Справа № 2а-6126/11
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2014 р. м.
Київ К/800/41471/13, К/800/42117/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Калашнікової О.В.,

Конюшка К.В.,

при секретарі: Руденко Н.В.,

за участю представників сторін: від
позивача: ОСОБА_2, від відповідача:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третіх осіб: ОСОБА_5,
ОСОБА_6; прокурора: Бараненка І.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за касаційними скаргами
заступника прокурора Київської
області, державного підприємства
Науково-дослідний виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» на
постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 01
березня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 липня 2013 року у справі за позовом
Заступника прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах держави в особі
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, державного
підприємства Науково-дослідний
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
до Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, треті особи: ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11,
ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про
скасування рішень, -

в с т а н о в и л а:

Заступник прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах держави в особі
Міністерства аграрної політики та
продовольства України та державне
підприємство Науково-дослідний
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
звернулись до суду з позовом до
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, треті особи: ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11,
ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про
скасування рішень сільської ради від
04.08.2010 № 264, 265, 266, 267, 268, 269, 270, 271, 272, 273 про
надання дозволів на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю оскаржуваних рішень як
таких, що прийнято із порушенням
порядку припинення права
землекористування у зв'язку з
добровільною відмовою
землекористувача.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 01
березня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданих касаційних скаргах заступник
прокурора Київської області та
державне підприємство
Науково-дослідний виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права
просили скасувати оскаржувані рішення
та постановити нове, яким позов
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарги
підлягають частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що 31.05.2010
голова Софійсько-Борщагівської
сільської ради звернувся до державного
підприємства «Науково-дослідний,
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
з письмовим проханням про надання
дозволу на передачу в запас сільської
ради належних агрокомбінату на праві
постійного користування земельних
ділянок загальною площею 61,85 га для
наступної їх передачі у власність
громадянам.

Листом від 14.06.2010 № 502 державним
підприємство «Науково-дослідний,
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
надано згоду на припинення
користування земельними ділянками
загальною площею 61,85 га, що знаходяться
в південно-західній частині села
Софіївська Борщагівка.

Рішенням відповідача від 07.07.2010
№2 припинено право постійного
користування державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» на земельні
ділянки загальною площею 61,85 га.

Рішенням відповідача від 04.08.2010 №4
затверджено технічну документацію
щодо припинення права постійного
користування державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» на земельні
ділянки площею 61, 85 га.

04 серпня 2010 року рішеннями 39 сесії 5
скликання Софіївсько-Борщагівської
сільської ради № 264 - №273 затверджено
третім особам у справі проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у власність для ведення
особистого селянського господарства
із земель державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця», переданих
до земель запасу
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради.

Прокуратурою Києво-Святошинського
району Київської області проведено
перевірку законності припинення права
постійного користування земельними
ділянками, які перебували у
користуванні державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця».

Перевіркою встановлено, що надання
державним підприємством
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» згоди на
припинення постійного користування
земельними ділянками відбулось із
порушенням вимог наказу Міністерства
аграрної політики України від 22.06.2010
№341 "Про внесення змін до примірного
статуту державного підприємства,
віднесеного до сфери управління
Мінагрополітики", яким пункт 5.5
Примірного статуту державного
підприємства, віднесеного до сфери
управління Мінагрополітики,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики України від 12.12.2008
№826, доповнено абзацом, згідно з яким
підприємство не має права без
попереднього погодження з
Уповноваженим органом управління
приймати рішення щодо вилучення чи
добровільної відмови від користування
земельною ділянкою, передачі в оренду,
укладання договорів про спільну
діяльність (спільний обробіток
земельних ділянок) та інших видів
договорів, що можуть призвести до
вилучення земельних ділянок, зміни
цільового призначення земельних
ділянок або їх частин, які закріплені
за підприємством на праві постійного
користування.

Вказуючи на протиправність рішень 39
сесії 5 скликання
Софіївсько-Борщагівської сільської
ради від 04.08.2010 № 264 - №273, заступник
прокурора Києво-Святошинського району
Київської області звернувся до суду із
даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з правомірності оскаржуваних
рішень як таких, що прийняті
відповідачем на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законами України. Так, судами
зазначено, що наказ Міністерства
аграрної політики України №341 щодо
заборони на вчинення самостійних (без
погодження з Мінагрополітики) дій
стосовно спірних земельних ділянок
затверджено 22.06.2010, тобто після надання
погодження на передачу земель
сільській раді 14.06.2010.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, зважаючи на
приписи статей 161, 244-2 зазначеного
Кодексу в частині обов'язковості
висновків Верховного Суду України,
викладених у рішеннях, прийнятих за
результатами розгляду заяв про
перегляд судового рішення з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 237 цього Кодексу, вказує на
передчасність зазначеної позиції
судів попередніх інстанцій, з огляду на
наступне.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини першої статті 92
Земельного Кодексу України право
постійного користування земельною
ділянкою - це право володіння і
користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.

Частиною першою статті 116 зазначеного
Кодексу встановлено, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Згідно з пунктом а) частини першої
статті 141 Земельного Кодексу України, у
чинній на момент виникнення спірних
відносин редакції, підставою
припинення права користування
земельною ділянкою є добровільна
відмова від права користування
земельною ділянкою.

Положеннями частини третьої статті 142
Земельного Кодексу України
установлено порядок припинення права
постійного користування земельною
ділянкою у разі добровільної відмови
землекористувача, згідно з яким
останній повинен надати власнику
земельної ділянки відповідну заяву, на
підставі якої власник приймає рішення
про припинення права користування
земельною ділянкою, про що повідомляє
органи державної реєстрації.

Згідно з позицією Верховного Суду
України, викладеною у постанові від 28
січня 2014 року №21-459а13 у справі за
позовом заступника прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах держави в особі
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, державного
підприємства «Науково-дослідний,
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
до Софіївсько- Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, треті особи: ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, про визнання протиправними та
скасування рішень, приймаючи рішення
стосовно надання дозволів на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок в с. Софіївська
Борщагівка Києво-Святошинського
району Київської області у власність
низці громадян для ведення особистого
селянського господарства, Сільрада
мала перевірити наявність правових
підстав для прийняття такого рішення з
урахуванням правового статусу
земельної ділянки, в тому числі з
огляду на законність прийнятих нею
попередніх рішень від 7 липня 2010 року №
2 та 4 серпня 2010 року № 4 щодо припинення
права користування земельними
ділянками державного підприємства
«Науково-дослідний, виробничий
агрокомбінат «Пуща-Водиця» та
затвердження відповідної технічної
документації.

У справі, що розглядається, суди
попередніх інстанцій не перевірили
наявності у відповідача такого обсягу
повноважень, який був би достатнім для
прийняття рішення про припинення права
постійного землекористування у зв'язку
з добровільною відмовою державного
підприємства. Так, судами попередніх
інстанцій не встановлювалась
приналежність земельної ділянки до
тієї чи іншої форми власності, не
визначалось цільове призначення
земельної ділянки та, відповідно, не
встановлювався орган, уповноважений на
вирішення питання щодо припинення
права постійного користування землею.

Враховуючи викладене, позиція судів
попередніх інстанцій щодо
правомірності оскаржуваних рішень як
таких, що прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законами України, у тому числі, з
урахуванням наявності факту
припинення права постійного
користування на вказану земельну
ділянку іншої особи є передчасною.

Крім того, судами попередніх інстанцій
не надано оцінки відповідності
обраного прокурором способу захисту
інтересів держави, а саме: скасування
рішень про надання дозволів на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність, змісту порушених прав та
інтересів держави та не перевірено, чи
спрямований цей спосіб захисту на
реальне відновлення таких прав чи
інтересів, у тому числі, з урахуванням
наявності чи відсутності факту
виникнення у третіх осіб права
власності на землю, тобто права
цивільного.

З урахуванням викладеного, зважаючи на
межі касаційного перегляду,
встановлені статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
скасування судових рішень судів
попередніх інстанцій із направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги заступника прокурора
Київської області та державного
підприємства Науково-дослідний
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 01
березня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 липня 2013 року скасувати.

Справу за позовом Заступника прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області в інтересах держави в особі
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, державного
підприємства Науково-дослідний
виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»
до Софіївсько-Борщагівської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, треті особи: ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11,
ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про
скасування рішень направити до суду
першої інстанції на новий судовий
розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та не може бути
переглянута в порядку ст.ст.235-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: