Справа № 569/16238/14-а
Суддя: Кучина Н.Г. Н. Г.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Рівненський
міський суд Рівненської області

Рівненський міський суд

Рівненської області в особі судді -
Кучиної Н.Г., при секретарі Цимбалюк
А.І., з участю представника позивача
ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, представника
УПФ України в м.Рівне Рибалка Н. О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівному справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне про визнання дій протиправними
та зобов"язання провести перерахунок
пенсії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом
до управління Пенсійного фонду України
в місті Рівне, в якому просить суд
визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
щодо не включення в заробіток для
обчислення їй пенсії державного
службовця індексації заробітної плати,
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань на загальну
суму 35840,16 грн., зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
провести їй перерахунок призначеної
пенсії за віком з 08 квітня 2014 року, з
урахуванням сум індексації заробітної
плати, допомоги на оздоровлення,
допомоги для вирішення соціально-
побутових питань, що були нею отримані
за попередні 60 місяців роботи ( червень
2006 - травень 2011 років), перед зверненням
за призначенням пенсії ( 03 червня 2011
року), з урахуванням фактично
виплачених сум пенсії у відповідності
до наданих архівних довідок від
01.08.2014 року за № М -5806-25 про заробітну
плату за 2006 рік, № М-58а06-25 про заробітну
плату за 2007 рік, № М -58б06-25 про
заробітну плату за 2008 рік, № М-58в06-25 про
заробітну плату за 2009 рік, № М -58г06-25
про заробітну плату за 2010 рік, № М-58г06-25
про заробітну плату за 2011 рік, з
урахуванням вимог статті 37 ЗУ " Про
державну службу" у редакції, що була
чинна до 01.10.2011 року у розмірі 82 % від
сум її заробітної плати, на які
нараховувався збір на обов"язкове
державне пенсійне страхування.

В судовому засіданні представник
позивача та позивач позовні вимоги
підтримали з підстав викладених у
позові, просили позов задоволити
повністю.

Представник Управління пенсійного
фонду в м. Рівне позовні вимоги не
визнав з підстав, викладених у
письмових запереченнях і просить суд в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2
підлягають до задоволення частково,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в м. Рівне та
отримує пенсію відповідно до Закону
України "Про державну службу".

07 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулась
до управління Пенсійного фонду України
в місті Рівне з заявою про перерахунок
та виплату їй пенсії з урахуванням сум
індексації заробітної плати, допомоги
на оздоровлення, допомоги для
вирішення соціально- побутових питань,
що були нею отримані за попередні 60
місяців роботи ( червень 2006 - травень 2011
років), на які нараховані страхові
внески, відповідно до Закону України
"Про державну службу". Оскільки у 2011
році управління у справах захисту прав
споживачів у Рівненській області було
ліквідоване, до заяви було додано
архівні довідки про заробітну плату за
60 місяців перед виходом на пенсію від
01.08.2014 за №№ М-58/06-25, М-58а/06-25, М-586/06-25,
М-58в/06-25, М-58г/06-25, М-58 г/06-25,бо пенсія була
нарахована саме за попередні 60 місяців
роботи перед зверненням.

Відповідно до вказаних довідок
заробітної плати ОСОБА_2 крім іншого,
включено також сум и індексації
заробітної плати, допомоги на
оздоровлення, допомоги для вирішення
соціально- побутових питань. На всі
виплати, включені у довідку,
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Управлінням Пенсійного фонду
України в місті Рівне у перерахунку
пенсії ОСОБА_2 було відмовлено.

При цьому, на думку управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових проблем,
матеріальна допомога на оздоровлення,
а також виплати, пов"язані із
індексацією заробітної плати
працівників не є складовими частинами
заробітної плати і не зазначені в
переліку складових заробітної плати,
передбаченому частиною другою статті 33
Закону України "Про державну службу", а
тому не були включені до заробітку,
який враховується при обчисленні
пенсії позивачу як державному
службовцю.

Такі дії відповідача суд визнає
протиправними.

Відповідно до вимог статті 37 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ
"Про державну службу" на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 15 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.За кодний рік
роботи понад 10 років на державній
службі пенсія збільшувалась на 1 %
заробітку , але не більше 90 % заробітної
плати.

Відповідно до статті 33 Закону
України "Про державну службу" заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 6 ст. 33 цього ж Закону
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань.

За приписами частини 7 ст. 33 Закону
України „Про державну службу" умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

За змістом статті 37 Закону України
"Про державну службу" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) пенсія державним службовцям
призначається у розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування. У
частині першій статті 1 Закону України
від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР "Про
оплату праці" встановлено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України "Про оплату
праці" визначено структуру заробітної
плати, до якої входить: основна та
додаткова заробітна плата, а також
заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Відповідно п. 2.3.3 ст. 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від
13.01.2004р. № 5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27.01.2004р.
за № 114/8713, матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Згідно Закону України "Про
індексацію грошових доходів населення"
№1282-ХН від 03.07Л991 року передбачено, що
об'єктом індексації грошових доходів
населення є в тому числі заробітна
плата, підстави для індексації
грошових доходів населення наявні у
разі, коли величина індексу споживчих
цін перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101 відсотка,
те що індексація грошових доходів
працюючого населення проводиться за
основним місцем роботи.

Отже, чинне законодавство як
загальне, так і спеціальне відносить до
складу заробітної плати також інші
виплати. При цьому слід врахувати, що
надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення входила до
системи оплати праці державного
службовця. Крім того, статтею . 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ
"Про пенсійне забезпечення"
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті
66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня
2003 року № 1058-ГУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат,
матеріальна допомога на оздоровлення
та суми виплат, пов'язаних з
індексацією заробітної плати
працівників, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, враховуються в
заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що вимоги позивача в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне зробити
перерахунок та виплачувати йому пенсію
з урахуванням матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та матеріальної допомоги на
оздоровлення, а також виплат,
пов"язаних із індексацією
заробітної плати працівників
відповідно до Закону України "Про
державну службу" є обґрунтованими та
доведеними, а тому підлягають
задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що
перерахунок та виплата позивачу пенсії
у вказаному розмірі мають бути
проведені з дня його звернення до
відповідача, тобто з 08 серпня 2014 року, а
не з моменту призначення, 08 квітня 2014
року

Враховуючи положення чинного
пенсійного законодавства, а саме,
статей 83,84,87 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", статей 43,44,45,46
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", призначення чи
перерахунок пенсії проводиться
виключно на підставі звернення (заяви)
особи до відповідного територіального
органу Пенсійного фонду або до
уповноваженого ним органу чи
уповноваженій особі. Пенсія
призначається чи перераховується з дня
звернення, крім окремих випадків,
передбачених згаданими Законами.

Так, з більш раннього строку, але у
визначених часових межах з дня
звернення, призначаються пенсії за
віком, по інвалідності та у разі втрати
годувальника. Перерахунок призначеної
пенсії у випадках, передбачених
статтею 35, статтею 47 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та частиною
першою статті 35, частиною другою статті
38, частиною третьою статті 42, частиною
п'ятою статті 48 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", провадиться із строків,
зазначених у цих статтях.

Судом встановлено, що жоден із
зазначених випадків не поширюється на
правовідносини сторін, а тому відсутні
і підстави для проведення перерахунку
пенсії позивача за період до його
звернення до відповідача (до 08.08. 2014
року), в тому числі і з 08 квітня 2014 року.

Відповідно до статті 45 Закону № 1058-IV
перерахунок призначеної пенсії, крім
випадків, передбачених частиною першою
статті 35, частиною другою статті 38,
частиною третьою статті 42 і частиною
п'ятою статті 48 цього Закону,
провадиться в такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа; у разі настання обставин,
які тягнуть за собою зменшення пенсії, -
з першого числа місяця, в якому настали
ці обставини, якщо вони мали місце до 15
числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо вони мали місце
після 15 числа.

Враховуючи вимоги статті 45 Закону №
1058-IV та приймаючи до уваги те, що із
заявою про перерахунок пенсії позивач
звернувся 10 липня 2014 року, перерахунок
його пенсії має бути проведений з 01
серпня 2014 року.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення та надання відповідних доказів
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Отже, в адміністративному
процесі, як виняток із загального
правила, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень встановлена
презумпція його винуватості.
Презумпція винуватості покладає на
суб'єкта владних повноважень обов'язок
аргументовано, посилаючись на докази,
довести правомірність свого рішення,
дії чи бездіяльності та спростувати
твердження позивача про порушення його
прав, свобод чи інтересів. Такий
обов'язок відсутній, якщо відповідач
визнає позов.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи ездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обгрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З урахуванням змісту письмових
заперечень відповідачем не надано
жодних доказів стосовно правомірності
прийнятого ним рішення.

Таким чином, порушене право позивача
підлягає захисту шляхом визнання
протиправними дій суб'єкта владних
повноважень з одночасним відновленням
права, шляхом зобов'язання відповідача
до проведення перерахунку та виплати
його пенсії по Закону України "Про
державну службу" з урахуванням "інших
виплат" - матеріальної допомоги на
оздоровлення матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань, сум виплат, пов'язаних із
індексацією заробітної плати
працівників, на які нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, із
01.08.2014 року

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11,17,18,71,160,161, 162, 186,256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне про
визнання дій протиправними та
зобов"язання провести перерахунок
пенсі задоволити частково.

Визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне щодо не включення в заробіток
для обчислення їй пенсії державного
службовця індексації заробітної плати,
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань на загальну
суму 35840,16 грн.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне провести
ОСОБА_2 перерахунок призначеної пенсії
за віком з 01 серпня 2014 року, з
урахуванням сум індексації заробітної
плати, допомоги на оздоровлення,
допомоги для вирішення соціально-
побутових питань, що були нею отримані
за попередні 60 місяців роботи ( червень
2006 - травень 2011 років), перед зверненням
за призначенням пенсії ( 03 червня 2011
року), з урахуванням фактично
виплачених сум пенсії у відповідності
до наданих архівних довідок від
01.08.2014 року за № М -5806-25 про заробітну
плату за 2006 рік, № М-58а06-25 про заробітну
плату за 2007 рік, № М -58б06-25 про
заробітну плату за 2008 рік, № М-58в06-25 про
заробітну плату за 2009 рік, № М -58г06-25
про заробітну плату за 2010 рік, № М-58г06-25
про заробітну плату за 2011 рік, з
урахуванням вимог статті 37 ЗУ " Про
державну службу" у редакції, що була
чинна до 01.10.2011 року у розмірі 82 % від
сум її заробітної плати, на які
нараховувався збір на обов"язкове
державне пенсійне страхування.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський міський суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Н.Г.Кучина