Справа № 185/11019/14-а
Суддя: Болдирєва У. М.
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/185/271/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.

з участю секретаря Муржиєвої І.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Ліневич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Павлограді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Павлограді
Дніпропетровської області, третя особа
- публічне акціонерне товариство «ДТЕК
«Павлоградвугілля» про визнання дій
неправомірними, зобов'язання
нарахувати страхові виплати,

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2014 року позивач звернувся з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання
неправомірними дій щодо відмови у
нарахуванні страхових виплат у зв'язку
зі смертю сина ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного
випадку на виробництві, зобов'язання
призначити йому такі виплати згідно
частини 7 статті 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

У судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги,
представник відповідача позов не
визнала.

Представник третьої особи ПАТ «ДТЕК
«Павлоградвугілля» у судове засідання
не з'явився.

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, якими сторони
обґрунтовували свою позицію по справі,
вважає що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).

Актом проведення спеціального
розслідування нещасного випадку із
смертельним наслідком від 08 жовтня 2014
року (а.с.5-18) підтверджується, що смерть
ОСОБА_4 настала внаслідок нещасного
випадку, пов'язаного з виробництвом.

23 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
заявою до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Павлограді
про призначення йому страхових виплат
у зв'язку зі смертю сина - ОСОБА_4, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві (а.с.28).

Листом начальника відділення
виконавчої дирекції Фонду від 05
листопада 2014 року позивачу було
відмовлено у призначенні страхових
виплат, оскільки на час смерті
потерпілого він не досяг пенсійного
віку і на утриманні у потерпілого не
перебував. Також вік потерпілого на
момент смерті складав двадцять сім
років, що свідчить про те, що він вже не
належав до сім'ї своїх батьків оскільки
не мав статусу дитини. Крім того не
надано підтверджень, що потерпілий мав
основне джерело доходу для родини
позивача (а.с.24).

Як передбачено ст.33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання.

Такими непрацездатними особами є
зокрема інваліди - члени сім'ї
потерпілого на час інвалідності.

Посвідченням серії НОМЕР_1 та довідкою
МСЕК серії ДНА-02 № 08804 (а.с.20-21)
підтверджується, що ОСОБА_1 у листопаді
2005 року встановлено третю групу
інвалідності за професійним
захворюванням безстроково.

Згідно з довідкою виконавчого комітету
Богданівської сільської ради
Павлоградського району (а.с.23) ОСОБА_4
на момент смерті мешкав та був
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1. На
момент смерті разом з ним проживали та
були зареєстровані батько ОСОБА_1, мати
ОСОБА_5, брат ОСОБА_6.

За змістом ст. 3 Сімейного кодексу
України, сім'я створюється на підставі
шлюбу та кровного споріднення.

Померлий ОСОБА_4 не був одружений (а.с.32),
проживав разом з батьками та братом і
таким чином був членом сім'ї свого
батька ОСОБА_1.

У судовому засіданні встановлено, що на
час смерті потерпілого ОСОБА_4 його
батько ОСОБА_1 мав встановлену довічно
інвалідність третьої групи у зв'язку з
професійним захворюванням, а також був
пенсіонером за віком за пільговим
стажем роботи і не працював. Як
непрацездатна особа ОСОБА_1 мав право
на одержання утримання від
повнолітнього сина на підставі ст.202
Сімейного кодексу України.

Згідно із ч. 7 ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання
розмір одноразової допомоги його сім'ї
повинен бути не меншим за п'ятирічну
заробітну плату потерпілого і, крім
того, не меншим за однорічний заробіток
потерпілого на кожну особу, яка
перебувала на його утриманні, а також
на його дитину, яка народилася протягом
не більш як десятимісячного строку
після смерті потерпілого.

Зважаючи на викладене слід визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови ОСОБА_1 у призначенні
страхових виплат у зв'язку зі смертю
сина ОСОБА_4, зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити одноразову
допомогу відповідно до ч.7 ст. 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" у
зв'язку зі смертю ОСОБА_4 внаслідок
нещасного випадку, пов'язаного з
виробництвом, сім'ї потерпілого, яку
складають батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_5,
брат ОСОБА_6.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалено на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 160-163 КАС України, суд.

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати неправомірними дії відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Павлограді
Дніпропетровської області щодо
відмови ОСОБА_1 у призначенні
страхових виплат у зв'язку зі смертю
сина ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Павлограді
Дніпропетровської області нарахувати
та виплатити одноразову допомогу
відповідно до ч.7 ст. 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у зв'язку зі смертю
ОСОБА_4 внаслідок нещасного випадку,
пов'язаного з виробництвом, сім'ї
потерпілого, яку складають батько
ОСОБА_1, мати ОСОБА_5, брат ОСОБА_6.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
місті Павлограді Дніпропетровської
області на користь ОСОБА_1 судові
витрати в сумі 73 (сімдесят три) грн 08
коп.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з для її проголошення.

Суддя: У. М. Болдирєва