Справа № 235/4911/14-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р.Справа № 235/4911/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області на постанову
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 20.10.2014р. по
справі № 235/4911/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області

про визнання рішення про відмову в
призначенні пенсії протиправним та
зобов'язання призначити пенсії за
вислугу років,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач)
звернулась до Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області (далі за текстом - відповідач), в
якому просила суд:

- визнати протиправним рішення
відповідача від 01.08.2014 року про відмову
в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов'язати відповідача
призначити пенсію за вислугу років з
моменту звернення з 07.07.2014 року.

Постановою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 20.10.2014 року адміністративний позов
задоволено.

Визнано рішення Управління Пенсійного
Фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області від 01.08.2014 року про відмову в
призначенні пенсії за вислугу років
ОСОБА_1 протиправним.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
пенсію за вислугу років з 07.07.2014 року.

Не погодившись з постановою суду
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, а саме: ст. 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", Переліку закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993
року № 909.

Управління Пенсійного Фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області зазначає про правомірність
відмови позивачу в призначенні пенсії
за вислугу років, так як посади
педагога в позашкільних навчальних
закладах Переліком закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909,
не передбачено.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 17.08.1981 року по 01.12.1987 року позивач
працювала на посаді педагога
фортепіано та концертмейстера у
Копійській школі мистецтв №2, а з 15.12.1987
року по 01.09.2009 року працювала на посаді
викладача по класу фортепіано та
концертмейстера у Димитровській
дитячий музичній школі №1, назву якої
було змінено 20.11.2001 року на «Дитяча
музична школа», а потім, 21.12.2007 року було
змінено на «Початковий
спеціалізований мистецький навчальний
заклад музична школа м. Димитрова»
(а.с.7-10).

Наказом №72-о від 01.07.2014 року позивач
була звільнена з роботи відповідно до
ст.38 КЗпП України за власним бажанням, у
зв'язку з виходом на пенсію за вислугою
років (а.с.10).

07.07.2014 року позивач звернулася до
відповідача з заявою про призначення
пенсії за вислугою років у зв'язку з
наявністю у неї необхідного стажу,
однак рішенням відповідача від 01.08.2014
року їй було відмовлено в призначенні
пенсії за вислугою років у
відповідності до ст.55 п. «е» Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
посилаючись на те, що право на пенсію за
вислугою років мають працівники освіти
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за Переліком,
що затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України (а.с.11-14).

Як зазначено в рішенні відповідача, у
позивача на день звернення за пенсією
загальний стаж складає 36 років 06
місяців та 24 дні, в тому числі, за
вислугу років - 18 років 04 місяці 11 днів
(а.с.13).

Періоди роботи з 17.08.1981 року по 01.12.1987
року в Копійській школі мистецтв № 2 та
з 06.08.2001 року по 31.08.2009 року в "Початковий
спеціалізований мистецький навчальний
заклад музична школа м. Дмитрова",
відповідач не зарахував до стажу за
вислугу років, тому що посада педагога
в Копійській школі мистецтв № 2 та
посада викладача в позашкільних
навчальних закладах до яких належить
"Початковий спеціалізований
мистецький навчальний заклад музична
школа м. Дмитрова" не передбачена
Переліком закладів і установ в
позашкільних навчальних закладах, що
дають право на пенсію за вислугу років,
тобто відповідач вважає, що робота
позивача за вищевказані періоди на
посаді викладача та педагога по класу
фортепіано та концертмейстера не дає
право на зарахування цього періоду до
стажу для виходу на пенсію за вислугу
років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наявності у
позивача права на пенсію за вислугу
років, оскільки відповідно до ст. 55
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" право на пенсію за
вислугу років мають працівники освіти
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України незалежно від віку.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 45 Закону
України №1058-ІУ від 09.07.2003р. "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку.

Згідно п. 5 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за
пенсією вважається день приймання
органом, що призначає пенсію, заяви про
призначення, перерахунок, відновлення
або переведення з одного виду пенсії на
інший.

Відповідно ст. 21 Закону України "Про
позашкільну освіту" педагогічні
працівники позашкільних навчальних
закладів мають право на пенсію за
вислугу років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" встановлено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14.06.2000 року № 963 "Про затвердження
переліку посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників"
посада викладача всіх спеціальностей
включена до переліку посад
педагогічних працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 року № 909 із змінами,
внесеними постановою цього органу № 1436
від 26.09.2002 року, затверджено Перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, в ньому спірна
посада ОСОБА_1 у школі мистецтв не
передбачена, однак дорученням Кабінету
Міністрів України від 06.01.1995 року №397/21
дію вище зазначеної постанови поширено
в тому числі і на викладачів шкіл
мистецтв, без внесення змін до
постанови.

Крім того, вказаним Переліком
передбачена посада вчителя музичної
школи.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про наявність у
ОСОБА_1 права у відповідності з
вимогами закону на пенсію за вислугу
років з 07.07.2014 року, тобто дня звернення
до відповідача із заявою про
призначення їй пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірності прийнятого рішення від
01.08.2014 року про відмову позивачу в
призначенні пенсії за вислугу років
згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Таким чином, переглянувши постанову
суду першої інстанції, колегія суддів
підтверджує, що при її прийнятті суд
першої інстанції дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення
обставин справи і правильно застосував
до спірних правовідносин сторін норми
матеріального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Красноармійську та Красноармійському
районі Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 20.10.2014р. по справі № 235/4911/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.Судді
Шевцова Н.В. Мінаєва О.М. Повний текст
ухвали виготовлений 22.12.2014 р.