Справа № 803/2406/14
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Справа № 803/2406/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання
Веремчуку В.В.,

за участю представника позивача
Шевчука Я.Ю.,

представника відповідача Зуєва А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФАВОР ОІЛ" до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ФАВОР ОІЛ" (ТзОВ
"ФАВОР ОІЛ") звернулося з
адміністративним позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області
(Луцька ОДПІ) про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 21 жовтня 2014
року № .

Позовні вимоги обґрунтовано
наступними обставинами.

За наслідками проведення позапланової
виїзної перевірки ТзОВ "ФАВОР ОІЛ" з
питань здійснення
фінансово-господарських операцій, що є
об'єктом оподаткування податком на
додану вартість (ПДВ) у липні 2014 року
Луцькою ОДПІ складено акт від 02 жовтня
2014 року за № 8137/22-1/38339511. Перевіркою
встановлено порушення ТзОВ "ФАВОР ОІЛ"
статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України (ПК
України) - заниження ПДВ за липень 2014
року в сумі 772 693 грн., яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет.

На підставі акту від 02 жовтня 2014 року за
№ 8137/22-1/38339511 відповідачем було
прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" №
від 21 жовтня 2014 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: ПДВ із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) на 772 693 грн. та
нараховано 193 173 грн. 25 коп. штрафних
(фінансових) санкцій, всього - 965 866 грн. 25
коп.

Вказане податкове
повідомлення-рішення позивач просив
скасувати з наступних підстав.

Згідно із актом перевірки від 02 жовтня
2014 року контролюючий орган дійшов
висновку про порушення ТзОВ "ФАВОР ОІЛ"
норм податкового законодавства у
зв'язку із безпідставним включенням
сум ПДВ до податкового кредиту, які
виникли при взаємовідносинах з
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Антарес" (ТзОВ
"Антарес"), Публічним акціонерним
товариством "Транснаціональна
фінансово-промислова нафтова компанія
"Укртатнафта" (ПАТ "Укртатнафта"),
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Рісол" (ТзОВ "Рісол").
На думку контролюючого органу,
показники податкової звітності ТзОВ
"ФАВОР ОІЛ" сформовані на підставі
даних, не підтверджених документами
бухгалтерського обліку, а суми ПДВ, що
віднесені до податкового кредиту по
вказаних контрагентах, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог.

На спростування вказаних обставин
позивач зазначив, що за результатами
господарських взаємовідносин із ТзОВ
"Антарес" на підставі договору поставки
нафтопродуктів № ДГ-0107-62 від 01 липня 2014
року та додаткової угоди до нього
№ 00131 від 01 липня 2014 року
позивачем у липні придбано у вказаного
контрагента товар (нафтопродукти)
загальною вартістю 1 463 561 грн. 10 коп., в
тому числі ПДВ 243 926 грн. 85 коп., виписано
останнім податкову накладну № 133 від 31
липня 2014 року, оформлену відповідно до
вимог пункту 201.1 статті 201 ПК України.
Оскільки норми податкового
законодавства не містять таких підстав
для відмови у включенні сум податку до
податкового кредиту, як неотримання в
ході перевірки відомостей щодо
контрагентів платника, їх відсутність
за юридичною адресою та наявність або
відсутність у них технічного
персоналу, основних фондів, виробничих
активів, складських приміщень і
транспортних засобів тощо, тому
Луцькою ОДПІ необгрунтовано
позбавлено ТзОВ "ФАВОР ОІЛ" права на
віднесення до податкового кредиту сум
ПДВ (243 926 грн. 85 коп.) з посиланням на акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки його контрагента.

На підставі договору поставки
нафтопродуктів № 2055/2/2118 від 01 липня 2014
року та специфікації на поставку
нафтопродуктів від 01 липня 2014 року
позивач у липні 2014 року придбав у ПАТ
"Укртатнафта" товар (нафтопродукти)
загальною вартістю 3 010 917 грн. 62 коп., в
тому числі ПДВ 501 819 грн. 60 коп.
Постачальником було виписано
податкову накладну № 12850 від 31 липня 2014
року, проте, не було зареєстровано в
Єдиному реєстрі податкових накладних,
тому ТзОВ "ФАВОР ОІЛ" до декларації з
ПДВ за липень 2014 року подано додаток № 8
"Заява про відмову постачальника
надати податкову накладну (порушення
ним порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних)", копії
документів, на підставі яких
нараховувався ПДВ, в порядку,
визначеному пунктом 201.10 статті 201 ПК
України, що надало позивачу право на
включення суми ПДВ (501 819 грн. 60 коп.) до
складу податкового кредиту.

Умови договорів поставки
нафтопродуктів, укладених із ТзОВ
"Антарес", ПАТ "Укртатнафта", не
передбачають транспортування товару,
так як передача нафтопродуктів
здійснювалась на нафтобазах,
резервуари яких належать на правах
власності або використовуються ПАТ
"Дніпронафтопродукт", де вони вже
знаходились. Придбані ТзОВ "ФАВОР ОІЛ"
нафтопродукти передавалися на
зберігання ПАТ "Дніпронафтопродукт" на
підставі договору зберігання № 4078 від
01 липня 2014 року, що підтверджується
актами приймання-передачі
нафтопродуктів на зберігання і
приймання-передачі наданих послуг.

Тому, обґрунтування контролюючим
органом виявлених порушень
податкового законодавства позивачем,
зокрема, тим, що відсутні первинні
документи на підтвердження
навантаження (розвантаження)
нафтопродуктів із визначенням осіб,
які виконували ці роботи, є помилковими
та безпідставними, так як умови
укладених договорів не передбачають
проведення вказаних робіт.

Крім того, при перевірці не враховано
наявність первинних бухгалтерських
документів, що підтверджують
перевезення нафтопродуктів з нафтобаз
до АЗС а саме: договору перевезення
вантажу автомобільним транспортом
№10/07/14 від 01 липня 2014 року, укладеного з
ТзОВ "Рісол", акту виконаних робіт від 31
липня 2014, податкової накладної № 7 від 31
липня 2014 року, які оформлені відповідно
до вимог Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", а також пояснення
посадових осіб ТзОВ "ФАВОР ОІЛ" щодо
причини відсутності частини
товарно-транспортних накладних, які
були передані для звірки ПАТ
"Дніпронафтопродукт". Однак, дані
товарно-транспортні накладні наявні у
ТзОВ "ФАВОР ОІЛ", копії яких надаються
до позовної заяви.

Наведене свідчить, що висновки та
обставини, викладені в акті перевірки
№ 8137/22-01/38339511 від 02 жовтня 2014 року, не
грунтуються на фактичних обставинах,
не відповідають дійсності, у зв'язку з
чим позивач просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 21
жовтня 2014 року, яким йому збільшено
суму грошового зобов'язання з ПДВ із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на 772 693 грн. та нараховано 193 173
грн. 25 коп. штрафних (фінансових)
санкцій.

Відповідно до письмових заперечень
проти адміністративного позову від 08
грудня 2014 року (а.с. 118-120, 135-136)
відповідач вважав позов безпідставним
з таких мотивів.

За результатами поставки
нафтопродуктів позивачу ПАТ
"Укртатнафта" виписало податкову
накладну № 12850 від 31 липня 2014 року із
сумою ПДВ 501 819 грн. 60 коп. Зазначена
податкова накладна не була
зареєстрована в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних (ЄДРПН), у
зв'язку із чим ТзОВ "ФАВОР OIЛ" було
подано додаток до декларації з ПДВ № 8
"Заява про відмову постачальника
надати податкову накладну (порушення
ним порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних)" від 17 вересня 2014
року. Вказані обставини стали
підставою для проведення перевірки
контролюючим органом ТзОВ "ФАВОР OIЛ" на
предмет поставок нафтопродуктів на
його користь у липні 2014 року, під час
якої позивачем не було надано жодних
документів бухгалтерського обліку в
підтвердження реальності здійснення
вказаних господарських операцій і за
результатами яких ПАТ "Укртатнафта"
виписано податкову накладну № 12850 від 31
липня 2014 року.

Щодо господарських взаємовідносин
позивача із ТзОВ "Антарес" контролюючим
органом зазначено наступне.

Від ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Луцькій ОДПІ
направлено акт № 175/04-61-22-2/31037491 від 21
серпня 2014 року "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТзОВ
"Антарес" з питань документального
підтвердження господарських відносин
з постачальниками та покупцями за
період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014
року", відповідно до якого останнє не
знаходиться за податковою адресою,
відсутні необхідні умови для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності трудових
ресурсів, оборотних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
власного чи орендованого нерухомого
майна. Отже, за результатами перевірки
контролюючий орган дійшов висновку про
те, що правочини між ТзОВ "ФАВОР OIЛ" та
ТзОВ "Антарес" мають ознаки
нереальності, а отже позивачем
документально не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин з постачальником. Крім того,
позивачем не надано підтверджуючих
документів щодо приймання та відпуск,
доставки товару від ТзОВ "Антарес", ПАТ
"Укртатнафта".

До перевірки не було надано первинні
документи, які підтверджують
перевезення нафтопродуктів з
нафтобази публічного акціонерного
товариства "Дніпронафтопродукт" (ПАТ
"Дніпронафтопродукт") до АЗС, які
орендує ТзОВ "ФАВОР OIЛ", навантаження
(розвантаження) нафтопродуктів.

Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримує позов з
підстав, наведених у позовній заяві,
просить адміністративний позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні просить в задоволенні
адміністративного позову відмовити з
мотивів, викладених у письмових
запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з'ясувавши всі
обставини у справі та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку, що
адміністративний позов підставний і
підлягає задоволенню повністю з
наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України) у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

При вирішенні спору судом податкове
повідомлення-рішення від 21жовтня 2014
року № , прийняте відповідачем як
суб'єктом владних повноважень,
перевірялося на відповідність вимогам
частини третьої статті 2 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що
відповідач не довів правомірності
прийнятого податкового
повідомлення-рішення, а тому воно є
протиправним та підлягає скасуванню.

Так, судом встановлено, що з 17 по 23
вересня 2014 року Луцькою ОДПІ проведено
позапланову виїзну перевірку ТзОВ
"ФАВОР OIЛ" з питань здійснення
фінансово-господарських операцій, що є
об'єктом оподаткування податком на
додану вартість у липні 2014 року, за
результатами якої складено акт №
8137/22-1/38339511 від 02 жовтня 2014 року (а.с. 16-25).
Підставою проведення перевірки стало
подання позивачем додатку до
декларації з ПДВ № 8 "Заява про відмову
постачальника надати податкову
накладну (порушення ним порядку
заповнення та/або порядку реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних)"
від 17 вересня 2014 року (а.с.90-97), оскільки
виписана ПАТ "Укртатнафта" податкова
накладна № 12850 від 31 липня 2014 року із
сумою ПДВ 501 819 грн. 60 коп. не була
зареєстрована в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних (а.с.40).

Перевіркою встановлено порушення ТзОВ
"ФАВОР ОІЛ" статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.6
статті 198 ПК України - заниження ПДВ за
липень 2014 року в сумі 772 693 грн., яка
підлягає нарахуванню та сплаті в
бюджет.

09 жовтня 2014 року позивач подав до
Луцької ОДПІ заперечення на акт
перевірки № 8137/22-1/38339511 від 02 жовтня
2014 року, за результатами розгляду якого
контролюючим органом повідомлено ТзОВ
"ФАВОР ОІЛ" про правомірність його
висновків (лист № 15651/10/03-18-22-1 від 16
жовтня 2014 року) (а.с. 27).

На підставі ату № 8137/22-1/38339511 від 02
жовтня 2014 року Луцькою ОДПІ 21 жовтня 2014
року прийнято податкове
повідомлення-рішення форми "Р" №
про збільшення суми грошового
зобов'язання позивачу за платежем
податок на додану вартість на суму 965 866
грн. 25 коп., з них 772 693 грн. - за основним
платежем, 193 173 грн. 25 коп. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (а.с. 15).

31 жовтня 2014 року позивачем було подано
скаргу на податкове
повідомлення-рішення № від 02
жовтня 2014 року до Головного управління
ДФС у Волинській області (а.с. 28-29).
Рішенням № 539/10/03-20-10-03-06 від 13 листопада
2014 року оскаржене податкове
повідомлення-рішення Луцької ОДПІ
залишене без змін, а скарга - без
задоволення (а.с. 30-31).

Висновок податкового органу про
порушення позивачем податкового
законодавства ґрунтується на тому, що
платником податку безпідставно
включено суми ПДВ до податкового
кредиту, які виникли при
взаємовідносинах з ТзОВ "Антарес", ПАТ
"Укртатнафта", ТзОВ "Рісол"; показники
податкової звітності ТзОВ "ФАВОР ОІЛ"
за липень 2014 року сформовані на
підставі даних, не підтверджених
документами бухгалтерського обліку, а
суми ПДВ, що віднесено до податкового
кредиту по вказаних контрагентах, не
підтвердженні податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог
податкового законодавства.

Суд не погоджується з висновеом
відповідача щодо безпідставного
включення позивачем сум ПДВ до
податкового кредиту в розмірі 772 693 грн.
за липень 2014 року з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01 липня 2014 року
між ТзОВ "ФАВОР OIЛ" (покупець) і ТзОВ
"Антарес" (постачальник) укладено
договір поставки нафтопродуктів №
ДГ-0107-62 (а.с. 32-33). Відповідно до умов
вказаного договору постачальник
зобов'язався передати у власність
покупця за умови оформлення
відповідних актів прийому-передачі або
інших документів, покупець - прийняти і
оплати товар (нафтопродукти).
Номенклатуру, кількість, ціну товару,
строк поставки сторони домовились
визначати у додаткових угодах до цього
договору. Також сторони погодили, що
товар поставляється партіями протягом
поточного місяця на основі заявки
покупця, на умовах EXW - резервуари
нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і
інших нафтобаз, що останньому належать
на праві власності або
використовуються ним на підставі
цивільно-правових договорів.
Відповідно до пункту 5.1 договору
сторони визначили, що покупець
здійснює оплату за отриманий товар
протягом 120 днів з дати підписання акту
прийому-передачі. Відповідно до
додаткової угоди № 00131
від 01 липня 2014 року до вказаного
договору постачальник зобов'язався
поставити покупцю до 31 липня 2014 року
товар на умовах, визначених договором,
загальною вартістю 1 463 561 грн. 10 коп., в
тому числі ПДВ 243 926 грн. 85 коп., а
покупець - прийняти цей товар (а.с. 34).

На виконання умов вказаного договору
ТзОВ "Антарес" поставило ТзОВ "ФАВОР OIЛ"
нафтопродукти загальною вартістю 1 463 561
грн. 10 коп., що стверджується актом
приймання-передачі нафтопродуктів до
договору поставки нафтопродуктів №
ДГ-0107-62 від 01 липня 2014 року, підписаним
представниками сторін, скріпленим
печатками підприємств (а.с. 35).

31 липня 2014 року ТзОВ "Антарес" виписало
покупцю податкову накладну № 133 на
загальну суму 1 463 561 грн. 10 коп., в тому
числі ПДВ 243 926 грн. 85 коп. за
результатами поставки товару на
підставі договору № ДГ-0107-62 від 01 липня
2014 року (а.с. 36).

Відповідно до додаткової угоди від 27
листопада 2014 року до договору поставки
нафтопродуктів № ДГ-0107-62 від 01 липня 2014
року сторони визначили, що покупець
здійснює оплату за товар протягом 365
днів з дати підписання акту
прийому-передачі товару (а.с. 144).

01 липня 2014 року між ПАТ "Укртатнафта"
(постачальник) і ТзОВ "ФАВОР OIЛ"
(покупець) укладено договір поставки
нафтопродуктів № 2055/2/2118 (а.с. 37).
Відповідно до умов вказаного договору
постачальник зобов'язався передати у
власність покупця, покупець - прийняти
і оплати товар (нафтопродукти).
Асортимент, кількість, ціну товару,
строк поставки сторони домовились
визначати у додаткових угодах до цього
договору. Сторони визначили, що товар
поставляється партіями протягом липня
2014 року, на умовах EXW - резервуари
нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і
інших нафтобаз, що останньому належать
на праві власності або
використовуються ним на підставі
цивільно-правових договорів.
Відповідно до пункту 4.2 договору
сторони визначили, що покупець може
провести 100% передоплату вартості
товару або оплатити поставлений товар
протягом 60 днів з дати підписання акту
прийому-передачі. Відповідно до
додатку № 1 до вказаного договору
сторони встановили, що постачальник
зобов'язаний поставити покупцю товар
загальною вартістю 3 155 806 грн. 24 коп., в
тому числі ПДВ 525 967 грн. 70 коп. (а.с.38).

На виконання умов вказаного договору
ПАТ "Укртатнафта" поставило ТзОВ "ФАВОР
OIЛ" нафтопродукти загальною вартістю 3
155 806 грн. 24 коп., що стверджується актом
приймання-передачі нафтопродуктів до
договору поставки нафтопродуктів №
2055/2/2118 від 01 липня 2014 року, який
підписаний представниками сторін,
скріплений печатками підприємств (а.с.
39).

31 липня 2014 року ПАТ "Укртатнафта"
виписало покупцю податкову накладну
№ 12850, із зазначенням суми ПДВ - 501 819
грн. 60 коп., за результатами поставки
товару на підставі договору № 2055/2/2118
від 01 липня 2014 року (а.с. 40).

На підставі платіжного доручення № 78
від 27 серпня 2014 року ТзОВ "ФАВОР OIЛ"
сплатило вартість придбаних
нафтопродуктів у ПАТ "Укртатнафта" на
підставі договору № 2055/2/2118 від 01 липня
2014 року, всього - 3 155 806 грн. 24 грн. Також,
на підтвердження вказаних обставин
позивач надав суду звіт про рух коштів
на банківському рахунку від 27 серпня 2014
року, з якого вбачається списання
вказаної суми на користь ПАТ
"Укртатнафта" (а.с. 142, 143).

На підтвердження обставин щодо
використання резервуарів нафтобаз ПАТ
"Дніпронафтопродукт" позивач надав
копію договору зберігання № 4078 від 01
липня 2014 року, відповідно до умов якого
ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач)
зобов'язався приймати та зберігати
нафтопродукти та інші
товарно-матеріальні цінності, які
передаються ТзОВ "ФАВОР OIЛ"
(поклажодавець); здійснювати відпуск
товару зі складів третіх осіб, які
знаходяться в договірних відносинах із
сторонами, за вимогою поклажодавця
(пункти 1.1, 1.2 договору № 4078 від 01 липня
2014 року). Також надано суду копію акту
приймання-передачі нафтопродуктів на
зберігання за вказаним договором від 31
липня 2014 року, акту приймання-передачі
наданих послуг № 07250 від 31 липня 2014
року, підписані сторонами, скріплені
печатками підприємств (а.с. 98, 99, 100).

01 липня 2014 року між ТзОВ "Рісол"
(перевізник) і ТзОВ "ФАВОР OIЛ" (замовник)
було укладено договір перевезення
вантажів автомобільним транспортом №
10/07/14 (а.с. 41-42). Відповідно до умов
вказаного договору перевізник
зобов'язався приймати від замовника
вантажі для перевезення у кількості та
порядку, визначеному цим договором, для
чого перевізник виділяє замовнику
бензовози на підставі поданих заявок і
за дорученням замовника - виконує
транспортно-експедиційні послуги. Крім
того, сторони визначили вартість
перевезень (8 грн. 10 коп. за 1 км). Послуга
вважається наданою після підписання
сторонами акту прийому-передачі,
оплата отриманих послуг здійснюється
протягом 30 банківських днів з дати
отримання письмової вимоги
перевізника (пункти 2.1, 2.2, 2.3 договору №
10/07/14 від 01 липня 2014 року).

31 липня 2014 року ТзОВ "Рісол" та ТзОВ
"ФАВОР OIЛ" складено і підписано акт про
надані послуги у липні 2014 року і
перевізником виписано податкову
накладну № 7 із зазначенням суми ПДВ - 2
798 грн. 55 коп. (а.с. 44).

На підтвердження здійснення фактичних
перевезень вантажів ТзОВ "Рісол"
позивачем надано копії
товарно-транспортних накладних на
відпуск нафтопродуктів (нафти) за
липень 2014 року з нафтобази Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БІЗТОРГ-2010" (ТзОВ "БІЗТОРГ-2010"), де
зберігає придбані нафтопродукти
позивач, до автозаправних станцій,
через які здійснюється реалізація цих
нафтопродуктів; копії свідоцтв про
реєстрацію транспортних засобів, якими
було здійснено перевезення (а.с. 46-89, 105,
106). На обґрунтування і підтвердження
обставин щодо господарських
взаємовідносин із ТзОВ "БІЗТОРГ-2010"
позивач надав суду копію договору № 3234
від 01 лютого 2014 року, укладеного між ПАТ
"Дніпронафтопродукт" (замовник) і
"БІЗТОРГ-2010" (виконавець), відповідно до
умов якого виконавець надає замовнику
в користування резервуари для
нафтопродуктів в різних регіонах
України, а також надає замовнику
послуги з приймання та розміщення
нафтопродуктів в резервуарах на
нафтобазах виконавця, виконує відпуск
товарів з нафтобаз виконавця за
розпорядженням замовника (а.с. 166).

Луцькою ОДПІ від ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська отримано
акт № 175/04-61-22-2/31037491 від 21 серпня 2014 року
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТзОВ "Антарес" з
питань документального підтвердження
господарських відносин з
постачальниками та покупцями за період
з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року" (а.с.
121-133).

Контролюючий орган дійшов висновку про
нікчемність договору поставки
нафтопродуктів № ДГ-0107-62 від 01 липня 2014
року, укладеного між ТзОВ "ФАВОР OIЛ" і
ТзОВ "Антарес" на підставі акту №
175/04-61-22-2/31037491 від 21 серпня 2014 року "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТзОВ "Антарес" з питань
документального підтвердження
господарських відносин з
постачальниками та покупцями за період
з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року",
яким встановлено відсутність за
податковою адресою постачальника (м.
Дніпропетровськ, вул. Миронова, 4/507),
відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької економічної
діяльності в силу відсутності трудових
ресурсів, оборотних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
власного чи орендованого нерухомого
майна ТзОВ "Антарес".

Як вбачається із акта ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 21 серпня 2014 року
зустрічну звірку ТзОВ "Антарес" було
заплановано провести відповідно до
пункту 73.5 статті 73 ПК України.

Пунктом 73.5 статті 73 ПК України
передбачено, що з метою отримання
податкової інформації, контролюючі
органи мають право проводити зустрічні
звірки даних суб'єктів господарювання
щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається
співставлення даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і
проводяться в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок
складається довідка, яка надається
суб'єкту господарювання у десятиденний
термін.

Відповідно до пунктів 2 - 4 Порядку
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2010 року
№ 1232 (Порядок № 1232), зустрічні звірки
проводяться у суб'єктів господарювання
щодо здійснення операцій, з якими під
час перевірки платника податків та
зборів виникають сумніви стосовно
факту здійснення таких операцій або
якщо існують розбіжності
задекларованих у деклараціях з податку
на додану вартість показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань.

З метою проведення зустрічної звірки
орган державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
зборів даних.

Зустрічна звірка може бути проведена
органом державної податкової служби
(ініціатором) самостійно у разі, коли
суб'єкт господарювання перебуває на
обліку в тому ж органі державної
податкової служби, в якому перебуває
платник податків, або в межах одного
населеного пункту.

Орган державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1232 у разі
отримання від суб'єкта господарювання
інформації, визначеної у запиті, та її
документального підтвердження
(протягом одного місяця з дня, що настає
за днем надходження суб'єкту
господарювання запиту) орган державної
податкової служби проводить зустрічну
звірку.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1232 за
результатами проведеної зустрічної
звірки складається довідка, яка
підписується суб'єктом господарювання
(законним чи уповноваженим
представником) і посадовими особами
органу державної податкової служби та
особисто вручається суб'єкту
господарювання або його законному чи
уповноваженому представникові під
розписку або надсилається суб'єкту
господарювання за його адресою
(місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом із
повідомленням про вручення.

Отже, проведення звірки - це дії по
співставленню даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, за
результатами здійснення яких
складається довідка.

Виходячи з приписів підпункту 4.4 пункту
4 Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема, у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням, відповідальний
підрозділ не пізніше двох робочих днів
від дати надходження запиту складає
Акт про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, реєструє його у
Журналі реєстрації довідок про
результати проведення зустрічної
звірки та вживає відповідних заходів,
передбачених актами ДПС України.

Судом встановлено, що Луцька ОДПІ не
зверталася до ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська, на обліку в
якій перебуває суб'єкт господарювання -
ТзОВ "Антарес" - контрагент позивача, з
запитом про проведення зустрічної
звірки для підтвердження отриманих від
платника податків ТзОВ "ФАВОР OIЛ" даних.

Крім того, суд вважає, що оскільки
зустрічна звірка ТзОВ "Антарес"
фактично не проводилася, то в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки контролюючим органом не могли
викладатися висновки, зокрема, щодо
відсутності необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності трудових
ресурсів, оборотних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
власного чи орендованого нерухомого
майна; крім того, про відсутність факту
виконання господарських зобов'язань та
відсутність фактичних дій
підприємства, спрямованих на виконання
взятих на себе зобов'язань, відсутність
наміру у ТзОВ "Антарес" створення
правових наслідків, а отже - фіктивний
характер дій.

Такі висновки могли б бути викладені у
довідці за результатами проведення
зустрічної звірки.

Суд приходить до висновку, що складений
ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська акт про неможливість
проведення зустрічної звірки
контрагента позивача є різновидом
податкової інформації і на його
підставі не може бути прийнято
податкове повідомлення-рішення про
визначення грошових зобов'язань, в
даному випадку - збільшення суми
грошового зобов'язання з ПДВ на 243 926
грн. 85 коп., сплачену ТзОВ "ФАВОР OIЛ" при
купівлі товару.

Відповідно до підпункту а) пункту 185.1
статті 185 ПК України об'єктом
оподаткування є операції платників
податку, зокрема, з постачання товарів,
місце постачання яких розташоване на
митній території України.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України
визначено, що база оподаткування
операцій з постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
вартості (у разі здійснення
контрольованих операцій - не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що справляється з
вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку, податку на додану
вартість та акцизного податку на спирт
етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів).

Відповідно до підпункту а) пункту 198.1
статті 198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає, зокрема, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Згідно з правилами пункту 198.2 статті 198
ПК України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК
України суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до статті 201 ПК України
податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (пункт 201.6). Податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних (пункт 201.10).

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. Таке право
зберігається за ним протягом 60
календарних днів, що настають за
граничним терміном подання податкової
декларації за звітний (податковий)
період, у якому не надано податкову
накладну або порушено порядок її
заповнення та/або порядок реєстрації в
Єдиному реєстрі. До заяви додаються
копії товарних чеків або інших
розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг (пункт
201.10 статті 10 ПК України).

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2
розділу ХХ ПК України реєстрація
податкових накладних платниками
податку на додану вартість - продавцями
в Єдиному реєстрі податкових накладних
запроваджується для платників цього
податку, у яких сума податку на додану
вартість в одній податковій накладній
становить понад 10 тисяч гривень, з 1
січня 2012 року.

Судом встановлено, що 20 серпня 2014 року
ТзОВ "ФАВОР OIЛ" подало контролюючому
органу податкову декларацію з ПДВ за
липень 2014 року, при цьому визначивши
суму податкового кредиту - 1 855 688 грн.
Також позивачем було подано додаток № 8
до податкової декларації з ПДВ "Заява
про відмову постачальника надати
податкову накладу (порушення вимог
порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних) (Д8)", в якій було
вказано, що ПАТ "Укртатнафта" податкову
накладну № 12850 від 31 липня 2014 року (сума
ПДВ 501 819 грн. 60 коп.) не зареєструвало в
ЄРПН (а.с. 90-92). Крім того, ТзОВ "ФАВОР OIЛ"
звернулось до начальника Луцької ОДПІ
з листом № 66-08-14 від 20 серпня 2014 року
щодо невключення ПАТ "Укртатнафта" до
Реєстру податкової накладної № 12850 на
надало документи в обґрунтування
зазначеного (а.с. 93).

Луцька ОДПІ листом № 11719/10/03-18-15-01 від 29
серпня 2014 року повідомила позивача, що
подана ним податкова декларація з ПДВ
за липень 2014 року з додатком до неї не
містить обов'язкових реквізитів,
визначених пунктами 48.2, 48.3 статті 48 ПК
України, а тому не вважається
податковою декларацією. Роз'яснено
необхідність подали нову декларацію за
вказаним податком за липень 2014 року із
зазначенням обов'язкових реквізитів
(а.с. 94).

При цьому, контролюючим органом не
вказано, яких саме реквізитів не містив
документ.

17 вересня 2014 року позивач повторно
подав контролюючому органу податкову
декларацію з ПДВ за липень 2014 року,
визначивши суму податкового кредиту - 1
855 688 грн. і аналогічний додаток № 8 до
декларації (а.с. 157, 97), яку контролюючим
органом прийнято.

Як вбачається з пояснень представника
відповідача в судовому засіданні, на
першій сторінці податкової декларації
з ПДВ за липень 2014 року, яка подана 20
серпня 2014 року (а.с. 155), не було
зазначено, до якого конкретно
контролюючого органу подається
декларація, а в поданій 17 вересня 2014
року декларації вказано, що декларація
подається "318 Луцька ОДПІ ГУ Міндоходів
у Волинській області" (а.с. 157). Із
наданих представником позивача копій
податкових декларацій з ПДВ за липень
2014 року, поданих 20 серпня і 17 вересня 2014
року вбачається, що декларація
подається до контролюючого органу в
місті Луцьку (а.с.90-91, 95-96).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем надано контролюючому
органу всі належним чином оформлені
первинні документи, передбачені
податковим законодавством, і що
позивач правомірно включив до
податкового кредиту за липень 2014 року
суму ПДВ 501 819 грн. 60 коп., сплачену при
придбанні товару.

Не заслуговують на увагу доводи
контролюючого органу про
непідтвердження господарських
взаємовідносин із ТзОВ "Рісол". Як
встановлено судом, сторонами договору
перевезення вантажу автомобільним
транспортом № 10/07/14 від 01 липня 2014 року,
складено і підписано акт виконаних
робіт від 31 липня 2014, виписано
податкову накладну № 7 від 31 липня 2014
року (сума ПДВ 2 798 грн. 55 коп.), оформлено
товарно-транспортні накладні. Усі
вказані документи оформлені
відповідно до вимог Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та надані до
позовної заяви.

Отже, контролюючим органом не доведено
отримання платником податку
необґрунтованої податкової вигоди,
оскільки його доводи не ґрунтуються на
сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника на
формування податкових зобов'язань і
податкового кредиту. Контролюючим
органом не доведено існування таких
обставин, не спростовано реальності
виконання господарських операцій, на
підставі яких позивачем сформовано
податковий кредит.

З наведених законодавчих положень
вбачається, що обов'язковою умовою
виникнення у платника права на
податковий кредит є реальне здійснення
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг), а також оформлення зазначених
операцій необхідними документами
первинного обліку, зокрема,
податковими накладними, що містять
достовірні відомості про обсяг та
зміст господарської операції.

Виходячи з презумпції добросовісності
платника суд вважає, що
недобросовісність платника не
встановлена судом, оскільки
відповідачем - контролюючим органом в
порушення вимог частин першої і другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України не представлено
доказів недобросовісності позивача і
не спростовано реальності виконання
ним господарських операцій з ТзОВ
"Антарес", ПАТ "Укртатнафта", ТзОВ
"Рісол", на підставі яких позивачем
сформовано податкові зобов'язання та
податковий кредит.

На підставі наведеного
адміністративний позов підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України слід присудити на користь
позивача всі здійснені ним і
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(а.с.2).

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтями 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Податкового
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області № від 21 жовтня 2014 року
про збільшення Товариству з обмеженою
відповідальністю "ФАВОР ОІЛ" суми
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість на 965 866 грн.
25 коп. (772 693 грн. за основним платежем, 193
173 грн. 25 коп. за штрафними (фінансовими)
санкціями).

Присудити Товариству з обмеженою
відповідальністю "ФАВОР ОІЛ" з
Державного бюджету України судові
витрати в сумі 487 грн. 20 коп. (чотириста
вісімдесят сім гривень двадцять
копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 26 грудня 2014
року Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
М.А. Александрова