Справа № 804/20390/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
22 грудня 2014 р. Справа
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючий суддя
при секретарі судового засідання
представник позивача
представник відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування наказів, визнання
протиправним дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -
09.12.2014 р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 (надалі - позивач) звернулася до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (надалі -
відповідач) з наступними позовними
1. Скасувати накази Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 19.05.2014 р. №528, від 23.05.2014 р.
№551 «Про призначення документальної
позапланової невиїзної перевірки ФОП
ОСОБА_3 по взаємовідносинах з ТОВ
2. Визнати протиправними дії
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
безпідставного коригування показників
електронної бази АС «Системі
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» по особовій картці
платника податків фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 по податковій
декларації з ПДВ за січень 2014 р.;
3. Зобов'язати Лівобережну об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити
показники у АС «Системі співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів» за
січень 2014 р. по контрагенту ТОВ
та по контрагентам ПАТ «Запорізький
оліяжиркомбінат», ПП «Експохім», ТОВ
«Проско Ресурси», ПАТ «Дніпромліт», ПАТ
«Дніпрометиз», ТОВ «Дніпрокераміка»,
ТОВ «Експохім-олтіг-груп», ТОВ «НВП
Джерело», ТОВ «Ласунка», ТОВ «Імпал»,
ТОВ «Асоціація дитячого харчування»,
ПрАТ «АВК», ТОВ ЗІІ «Вортекс», ТОВ «ТГ
«Лунапарк» суми податкових зобов'язань
Позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що відповідачем незаконно
проведено перевірку ФОП ОСОБА_3, за
результатами якої податковий орган
дійшов висновків, які не відповідають
дійсності та здійснено коригування
податкових зобов'язань, що значно
порушує права платника податків.
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити. Надав доповнення до
адміністративного позову.
Відповідач у судовому засіданні проти
заявлених позовних вимог заперечував,
просив у позові відмовити. Надав
письмові заперечення проти позову.
Заслухавши представників сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали справи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.
Повноваження, компетенція
контролюючих органів, обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюється
Податковим кодексом України. Податкове
законодавство України ґрунтується на
таких принципах: загальність
оподаткування; рівність усіх платників
перед законом; невідворотність
настання визначеної законом
відповідальності у разі порушення
податкового законодавства; презумпція
правомірності рішень платника податку;
фіскальна достатність; соціальна
справедливість; економічність
оподаткування; нейтральність
оподаткування; стабільність;
рівномірність та зручність сплати;
єдиний підхід до встановлення податків
та зборів. Зазначені принципи
спрямовані на недопущення будь-яких
проявів податкової дискримінації.
Порядок проведення документальних
перевірок залежить від способу
організації та місця проведення.
Методика проведення перевірок
органами державної податкової служби
передбачена главою 8 Податкового
кодексу України, а саме види перевірок,
порядок та особливості проведення,
умови та порядок допуску посадових
осіб органів ДПС, строки їх проведення,
оформлення перевірок.
Відповідно до ст. 75 Податкового кодексу
України контролюючі органи мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
Документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
контролюючого органу і проводиться за
наявності хоча б однієї з обставин,
визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою
вважається перевірка, яка проводиться
в приміщенні контролюючого органу.
Документальна позапланова перевірка
здійснюється, зокрема, за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначаються можливі порушення
цим платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту (пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового
Згідно п. 78.4, 78.5, 78.8 ст. 78 Податкового
кодексу України про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник контролюючого органу приймає
рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих
органів до проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
здійснюється згідно із статтею 81 цього
Кодексу. Документальна позапланова
невиїзна перевірка здійснюється у
порядку, передбаченому статтею 79 цього
Кодексу.

Порядок оформлення результатів
документальної позапланової перевірки
встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Стаття 79 Податкового кодексу України
встановлює особливості проведення
документальної невиїзної перевірки.

Так, документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником контролюючого органу
рішення про її проведення та за
наявності обставин для проведення
документальної перевірки, визначених
статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Документальна невиїзна перевірка
здійснюється на підставі зазначених у
підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки. Виконання умов цієї
статті надає посадовим особам
контролюючого органу право розпочати
проведення документальної невиїзної
перевірки.

Судом встановлено, що податковим
органом у період з 23.05.2014 р. по 29.05.2014 р.
на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.
75.1 ст. 75, пп.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 , ст. 79
Податкового кодексу України, з
урахуванням отриманих матеріалів від
ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська (Акт від 16.04.2014 р.
№893/04-61-22-2/38199048 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Відродження Дніпро»
() з питань дотримання
вимог податкового законодавства в
частині своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податку
на додану вартість за січень 2014 р.),
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка з питань дотримання
вимог ФОП ОСОБА_3 податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «Відродження Дніпро» за період
січень 2014 р.

За результатами перевірки складено Акт
№1962/17-3/НОМЕР_1 від 05.06.2014 р. (надалі - Акт
перевірки), яким встановлені порушення
п. 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п. 201.1 ст. 201
Податкового Кодексу України, в
результаті чого відсутній об'єкт
оподаткування з придбання товарів
підприємством постачальником ТОВ
«Відродження Дніпро» за січень 2014 р. на
загальну суму 135802,92 грн. у т. ч. ПДВ 22633,82
грн.; п. 185.1 ст. 185, 187.1, ст. 187 ст.188.1 ст. 188
Податкового Кодексу України, в
результаті чого відсутній об'єкт
оподаткування з постачання товарів з
підприємствами-покупцями на загальну
суму 213051,06 грн. у т. ч. ПДВ 35509,00 грн.

Перевірка проводилася на підставі
наказів від 19.05.2014 р. №528, від 23.05.2014 р.
№551 (яким виправлено технічну помилку
щодо періоду проведення перевірки: з
березень 2014 р. на січень 2014 р.),
повідомлення від 19.05.2014 р. №15137.

Відповідно до ст. 71, 72, 73 Податкового
кодексу України
інформаційно-аналітичне забезпечення
діяльності контролюючих органів -
комплекс заходів щодо збору,
опрацювання та використання
інформації, необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій.

Для інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності контролюючого
органу використовується інформація, що
надійшла, зокрема, від платників
податків та податкових агентів,
зокрема інформація; що міститься в
податкових деклараціях, розрахунках,
інших звітних документах; що міститься
у наданих великими платниками податків
в електронній формі копіях документів
з обліку доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних із визначенням
об'єктів оподаткування (податкових
зобов'язань), первинних документах, які
ведуться в електронній формі,
регістрах бухгалтерського обліку,
фінансовій звітності, інших
документах, пов'язаних з обчисленням та
сплатою податків і зборів; що міститься
у звітних документах (крім
персоніфікованої статистичної
інформації), які подаються платником
податків органам виконавчої влади
та/або органам місцевого
самоврядування; за результатами
податкового контролю;

Для інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності також
використовується інша інформація,
оприлюднена як така, що підлягає
оприлюдненню відповідно до
законодавства та/або добровільно чи за
запитом надана контролюючому органу в
установленому законом порядку.

Інформація, визначена у статті 72 цього
Кодексу, безоплатно надається
контролюючим органам періодично або на
окремий письмовий запит контролюючого
органу у терміни, визначені пунктом 73.2
цього Кодексу.

Контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних
відносин, зокрема, за результатами
аналізу податкової інформації,
отриманої в установленому законом
порядку, виявлено факти, які свідчать
про порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи;
у разі проведення зустрічної звірки.

Так, проведенню перевірки передував
запит від 04.04.2014 р. №10466/10/04-64-17-03 про
надання документальних підтверджень
та пояснень по взаємовідносинам з ТОВ
«Відродження Дніпро» за період січень
2014 р., який було отримано позивачем, що
останнім не заперечується.

Ознайомившись з зазначеним запитом
позивач листом від 15.05.2014 р. №1405-01 надав
відповідь, в якому вказав на некоректне
оформлення запиту та у відповідності з
чим платник податків звільняється від
обов'язку надавати документальне
підтвердження та пояснення, що
передбачено ст. 73 Податкового кодексу
України. У вказаному листі зазначено,
що ФОП ОСОБА_3 не має наміру
перешкоджати законній діяльності
податкового органу під час виконання
ним службових обов'язків відповідно пп.
16.1.9 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу
України, та не відмовляється надати
запитувану інформацію стосовно
власної господарської діяльності з ТОВ
«Відродження Дніпро» (код 38199048) за
січень 2014 р., за умови якщо в запиті буде
належним чином описана підстава для
надання такої інформації (в чому
полягає порушення контрагента та
позивача, або надання наказу про
перевірку з вагомими підставами для її
проведення), а також такий запит буде
складено відповідно до вимог, які
передбачені Податковим кодексом
України.

Натомість, у Акті перевірки вказано, що
ФОП ОСОБА_3 відмовилась надавати
документи на письмовий запит від 04.04.2014
р. № 10466/10/04-64-17-03.

Суд звертає увагу, що запит про надання
інформації 04.04.2014 р. № 10466/10/04-64-17-03
відповідає вимогам податкового
законодавства.

За поясненнями позивача, останнім
27.05.2014 р. було отримано наказ від 19.05.2014
р. №528 про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ «Відродження Дніпро» за березень
2014 р.

Як вбачається з наказу та повідомлення
від 19.05.2014 р. №15137/6/17-3, перевірка
проводиться податковим органом на
підставі ст. 79 Податкового кодексу
України з 23.05.2014 р. терміном 5 робочих
днів (останній день перевірки 29.05.2014 р.).

Позивача вказує, що його не було
повідомлено належним чином про
проведення перевірки.

Однак, ФОП ОСОБА_3 було надано
контролюючому органу інформацію про
те, що у березні 2014 р. не здійснювала
господарських взаємовідносин з ТОВ
«Відродження Дніпро» (код 38199048),
податковий кредит по зазначеному вище
контрагенту у березні 2014 року
сформовано не було.

10.06.2014 р. позивачем було отримано наказ
від 23.05.2014 р. №551 про внесення змін до
наказу про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки в
якому було змінено перевіряємий період
з березня 2014 року на січень 2014 року.

Такий наказ податковим органом було
направлено поштою 29.05.2014 р.

Запит про надання первинних документів
за січень 2014 р. по взаємовідносинам з
ТОВ «Відродження Дніпро» ФОП ОСОБА_3 не
отримувала.

10.06.2014 р. ФОП ОСОБА_3 також отримала Акт
перевірки.

За таких обставин, позивач вважає дії
податкового органу по процедурі
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
надіслання Акту перевірки незаконними,
тому накази на проведення перевірки
підлягають скасуванню.

З даного приводу суд вважає за
необхідне зазначити, що згідно позиції
Верховного Суду України, висловленій в
постанові від 24 грудня 2010 року у справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Foods and Goods L.T.D.» до
Державної податкової інспекції у
Калінінському районі м. Донецька, третя
особа - Державна податкова
адміністрація в Донецькій області, про
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, платник
податків, який вважає порушеним
порядок та підстави призначення
податкової перевірки щодо нього, має
захищати свої права шляхом не допуску
посадових осіб контролюючого органу до
такої перевірки. Якщо ж допуск до
проведення перевірки відбувся, в
подальшому предметом розгляду в суді
має бути лише суть виявлених порушень
податкового та іншого законодавства,
дотримання якого контролюється
контролюючими органами.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Тобто, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України, саме на етапі
допуску до перевірки (виїзної або
невиїзної) платник податків може
поставити питання про
необґрунтованість її призначення та
проведення, реалізувавши своє право на
захист від безпідставного та
необґрунтованого здійснення
податкового контролю щодо себе.
Водночас, саме проведення перевірки
нівелює правові наслідки процедурних
порушень, допущених контролюючим
органом при призначенні податкової
перевірки.

З огляду на наведене, позови платників
податків, спрямовані на оскарження
рішень (у тому числі наказів про
призначення перевірки), дій або
бездіяльності контролюючих органів
щодо призначення та/або проведення
перевірок можуть бути задоволені лише
в тому разі, якщо до моменту винесення
судового рішення не відбулося
проведення перевірки.

В іншому разі в задоволенні
відповідних позовів має бути
відмовлено, оскільки правові наслідки
оскаржуваних дій за таких обставин є
вичерпаними, а отже, задоволення позову
не може призвести до відновлення
порушених прав платника податків,
оскільки після проведення перевірки
права платника податків порушують лише
наслідки проведення відповідної
перевірки.

Таким чином, оскаржувані накази
припинили свою дію після його
виконання - тобто проведення перевірки,
а відтак вже не можуть бути скасованими
після його виконання.

В спірних правовідносинах актом, що має
певні правові наслідки, породжує права
та обов'язки для платника податків є
рішення податкового органу (акт
індивідуальної дії), прийняте за
результатами проведеної перевірки.

В даному випадку, податковим органом
фактично реалізована його компетенція
на проведення перевірки та оформлення
результатів такої перевірки, а тому
оспорювані накази не є такими, що
порушують права позивача.

Крім того, позивач вказує на
неправомірність висновків Акту
перевірки, які виражаються у
наступному.

Позивач вважає що відповідачем було
незаконно зроблено висновки щодо
відсутності об'єкту оподаткування з
придбання товарів підприємством
постачальником ТОВ «Відродження
Дніпро» у січні 2014 р. та відсутності
об'єкту оподаткування з постачання
товарів підприємствам-покупцям ПАТ
«Запорізький оліяжиркомбінат», ТОВ
«Дніпрокераміка». ПП «Експохім». ТОВ
«Експохім-Оіл Груп», ТОВ «Проско
Ресурси», ТОВ «НВП Джерело». ПАТ
«Дніпромліт», ПАТ «Дніпрометиз» та
інші, адже Лівобережною ОДПІ взагалі не
досліджувався ланцюг постачання цих
товарів, а висновки були зроблені на
підставі лише припущень.

Також Акт перевірки містить посилання
на дані Акту про результати
документальної позапланової перевірки
ТОВ «Відродження Дніпро» () від 16.04.2014 р. №893/04-61-22-2/38199048 з
питань дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість за
січень 2014 року. Як вбачається з цього
акту, перевірка ТОВ
«Відродження-Дніпро» проводилась по
результатам акту від 03.04.2014 р.
№943/26-59-22-03/38781508 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«АВИСТ».

Позивач вказує, що конкретного та
обґрунтованого висновку з боку
податкового органу стосовно
відсутності об'єкту оподаткування ФОП
ОСОБА_3 наведено не було.

В Акті перевірки контрагента вказано,
що 27.03.2014 р. слідчим управлінням
фінансових розслідувань ГУ Міндоходів
у Дніпропетровській області було
відкрито кримінальне провадження
відносно службових осіб ТОВ
«Відродження Дніпро» за ознаками
злочину передбаченого ч. 3 ст. 212
Кримінального кодексу України справа
№000039. З даного приводу позивач
зазначив, що не можливо на даний момент
виключити того факту, що така справа
буде закрита або судом визнано
посадових осіб ТОВ «Відродження
Дніпро» не винними. Обставини,
встановлені слідчим відділом в
кримінальній справі відносно
посадових осіб ТОВ «Відродження
Дніпро», не можуть бути прямим доказом
вини позивача без їх перевірки та
підтвердження належними та допустимим
доказами.

Більш того, відповідно до постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду по справі від
27.05.2014 р. №804/5354/14, залишеної без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 12.08.2014 р. було визнано протиправними
дії Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо винесення наказу від
09.04.2014 р. № 341 «Про призначення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Відродження Дніпро»
()»; скасовано наказ
Державної податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 09.04.2014 р. № 341 «Про
призначення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Відродження Дніпро» ()»; визнано протиправними дії
Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області по проведенню документальної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Відродження Дніпро»
() з питань дотримання
вимог податкового законодавства в
частині своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податку
на додану вартість за січень 2014 р.;
визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо коригування показників
податкової звітності Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Відродження Дніпро» за січень 2014 р.,
яке відбулося на підставі акту №
893/04-61-22-2/38199048 від 16.04.2014 р. «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Відродження Дніпро» ()
з питань дотримання вимог податкового
законодавства в частині своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість за
січень 2014 р.», в тому числі дії з
виключення з інформаційної системи
податкового органу АІС «Податковий
блок», АІС «Система обробки податкових
зобов'язань та податкового кредиту у
розрізі контрагентів» сум податкового
кредиту з податку на додану вартість,
які визначені Товариством з обмеженою
відповідальністю «Відродження Дніпро»
у податкових деклараціях за січень 2014
р. у зв'язку з придбанням товарів/послуг
у Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВИСТ» (); зобов'язано Державну податкову
інспекцію в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити
показники податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Відродження-Дніпро»
за січень 2014 р., в тому числі зобов'язати
відобразити в інформаційній системі
податкового органу АІС «Податковий
блок», АІС «Система обробки податкових
зобов'язань та податкового кредиту у
розрізі контрагентів» суми
податкового кредиту з податку на
додану вартість, які Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Відродження Дніпро» включило до
податкових декларацій з податку на
додану вартість за січень 2014 р. у
зв'язку з придбанням товарів/послуг у
ТОВ «АВИСТ» ().

Суд звертає увагу, що вказані
твердження позивача щодо
неправомірних висновків Акту
перевірки є неприйнятними з огляду на
те, що такий Акт (так само як і Акт
перевірки контрагента) не є рішенням
суб'єкта владних повноважень в
розумінні ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не зумовлює виникнення
будь-яких прав і обов'язків для суб'єкта
господарювання. Оцінка Акта, в тому
числі й оцінка дій службових осіб
контролюючого органу щодо його
складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого Акта.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
10 вересня 2013 року в справі №21-237а13, що
прийнята за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права.
Вказане судове рішення відповідно до
ст. 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень та
для всіх судів України.

Враховуючи викладене, а також те, що в
контексті заявлених позовних вимог не
оскаржуються дії податкового органу
щодо проведення перевірки та висновки
Акту перевірки, суд не вбачає доцільним
досліджувати зміст викладених в Акті
перевірки порушень, та надавати їм
належну оцінку.

Крім того, навіть при наявності
порушень податковим органом
процедурних питань при проведенні
перевірки, останні не можуть слугувати
підставами для визнання
неправомірними дій відповідача щодо
можливого проведення коригування
податкової звітності підприємства, яке
є предметом дослідження в рамках
заявлених позовних вимог.

Отже, позовна вимога 1 задоволенню не
підлягає.

Щодо позовних вимог 2 та 3 суд зазначає
наступне.

Наказом Державної податкової служби
України № 1197 від 24.12.2012 року «Про
введення в експлуатацію інформаційної
системи «Податковий блок» з 01.01.2013 року
було введено в експлуатацію ІС
«Податковий блок» в органах державної
податкової служби всіх рівнів».

Згідно п. 2.1. наказу Державної
податкової служби України № 1197 від
24.12.2012 року «Про введення в
експлуатацію інформаційної системи
«Податковий блок» існуючі
інформаційні системи, в тому числі АС
«Деталізована інформація по платнику
податку на додану вартість щодо
результатів автоматичного
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»,
експлуатувалися паралельно з
інформаційною системою «Податковий
блок» до 31.01.2013 р..

Наказом ДПС України № 1197 від 24.12.2012 року
«Про введення в дію Тимчасового
регламенту експлуатації інформаційної
системи «Податковий блок» з 01.01.2013 року
затверджено та введено в дію
Тимчасовий регламент експлуатації
інформаційної системи «Податковий
блок».

Суд вважає за необхідне наголосити, що
у податковому праві визнається
критерій добросовісності платника,
який передбачає законність дій
платника у сфері податкових
правовідносин (у тому числі і щодо
формування даних податкового обліку),
доки це не спростовано у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України. Наведене також виключає
можливість застосування до платника
негативних правових наслідків
(зокрема, у вигляді вилучення з
електронної бази даних задекларованих
ним показників) до моменту
донарахування платникові податкового
зобов'язання в порядку статті 54
Податкового кодексу України та його
узгодження.

Відповідно до ст. 74 Податкового кодексу
України податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів. Перелік інформаційних баз, а
також форми і методи опрацювання
інформації визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій та завдань.

У пп. 14.1.171. п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України вказано, що податкова
інформація - у значенні, визначеному
Законом України «Про інформацію».

Згідно ст. 16 Закону України «Про
інформацію» податкова інформація -
сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України. Правовий режим податкової
інформації визначається Податковим
кодексом України та іншими законами.

Конституційний Суд України визначив
поняття «охоронюваний законом
інтерес» як прагнення до користування
конкретним матеріальним та/або
нематеріальним благом, як зумовлений
загальним змістом об'єктивного і прямо
не опосередкований у суб'єктивному
праві простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам (Рішення
Конституційного Суду України «У справі
за конституційним поданням 50 народних
депутатів України щодо офіційного
тлумачення окремих положень частини
першої статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України (справа
про охоронюваний законом інтерес)» від
01.12.2004 р. № 18-рп/2004).

Разом з тим, згідно з п. 66.1 ст. 66
Податкового кодексу України
підставами для внесення змін до
облікових даних платників податків є:
інформація органів державної
реєстрації; інформація банків та інших
фінансових установ про відкриття
(закриття) рахунків платників податків;
документально підтверджена
інформація, що надається платниками
податків; інформація суб'єктів
інформаційного обміну, уповноважених
вчиняти будь-які реєстраційні дії
стосовно платника податків; рішення
суду, що набрало законної сили; дані
перевірок платників податків.

Експлуатація ІС «Податковий блок»
здійснюється відповідно до
Тимчасового регламенту, затвердженого
наказом ДПС України від 24.12.2012 року №1197,
який встановлює порядок дій
структурних підрозділів
територіальних органів Міндоходів з
використання системи при виконанні
функціональних обов'язків. ІС
«Податковий блок» містить декілька
підсистем - автоматизованих
інформаційних систем (АІС), серед яких:
«Реєстрація платників податків»,
«Обробка податкової звітності та
платежів», «Облік платежів»,
«Податковий аудит», а також «Скарга» та
«Суди». Інформація з вказаних
підсистем в автоматичному режимі
відображається в аналітичній системі -
ризикоорієнтованій системі
адміністрування податків - «Аналітична
система», за допомогою якої можна лише
переглянути результати співставлення
та відпрацювання схемного кредиту.

Працівники територіальних органів
Міндоходів за спеціальною процедурою
отримують права доступу користувача до
компонентів системи (ролі) та
інформаційних ресурсів відповідно до
повноважень кожного окремого
працівника. При цьому, Тимчасовим
регламентом для кожної підсистеми
визначено конкретні процедури, які
можуть виконуватись, терміни та
періодичність їх виконання, а також
підрозділи на конкретному рівні
(районний, центральний) щодо кожної
окремої процедури, які відповідальні
за внесення, актуалізацію та обробку
даних в ІС «Податковий блок».

Отже, в ІС «Податковий блок» спеціально
уповноваженими відповідальними
особами територіальних органів
Міндоходів щодо кожного окремого
платника податків вносяться об'єктивні
дані - податкова інформація: відомості
щодо реєстрації платника податків,
відомості щодо перебування його на
обліку, дані податкової звітності
платника податків (задекларовані), дані
щодо фактичної сплати податків,
результати податкового контролю та
інша податкова інформація.

Інформація з ІС «Податковий блок»
використовується територіальними
органами Міндоходів в тому числі під
час проведення перевірок та звірок.

Такі дані (інформація) містяться в
інформаційних базах в обсягах, що
самостійно відображені платниками
податків в податковій звітності. Поряд
з цим в інформаційних базах міститься
інформація контролюючих органів щодо
результатів податкового контролю
даних податкової звітності платника
податків. При цьому, дані податкової
звітності платника податків є даними
платника податків, а результати
податкового контролю - є даними
контролюючого органу.

Таким чином, під поняттям
«коригування» розуміється «зміна» або
«виправлення». Відображення в
інформаційних базах результатів
податкового контролю щодо платника
податків не є зміною податкової
звітності, а є лише відомостями щодо
фактів, які об'єктивно мали місце -
проведення перевірки, її результати.
При цьому, дані податкової звітності
платника податків залишаються в
обсягах, самостійно визначених
платником податків.

Суд звертає увагу, що позивачем під час
судового розгляду справи не надано
доказів здійснення коригування
податкової звітності.

Натомість, відповідач у судовому
засіданні підтвердив, що податковим
органом не було здійснено коригування
показників податкової звітності, про
що надано роздруківку особового
рахунку ФОП ОСОБА_3

Додатково відповідачем повідомлено, що
ані в реєстраційні картці, ані в
обліковій картці, ані в особовому
рахунку з ПДВ зміни податковим органом
на підставі даної перевірки не
вносилися.

Таким чином, позивачем не доведено його
порушеного права, а саме наявності
відповідної інформації в обумовленому
програмному продукті органу
податкової служби, яка б створювала,
змінювала та припиняла юридичні права
та обов'язки платника податку, тобто
породжувала правові наслідки. Отже,
дані дії податкового органу, по суті, є
лише збиранням податкової інформації,
які не обумовлюють зміни майнового
стану платника податків.

У розумінні ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
до суду має право звертатися особа,
права, інтереси якої порушені, проте
позивачем жодним чином не доведено
суду які саме його права та охоронювані
законом інтереси порушені внаслідок
вчинення відповідачем оскаржуваних
дій, а судом не встановлено порушення
таких прав.

Таким чином, у суду відсутні підстави
вважати протиправними дії податкового
органу щодо внесення коригувань до
автоматизованих інформаційних систем,
оскільки позивачем не доведено, а судом
не встановлено факту коригування
показників підприємства. Відповідно
позовна вимога 2 та 3 як похідна
задоволенню не підлягають.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Метою дотримання принципу
пропорційності є досягнення розумного
балансу між публічними інтересами, на
забезпечення яких спрямовані рішення
або дії суб'єкта владних повноважень,
та інтересами конкретної особи,
зокрема вказаний принцип передбачає,
що здійснення повноважень, як правило,
не має спричиняти будь-яких негативних
наслідків, що не відповідало б цілям,
яких заплановано досягти.

На необхідності дотримання принципу
пропорційності при прийнятті рішень
органами державної влади наголошує в
своїх рішеннях Європейський суд з прав
людини, зокрема у справах «Йорданова та
інші проти Болгарії» та «Ліндхайм та
інші проти Норвегії».

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем належним чином доведено
правомірність своїх дій в рамках
проведеної перевірки.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку
про відмову у задоволенні позову у
повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т
А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування наказів, визнання
протиправним дій та зобов'язання
вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Повний текст постанови складений 26.12.2014
р.

Суддя Постанова не набрала
законної сили 26.12.14 Суддя З оригіналом
згідно Помічник суддіВ.С. Парненко В.С.
Парненко Ю.Ю. Ковтун