Справа № 820/18010/14
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 грудня 2014 р.
№ 820/18010/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання -
Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Биковченко
Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_3 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області Ленінського
районного відділу Харківського
міського управіління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
про визнання протиправним та
скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати
наказ ГУМВС України в Харківській
області № 530 від 19.09.2014р. в частині
притягнення до дисциплінарної
відповідальності рядового міліції
ОСОБА_3, міліціонера ОПіО Ленінського
РВ ХМС ГУМВС України у Харківській
області, та накладення дисциплінарного
стягнення - звільнення з ОВС України.

2.Визнати протиправним та скасувати
наказ ГУМВС України у Харківській
області № 465 о/с від 07.10.2014 року в
частині звільнення рядового
міліціонера ОСОБА_3, міліціонера ОПіО
Ленінського РВ ХМС ГУМВС України в
Харківській області, з органів
внутрішніх справ України за порушення
дисципліни.

3.Поновити ОСОБА_3, в органах внутрішніх
справ України на посаді міліціонера
ОПіО Ленінського РВ ХМС ГУМВС України в
Харківській області.

4.Стягнути з ГУМВС України в
Харківській області на користь ОСОБА_3
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 07 жовтня 2014 року по день
фактичного поновлення на службі в
органах внутрішніх справ України, який
станом на дату подання заяви - 28.10.2014
року складає 1550 грн. 50 копійок.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 30.04.2013р. наказом ГУ МВС
України в Харківській області №122 о/с
він прийнятий на службу в органи
внутрішніх справ України на посаду
міліціонера СРЗ. 02.06.2014р. позивач був
ознайомлений з наказом ГУМВС України у
Харківській області № 530 від 19.09.2014р.
"Про покарання працівників Ленінського
РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області", яким позивача звільнено з ОВС
за порушення службової дисципліни.
07.10.2014р. відповідачем видано витяг з
наказу ГУ МВС України в Харківській
області № 465 о/с від 07.10.2014р., відповідно
до якого позивача звільнено в запас за
порушення службової дисципліни згідно
з п. "є" ст. 63 Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ
України, затвердженого постановою КМУ
УРСР № 114 від 29.07.1991р. Позивач вважає
вказані вище накази в частині
притягнення його до дисциплінарної
відповідальності та звільнення такими,
що видані з порушенням Конституції та
законів України, протиправними, такими,
що підлягають скасуванню як такі, що
порушують права позивача.

Позивач стверджує, що дисциплінарне
стягнення у вигляді звільнення з ОВС за
порушення службової дисципліни є
крайнім заходом дисциплінарного
стягнення. Разом з тим, при визначенні
виду дисциплінарного стягнення та при
винесенні спірного наказу № 530 від
19.09.2014р. тяжкість проступку, обставини,
за яких його скоєно, заподіяна шкода,
попередня поведінка позивача,
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації до
уваги не прийняті. З матеріалами
службового розслідування позивача не
ознайомлено. Викладення у наказі
обставин про нібито вжиття позивачем
особисто, тобто власноручне введення
ін'єкцій з наркотичною рідиною, не
відповідає дійсності і ґрунтується на
поясненні, яке позивач надавав у ніч з
22.08.2014р. на 23.08.2014р., коли знаходився у
алкогольному стані, що підтверджується
результатами обстеження
(лабораторними даними).

Позивач також зазначає, що під час
службового розслідування за фактом
його затримання 22.08.2014р. від нього, в
час, коли він перебував у стані
сп'яніння, було одержане неправдиве
пояснення, що, за судженням позивача, є
порушенням ч. 3 ст. 15 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" та
порушенням принципів всебічності та
об'єктивності, що передбачені
Інструкцією "Про порядок проведення
службових розслідувань в органах
внутрішніх справ України",
затвердженої наказом МВС України № 320
від 12.03.2013р., зокрема п. 3.3 Інструкції. На
думку позивача, його затримання,
наявність кримінального провадження
відносно нього за ознаками злочину,
передбаченого ст. 309 КК України, не може
бути свідченням доведеного факту
порушення службової дисципліни та не
може бути підставою для вжиття
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення з ОВС. Це суперечить
принципу презумпції невинуватості,
закріпленому в ст. 62 Конституції
України. Окрім того, дисциплінарне
стягнення було накладене 19.09.2014р., в той
час, коли рішення по кримінальному
провадженню не було прийняте.

Вказані обставини, є підставою для
скасування спірних наказів та
поновлення позивача на службі з
виплатою заробітку за час вимушеного
прогулу за період з 07 жовтня 2014 року по
день фактичного поновлення на службі в
органах внутрішніх справ України.

Позивач та його представник у судовому
засіданні підтримали доводи позовної
заяви, просили суд ухвалити рішення про
задоволення позову.

Представник відповідача - Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Харківській області, у
судовому засіданні заперечував проти
позову, просив суд ухвалити рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача вказав, що
факт скоєння позивачем
дисциплінарного проступку під час
проведення службового розслідування
цілком і повністю знайшов своє
підтвердження. За результатами
службового розслідування 19.09.2014р.
начальником ГУ МВС України в
Харківській області затверджено
висновок службового розслідування.
Відповідно до вимог ст. 13 Закону
України "Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України" таке
дисциплінарне стягнення як звільнення
з посади, накладається начальником,
якому дано право прийняття на службу. В
даному випадку начальник ГУ МВС
України в Харківській області діяв в
межах чинного законодавства. Спірні
накази є об'єктивними, а дисциплінарне
стягнення у вигляді звільнення
позивача з посади та ОВС за порушення
службової дисципліни є в даному
випадку належним та справедливим
заходом дисциплінарного стягнення.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши зібрані
по справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального та процесуального права,
які врегульовують спірні відносини,
виходить з наступних підстав та
мотивів:

Частиною 1 статті 43 Конституції України
гарантовано кожному право на працю, що
вимагає можливість заробляти собі на
життя працею, яку він вільно обирає або
на яку він вільно погоджується.

ОСОБА_3 реалізував своє право на працю
не шляхом укладання трудового договору
про роботу на підприємстві, установі,
організації або з фізичною особою, а
вільно обрав саме проходження служби в
органах внутрішніх справ, яка має свої
особливості.

Позивач, вступаючи на службу до органів
внутрішніх справ склав присягу та
зобов'язався з високою
відповідальністю виконувати свій
службовий обов'язок, вимоги статутів і
наказів.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України
"Про міліцію", порядок та умови
проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом
органів внутрішніх справ,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України.

На розвиток означеної норми закону,
Кабінетом Міністрів України видано
Постанову від 29.07.1991р. №114, якою
затверджено Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (далі за
текстом -Положення).

Норми вказаного Положення є
спеціальними, а тому пріоритетними при
застосуванні порівняно з нормами
трудового законодавства.

Отже, правовідносини з приводу
проходження позивачем служби
унормовані спеціальним актом
законодавства - Положенням, а тому
норми всіх інших актів законодавства
до цих правовідносин можуть бути
застосовані лише в разі відсутності
відповідних норм права в Положенні та
за умови, що приписи цих актів не
суперечать характеру та змісту
правовідносин з проходження служби в
міліції, тобто в субсидіарному порядку.

Статтею 1 Закону України від 22.02.2006 року
№ 3460-IV "Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України"
встановлено, що службова дисципліна -
це дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента
України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ
України, підпорядкованих йому органів
і підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

У відповідності до ст. 2
Дисциплінарного статуту,
дисциплінарний проступок - невиконання
чи неналежне виконання особою рядового
або начальницького складу службової
дисципліни.

Приписами ст.7 Дисциплінарного статуту
встановлено, що службова дисципліна
базується на високій свідомості та
зобов'язує кожну особу рядового і
начальницького складу: дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників; захищати і
охороняти від протиправних посягань
життя, здоров'я, права та свободи
громадян, власність, довкілля, інтереси
суспільства і держави; поважати
людську гідність, виявляти турботу про
громадян і бути готовим у будь-який час
надати їм допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики;
берегти державну таємницю; у службовій
діяльності бути чесною, об'єктивною і
незалежною від будь-якого впливу
громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; стійко переносити всі
труднощі та обмеження, пов'язані зі
службою; постійно підвищувати свій
професійний та культурний рівень;
сприяти начальникам у зміцненні
службової дисципліни, забезпеченні
законності та статутного порядку;
виявляти повагу до колег по службі та
інших громадян, бути ввічливим,
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку, носіння встановленої форми
одягу, вітання та етикету; з гідністю і
честю поводитися в позаслужбовий час,
бути прикладом у дотриманні
громадського порядку, припиняти
протиправні дії осіб, які їх учиняють;
берегти та підтримувати в належному
стані передані їй в користування
вогнепальну зброю, спеціальні засоби,
майно і техніку.

П.п.2.2, п.п.3.2 розділу ІІІ Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених Наказом МВС від 22.02.2012 №
155 визначено, що професійний обов'язок
працівника полягає в безумовному
виконанні закріплених Присягою,
законами та професійно-етичними
нормами завдань щодо забезпечення
надійного захисту правопорядку,
законності, громадської безпеки,
визнання працівником верховенства
права, а також його обов'язкового
виконання у службовій діяльності.

Порядок накладення дисциплінарних
стягнень на осіб рядового і
начальницького складу визначено ст. 14
Дисциплінарного статуту. Так, з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку, вчиненого
особою рядового або начальницького
складу, начальник призначає службове
розслідування. Порядок проведення
службових розслідувань в ОВС України
передбачено Інструкцією, затвердженою
наказом МВС України № 230 від 12.03.2013р.

При визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватись
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації, тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив
службу в органах внутрішніх справ у
званні рядового міліції ОПіО
Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області.

Спірним наказом начальника ГУ МВС
України у Харківській області від
19.09.2014 року № 530 за грубе порушення
службової дисципліни, що виразилось у
ігноруванні вимог ст. 5 та п.п. 1, 2. 21 ст. 10
Закону України "Про міліцію" та
призвело до порушень вимог ст. 7
Дисциплінарного статуту ОВС України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006р. № 3460-ІУ, у частині неухильного
виконання вимог Присяги працівника
органів внутрішніх справ України,
статутів і наказів начальників,
дотримання норм професійної та
службової етики, гідності та честі
працівника міліції, а також порушень
вимог п.п. 2.2, 3.2, 3.3, 4.1 розділу ІІІ та п. 1.1.
розділу ІУ Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.2012р № 155,
позивача - рядового міліції ОСОБА_3,
міліціонера ОПіО Ленінського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області,
звільнено з органів внутрішніх справ
України. (а.с 49-51).

Виданню згаданого вище наказу
передувало проведення службового
розслідування, призначеного наказом
начальника ГУ МВС України в
Харківській області від 23.08.2014 р. № 859
(а.с.37).

Як вбачається з наказу від 23.08.2014 р. № 859
(а.с.37), підставою для проведення
службового розслідування слугував
рапорт підполковника міліції
Коломаченка Д.В., заступника начальника
УКЗ ГУМВС України в Харківській
області, щодо затримання працівниками
ОПС ВКР ХМУ ГУМВСУ в Харківській
області 22.08.2014р. о 22.45 год. рядового
міліції ОСОБА_3, міліціонера ОПіО
Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області, за виявлення
поруч з ним та двома цивільними
громадянами 2 медичних шприців з
рідиною коричневого кольору.

07.10.2014р. спірним наказом № 465 о/с ОСОБА_3
звільнено у запас Збройних сил за ст. 63
п. "Є" Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ за порушення
дисципліни.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
відповідачем в основу спірних правових
актів індивідуальної дії на
відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, суд зазначає наступне:

Згідно висновку службового
розслідування від 19.09.2014р. (а.с. 39-47),
затвердженого начальником ГУ МВС
України в Харківській області А.А.
Дмитрієвим, 22.08.2014р. о 22 год. 45 хв. до
чергової частини Ленінського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
від чергової частини ХМУ ГУ МВС України
в Харківській області надійшла
інформація про те, що за адресою: м.
Харків, вул. Підлісна, 9, працівниками
ОПС ВКР ХМУ ГУМВС України в Харківській
області був затриманий міліціонер ОПіО
Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області рядовий міліції
ОСОБА_3, який знаходився поза службою у
цивільному одязі, без табельної
вогнепальної зброї, поруч з яким під
час огляду було виявлено та вилучено 2
одноразових медичних шприца з рідиною
коричневого кольору, яку останній
зберігав з метою подальшого вживання.

23.08.2014р. СВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області відомості про дану
подію внесено до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за № 0000208
за ч. 1 ст. 309 КК України та розпочато
кримінальне провадження.

Опитаний міліціонер ОПіО Леніського
РВХМУ ГУМВС України в Харківській
області, рядовий міліціонер ОСОБА_3
пояснив, що 22.08.2014р. приблизно о 22 год. 30
хв. він знаходився в м. Харкові, в районі
вул. Підлісної, де особисто вжив 1, 3 мл
рідини буро-коричневого кольору, яку
йому відрекомендували як "опій".

Рядовий міліції ОСОБА_3 був
супроводжений до Харківського
обласного наркологічного диспансеру,
де обстежений на стан наркотичного
сп'яніння.

Згідно з висновком ХОНД від 23.08.2014р. №
1908, ОСОБА_3 перебував у стані
наркотичного сп'яніння опіатами.

Суд відзначає, що вказані у висновку
службового розслідування від 19.09.2014р.
(а.с. 39-47), затвердженого начальником ГУ
МВС України в Харківській області А.А.
Дмитрієвим, обставини не заперечуються
позивачем та знайшли обґрунтоване
підтвердження під час судового
розгляду справи.

Так, згідно письмових пояснень,
складених позивачем власноручно
23.08.2014р. (а.с. 55), останній пояснив, що
22.08.2014р. приблизно о 23-год. 00 хв. в районі
вул. Підлісної в м. Харкові вжив 1,3 мл
рідини буро - коричневого кольору, яку
йому відрекомендували як "опіум".

Суд відхиляє доводи позивача та його
представника про те, що під час
службового розслідування за фактом
затримання 22.08.2014р. від позивача, який
знаходився в стані сп'яніння, було
одержане неправдиве пояснення.

Факт затримання міліціонера ОПіО
Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області рядового міліції
ОСОБА_3 працівниками ОПС ВКР ХМУ ГУМВС
України в Харківській області, який
знаходився в стані наркотичного
сп'яніння опіатами, підтверджується:
службовим розслідуванням, висновком
ХОНД від 23.08.2014р. № 1908, а також
відомостями, внесеними до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000208 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Згадане вище письмове пояснення
позивача лише підтверджує дані
осбтавини.

Суд також відхиляє доводи позивача та
представника позивача про те, що йому
насильницьким шляхом було введено
наркотичну рідину, оскільки за даним
фактом до правоохоронних органів
позивач не звертався, дані про осіб (їх
зовнішність), які насильно ввели
наркотичну рідину позивачу
правоохоронним органам позивач не
повідомив.

Результати медичних оглядів № 1903 та №
1908 (а.с. 56, 67) ОСОБА_3 також не
відрізняються: обидва висновку
підтверджують факт перебування ОСОБА_3
в стані наркологічного сп'яніння, який
посилений прийомом опіатів.

Окрім того, дослідивши висновки
службового розслідування від 19.09.2014р.
суд зазначає, що відповідно до вимог
пункту 10 Інструкції № 552 про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України,
затвердженої Наказом МВС України від
06.12.91, в ньому міститься інформації про:

- мотив та мету порушення;

- обставин, які впливають на ступінь і
характер відповідальності порушника
як ті, що пом'якшують чи обтяжують його
відповідальність;

- характеристику особи, яка скоїла
порушення (ставлення до служби,
поведінка до порушення);

- наявність такої складової вини, як -
причиний зв'язок між неправомірними
діяннями ОСОБА_3 та їх наслідками;

-умови, що сприяли скоєнню порушення;

- обставини, які впливають на ступінь і
характер відповідальності порушника
як ті, що пом'якшують чи обтяжують його
відповідальність.

Таким чином, посадовими особами, які
проводили службове розслідування було
встановлено обов'язкових обставин
задля об'єктивного вирішення питання
про подальше притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності та
визначення його виду.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що
висновки службового розслідування від
19.09.2014р., затверджені начальником ГУМВС
України в Харківській області А.А.
Дмітрієвим, є повними, обґрунтованими
та об'єктивними.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України "Про
дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ" від 22.06.2006 р. №3460-ІV, на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

При визначенні виду
дисциплінарного стягнення мають
враховуватися тяжкість проступку,
обставини, за яких його скоєно,
заподіяна шкода, попередня поведінка
особи та визнання нею своєї вини, її
ставлення до виконання службових
обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Виходячи з вищенаведених обставин
справи, суд, з урахуванням положень ст.
14 Закону України "Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ",
вважає застосування відповідачем до
позивача крайнього заходу
дисциплінарного впливу у вигляді
звільнення з посади правильним та
таким, що прийнято з врахування
фактичного ступеню тяжкості проступку
та обставин, за яких його скоєно.

Оскільки судовим розглядом не
встановлено факту порушення спірними
наказами прав та охоронюваних законом
інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин, то у
задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159,
ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області, Ленінського
районного відділу Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
про визнання протиправним та
скасування наказу - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно
з ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, а саме: після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
згідно з ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: шляхом подачі через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення (у разі застосування
судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні - з дня отримання копії
постанови, у разі повідомлення суб'єкта
владних повноважень у випадках та
порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього
Кодексу, про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду) апеляційної скарги з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 24
грудня 2014 року.

Суддя

Панченко О.В.