерного товариства
«Спеціалізована пересувна
механізована колона № 1» на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року по справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Миколаївської області до відкритого
акціонерного товариства
«Спеціалізована пересувна
механізована колона № 1» про стягнення
заборгованості зі сплати
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсії
за березень 2009 року в розмірі 451,56 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ВАТ «Спеціалізована пересувна
механізована колона № 1» подало
апеляційну скаргу на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року, в якій просить скасувати
оскаржену постанову та закрити
провадження по справі.

Постановою від 10 жовтня 2012 року,
ухваленою в порядку письмового
провадження, Миколаївський окружний
адміністративний суд задовольнив
адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Миколаївської
області, та стягнув з відкритого
акціонерного товариства
«Спеціалізована пересувна
механізована колона №1» на користь
позивача 451,56 гривень.

Вимоги апеляційної скарги
апелянт обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального і процесуального права,
оскільки Закон України «Про пенсійне
забезпечення» прийнятий 05.11.1991 року,
введений в дію з 01.01.1992 року, а ОСОБА_1
працював на підприємстві в період з
09.04.1987 року по 31.12.1991 року, внаслідок
чого підприємство працювало в іншому
законодавчому полі, а тому вимоги про
відшкодування пільгової пенсії за
період з 09.04.1987 року по 31.12.1991 року є
протиправним. Також апелянт
посилається на те, що Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлює
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, що працювали або працюють на
підприємствах із шкідливими і важкими
умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад
затвердженим Постановою КМУ, за
обов'язкової наявності атестації
робочих місць, в той час як атестація
робочого місця на якому працював
ОСОБА_1 не проводилась, а тому він не має
права на отримання пільгової пенсії за
Списком № 2.

Управління Пенсійного фонду
України в Миколаївському районі
Миколаївської області письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
надало.

Ухвалюючи постанову про
задоволення адміністративного позову
суд першої інстанції встановив, що ВАТ
«Спеціалізована пересувна
механізована колона № 1» зареєстроване
в управлінні Пенсійного фонду України
в Миколаївському районі Миколаївської
області як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колишньому працівнику ВАТ
«Спеціалізована пересувна
механізована колона № 1» -ОСОБА_1, який
працював на роботах із шкідливими та
важкими умовами праці за списком № 2, що
підтверджено довідкою, яка уточнює
особливий характер роботи чи умов
праці необхідні для призначення
пільгової пенсії, призначена пенсія за
віком на пільгових умовах відповідно
до пункту «б» статті 13 Закону «Про
пенсійне забезпечення».

Також суд першої інстанції встановив,
що постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 30
серпня 2010 року по справі № 2а-4710/10/1470,
яка залишена без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04 квітня 2012
року, відмовлено у задоволенні
адміністративного позову ВАТ
«Спеціалізована пересувна
механізована колона № 1» до управління
Пенсійного фонду України в
Миколаївському районі Миколаївської
області про скасування розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій ОСОБА_1 за 2008
рік.

Враховуючи приписи пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пункту 1 статті 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» (в
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин), Інструкції
«Про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України»,
затвердженої постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1, та відсутність належних, допустимих
доказів неправомірного призначення
колишньому працівнику відповідача
пільгової пенсії за Списком № 2, суд
першої інстанції встановив
правомірність вимог пенсійного органу
та наявність правових підстав для їх
задоволення.

Справа розглянута в порядку
письмового провадження відповідно до
п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Сторонами по справі не оспорюється той
факт, що ОСОБА_1 отримує пільгову пенсію
за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». При цьому заперечуючи
проти правомірності призначення
ОСОБА_1 зазначеного виду пенсії ВАТ
«Спеціалізована пересувна
механізована колона № 1» не надало ні
до суду першої інстанції, ні до
апеляційного суду належні та
допустимі докази на підтвердження
своїх доводів, якими є відповідне
судове рішення, що набрало законної
сили, або відповідне рішення
пенсійного органу. Доводи апелянта
щодо незаконного нарахування та
виплати пільгової пенсії ґрунтуються
на хибному тлумаченні норм чинного
законодавства.

Повідомлення про розрахунок сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
своєчасно надсилались ВАТ
«Спеціалізована пересувна
механізована колона № 1», що
підтверджено матеріалами справи (а.с. 6,
10).

Не сплата ВАТ «Спеціалізована
пересувна механізована колона № 1» сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за березень
2009 року підтверджена відомостями
Картки особового рахунку по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсії
за Списком №2 (а.с. 7).

Доводи апелянта щодо не проведення на
підприємстві атестації робочих місць,
апеляційним судом не приймаються,
оскільки предметом спору є обов'язок
відповідача щодо відшкодування
фактичних витрат, а не правомірність
призначення пільгової пенсії.

Апеляційний суд погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
наявності правових підстав для
задоволення позовних вимог пенсійного
органу, що відповідає вимогам та
приписам пункту «б» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», пункту
1 статті 2 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин),
Інструкції «Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України», затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.
ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства
«Спеціалізована пересувна
механізована колона № 1» залишити без
задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д.Домусчі

суддя
Д.В.Запорожан

суддя
О.О.Кравець