Справа № 2а-1352/09/1770
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/63616/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Дубровицької міжрайонної державної
податкової інспекції Рівненської
області на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 05.09.2011 по справі №2а-1352/09/1770
(№42545/09/9104) за позовом
Сільськогосподарського приватного
підприємства «Україна» до
Дубровицької міжрайонної державної
податкової інспекції Рівненської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 14.05.2009, у
задоволенні позовних вимог
Сільськогосподарського приватного
підприємства «Україна» до
Дубровицької міжрайонної державної
податкової інспекції Рівненської
області про скасування податкового
повідомлення-рішення - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2011
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 14.05.2009
скасовано та прийнято нову постанову
про задоволення позовних вимог.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
17.10.2008 №/1.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, Дубровицька
міжрайонна державна податкова
інспекція Рівненської області 28.09.2011
звернулась з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
який ухвалою від 04.10.2011 прийняв її до
свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 05.09.2011 та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права, зокрема,
підпункту 6.2.6 пункту 6.2 статті 6, пункту
11.21 статті 11 Закону України «Про
податок на додану вартість», положень
Порядку нарахування, виплати і
використання коштів, спрямованих для
виплати дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними
переробним підприємствам молоко і
м'ясо в живій вазі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.05.1999 №805.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, та які були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами за відсутності сторін.

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Дубровицькою
міжрайонною державною податковою
інспекцією Рівненської області було
проведено перевірку
Сільськогосподарського приватного
підприємства «Україна», за
результатами якої складений акт від
15.09.2009 №399-23/30712018

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог пункту 11.21 статті 11
Закону України «Про податок на додану
вартість», положень Порядку
нарахування, виплати і використання
коштів, спрямованих для виплати
дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними
переробним підприємствам молоко і
м'ясо в живій вазі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.05.1999 №805, а саме
Сільськогосподарське приватне
підприємство «Україна» відносило суми
ПДВ по придбаних товарах (роботах,
послугах), пов'язаних з виробництвом
молока і м'яса в живій вазі, що
поставляються переробним
підприємствам, до складу податкового
кредиту, який відображався в
декларації з розрахунків з бюджетом
(загальна декларація), що призвело до
завищення суми бюджетного
відшкодування за травень-вересень 2007
року.

За результатами перевірки
Дубровицькою міжрайонною державною
податковою інспекцією Рівненської
області прийнято податкове
повідомлення-рішення від 17.10.2008
№/1, яким Сільськогосподарському
приватному підприємству «Україна»
зменшено бюджетне відшкодування на
168202,00грн.

Відповідно до пункту 11.21 статті 11
Закону України «Про податок на додану
вартість» до 1 січня 2008 року сума
податку на додану вартість, що повинна
сплачуватися до бюджету переробними
підприємствами усіх форм власності за
реалізовані ними молоко та молочну
продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у
повному обсязі спрямовується виключно
для виплати дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними
переробним підприємствам молоко і
м'ясо в живій вазі.

Сума податку на додану вартість, що
підлягає сплаті до бюджету
сільськогосподарськими
підприємствами усіх форм власності за
реалізовані ними молоко, худобу, птицю,
вовну, а також за молочну продукцію та
м'ясопродукти, вироблені у власних
переробних цехах, повністю залишається
у розпорядженні цих
сільськогосподарських підприємств і
спрямовується на підтримку власного
виробництва тваринницької продукції
та продукції птахівництва.

Порядок нарахування і використання
зазначених коштів встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, встановлено спеціальні
режими оподаткування (спрямування та
використання сум ПДВ) для операцій,
здійснюваних:

1) переробними підприємствами усіх форм
власності з реалізації ними молоко- та
м'ясопродуктів, виготовлених із молока
та м'яса в живій вазі, поставлених
сільськогосподарськими
товаровиробниками;

2) сільськогосподарськими
підприємствами усіх форм власності за
реалізовані ними молоко, худобу, птицю,
вовну, а також за молочну продукцію та
м'ясопродукти, вироблені у власних
переробних цехах.

Встановлений у абзаці другому пункту
11.21 статті 11 Закону України «Про
податок на додану вартість» режим
оподаткування передбачає залишення
нарахованих на ціну реалізованої
продукції сум ПДВ, що підлягають сплаті
до бюджету, у розпорядженні
сільськогосподарських підприємств для
підтримки власного виробництва
тваринницької продукції та продукції
птахівництва.

За змістом наведеної норми умовами для
застосування встановленого нею
податкового режиму є виникнення у
платника ПДВ за наслідками здійснених
господарських операцій зобов'язання зі
сплати до бюджету певних сум податку та
можливість подальшого фактичного
використання таких коштів для
визначених законодавством цілей.

При здійсненні операцій з реалізації
молока та м'яса в живій вазі переробним
підприємствам відповідно до підпункту
6.2.6 пункту 6.2 статті 6 Закону України
«Про податок на додану вартість» із
нарахуванням ПДВ за нульовою ставкою у
платника податку фактично не виникає
обов'язок зі сплати до бюджету грошових
коштів, які могли б ним акумулюватись і
використовуватись у порядку,
визначеному Порядком нарахування
коштів.

З огляду на викладене, спеціальний
режим оподаткування, передбачений
абзацом другим пункту 11.21 статті 11
Закону України «Про податок на додану
вартість» та встановлене у пункті 12
Порядку нарахування коштів правило
щодо складання окремої податкової
декларації поширюється на операції з
реалізації молока, худоби, птиці, вовни,
а також молочної продукції та
м'ясопродуктів, вироблених у власних
переробних цехах, які оподатковуються
ПДВ за ставкою 20 %, і не охоплює
операції, здійснювані відповідно до
підпункту 6.2.6 пункту 6.2 статті 6 Закону
України «Про податок на додану
вартість» за нульовою ставкою ПДВ.

Встановлення законодавцем з 1997 року
нульової ставки ПДВ для операцій з
поставки молока та м'яса в живій вазі
переробним підприємствам (підпункт 6.2.6
пункту 6.2 статті 11 Закону України «Про
податок на додану вартість») із
одночасним доповненням статті 11 Закону
України «Про податок на додану
вартість» пунктом 11.21, який передбачав
виплату останніми
сільськогосподарським виробниками
тваринницької продукції дотацій, було
заходом підтримки товаровиробників,
які здійснюють такі операції.

Виплата зазначених дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам, які поставляють
молоко та м'ясо в живій вазі за нульовою
ставкою ПДВ, не є бюджетним
відшкодуванням ПДВ, сплаченого цими
товаровиробниками постачальникам
товарів (послуг), що використані для
цілей таких поставок, і не позбавляє
такого платника права на віднесення
зазначених сум податку до податкового
кредиту податкової декларації, за якою
здійснюються розрахунки із державним
бюджетом.

Враховуючи викладене, висновок суду
апеляційної інстанції про
неправомірність податкового
повідомлення-рішення від 17.10.2008
№/1 є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 221, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Дубровицької
міжрайонної державної податкової
інспекції Рівненської області
залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.09.2011 по
справі №2а-1352/09/1770 (№42545/09/9104) залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді: __________________
Л.І. Бившева

__________________
А.М. Лосєв