Справа № 2а-874/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
Справа № 34804/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.,

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові справу за
апеляційними скаргами Сихівського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради та ОСОБА_1 на
постанову Сихівського районного суду
міста Львова від 19 вересня 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради,
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі міста Львова про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,

В С Т А
НО В И В:

ОСОБА_1 05.05.2011 року звернувся до суду з
позовом до Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради, управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
міста Львова про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок соціальних
виплат відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
01.01.2007 року.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що він є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, віднесений 1 категорії та
являється інвалідом ІІІ групи.

Відповідно до ст. 50 цього Закону,
особам, що віднесені до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія у розмірі 50 % від мінімальної
пенсії за віком. Однак, УПФУ в
Галицькому районі м.Львова в порушення
норм закону додаткову пенсію
нараховував та виплачував у значно
меншому розмірі.

Крім цього, він має право на отримання
щорічної одноразової допомоги на
оздоровлення в розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат, однак
Сихівський ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР здійснював
виплату такої допомоги в значно
меншому розмірі, ніж передбачено ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Також просив стягнути
кошти, затрачені на правову допомогу
відповідно до ст. 90,94 КАС України.

Ухвалою суду від 19 вересня 2011 року
позовні вимоги за період з 01.01.2007 року
по 04.11.2010 року залишено без розгляду
відповідно до вимог ст. 99,100 КАС України.

Постановою Сихівського районного суду
міста Львова від 19 вересня 2011 року
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії відповідачів.
Зобов'язано УПФУ в Галицькому районі
м.Львова здійснити перерахунок та
виплату позивачу додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до
ст.ст. 49,51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 05.11.2010 року до
22.07.2011 року включно, з врахуванням
виплачених сум. Зобов'язано Сихівський
ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР провести відповідачу
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік,
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Крім того,
стягнуто з Державного бюджету України
в користь позивача витрати на правову
допомогу у розмірі 500 гривень.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням Сихівський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради та ОСОБА_1 подали
апеляційні скарги, в яких, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просять скасувати постанову
суду першої інстанції і прийняти нову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач вказує на те, що судом
першої інстанції не враховано ст.87
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», де зазначено, що
нараховані суми пенсії , не затребувані
пенсіонером своєчасно, виплачуються за
минулий час не більш як за 3 роки перед
зверненням за одержанням пенсії. Суми
пенсії, не одержані своєчасно з вини
органу, що призначає або виплачує
пенсію, виплачуються за минулий час без
обмеження будь - яким строком.

Сторона відповідача зазначає, що
розмір допомоги на оздоровлення для
інвалідів ІІІ групи встановлений
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005р. №562 «Про щорічну допомогу
на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та виплачувався в
належному розмірі.

Відповідно до п.1ч.1 ст197 КАС України суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, прийшла
до наступного.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, 1 категорії,
інвалідом ІІІ групи, що
підтверджується копією посвідчення,
наявною у матеріалах справи (а.с.16) та
копією довідки МСЕК від 05.08.2010 року
(а.с.17).

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, віднесеним до
категорії 1, інвалідам 3 групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 цього ж Закону, у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом,
підвищується розмір додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір
щомісячної компенсації сім'ям за
втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсі здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Підпунктами 13, 15 пункту 28 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від

року № 107-6, вносилися зміни до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», які суттєво обмежували
зазначений в цій статті розмір
додаткової пенсії.

Однак, згідно рішення Конституційного
Суду України від 22.05.2008 року № 10 -рп/2008
«Законом про Державний бюджет не можна
вносити зміни до інших законів,
зупиняти їх дію чи скасовувати їх,
оскільки з об'єктивних причин це
створює протиріччя у законодавстві і
як наслідок скасування та обмеження
прав і свобод людини і громадянина. У
разі необхідності зупинення дії
законів, внесення до них змін і
доповнень, визнання їх не чинними мають
використовуватись окремі закони». Тому
внесення змін до ст. 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» вказаним
рішенням Конституційного Суду України
визнано неконституційними.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» обмежено на 2011 рік
положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». На
виконання вказаного Закону прийнято
постанову КМУ № 745 «Про встановлення
деяких виплат, що фінансуються за
рахунок державного бюджету», яка
набрала чинності 23.07.2011 року.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність
задоволення позовних вимог позивача з
приводу перерахунку та виплати
додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну
здоров'ю за період з 05.11.2010 року до 22.07.2011
року включно.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щорічна
допомога на оздоровлення інвалідам ІІІ
групи, захворювання яких пов'язане з
наслідками Чорнобильської катастрофи,
органами соціального захисту
населення виплачується в розмірі
чотирьох мінімальних заробітних плат.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» хоча і надано право
Кабінету Міністрів України
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах в межах
асигнувань передбачених за
відповідними бюджетними програмами,
однак жодних змін вказаним Законом у
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» внесено не було.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що при визначенні розміру щорічної
допомоги на оздоровлення, яка
передбачена Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», необхідно
керуватися ст.48 цього Закону, а не
постановою Кабінету Міністрів України
№562 від 12.07.2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що була
чинною на час виплати даної допомоги в
2011 році.

Згідно постанови КМУ від 30.05.2007 року №790
«Про затвердження типових положень про
Головне управління праці та
соціального захисту населення
обласної, Київської міської,
управління праці та соціального
захисту населення Севастопольської
міської і про управління праці та
соціального захисту населення
районної, районної у м.Києві та
Севастополі державної адміністрації»
призначення та виплата соціальної
допомоги, компенсації та інших
соціальних виплат, установлених
законодавством, здійснюється органами
праці та соціального захисту населення
за місцем проживання їх отримувача. А
тому цей обов'язок слід покласти на
Сихівський відділ соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради.

Що стосується задоволення позовних
вимог про стягнення з Державного
бюджету України на користь позивача
витрат на правову допомогу відповідно
до ст.ст. 90, 94 КАС України, то такі
підлягають задоволенню, оскільки в
матеріалах справи (а.с. 21 - 23) наявними є
докази, які підтверджують використання
позивачем такого права, зокрема, акт
прийому-передачі послуг від 08 квітня 2011
року, рахунок за
консультаційно-правові послуги № 0012
від 08.04.2011 року та квитанція про оплату
№ ПН2817 від 08.04.2011 року у розмірі 500 грн.

Однак, суд першої інстанції допустився
помилки, зазначивши в резолютивній
частині посилання на норми ст.51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
замість ст.50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Таким чином, колегія
суддів вважає за потрібне змінити
судове рішення в цій частині.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно вирішивши справу
по суті, однак допустив помилкове
застосування норм процесуального
права, що відповідно до п. 2 ст. 201 КАС
України є підставою для зміни
оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 90, 94, 195, п. 2 ч. 1 ст. 198, п. 1
ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254, 256 КАС
України,-

П О С Т А Н О В
И В:

Апеляційні скарги Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради та ОСОБА_1 задоволити
частково.

Змінити резолютивну частину постанови
Сихівського районного суду міста
Львова від 19 вересня 2011 року по справі
№ 2а-874/2011, виклавши її в такій редакції:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
м.Львова, Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова в частині відмови у здійсненні
перерахунку та виплати додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
відповідно до ст.ст. 49,50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
50% від мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з
05.11.2010 року по 22.07.2011 року протиправними.

Визнати дії Сихівського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у
проведені перерахунку та виплати
недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2011р. у відповідності до
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі
м.Львова здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до
ст.ст. 49,50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
визначеної абз.1 ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», починаючи з
05.11.2010 року і до 22.07.2011 року включно, з
врахуванням виплачених сум.

Зобов'язати Сихівський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради провести ОСОБА_1
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік,
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати,
визначеного на день виплати допомоги, в
розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат, з врахуванням
виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати на правову
допомогу у розмірі 500 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга