Справа № 821/4719/14
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/4719/1415
год. 16 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю:

представника позивача - Різаханової
О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Каховського державного
агротехнічного коледжу до Відділу
державної виконавчої служби
Каховського міськрайонного управління
юстиції про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Каховський державний агротехнічний
коледж (далі - позивач, Коледж)
звернувся до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Каховського міськрайонного управління
юстиції (далі - відповідач, відділ ДВС
Каховського МРУЮ), у якому, з урахування
уточнення позовних вимог, просить
визнати протиправними дії щодо
відмови у знятті арешту з всього
рухомого майна та зобов'язати прийняти
постанову про зняття арешту з всього
рухомого майна.

Уточненні вимоги позивач обґрунтовує
незаконною відмовою відповідача зняти
арешт з рухомого майна Коледжу,
оскільки відповідно до статті 50 Закону
України "Про виконавче провадження"
відсутність у провадженні відділу ДВС
Каховського МУЮ у Херсонській області
виконавчих документів щодо стягнення з
Коледжу заборгованості є підставою
для зняття арешту з майна боржника, у
т.ч. вчиненого на підставі постанови
від 03.12.2009 р. АЕ № 629096.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала уточнені позовні
вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
прибув, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчить звіт про відправку
факсом ухвали суду від 16.12.2014 року.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Щодо вимоги про визнання протиправними
дії відділу ДВС Каховського МРУЮ в
частині відмови у знятті арешту з
всього рухомого майна Коледжу, то суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
02.12.2014 року позивач звернувся до
відділу ДВС Каховського МРУЮ з заявою,
якою просив надати інформацію щодо
наявності або відсутності
заборгованості за Каховським
державним агротехнічним коледжем,
витяг з Державного реєстру щодо
заборони відчуження рухомого майна та
у зв'язку з цим зняти арешт з майна
згідно наданого додатку.

02.12.2014 року відділом ДВС Каховського
МРУЮ надано відповідь, якою
повідомлено, що станом на 02.12.2014 р. на
виконані відділу ДВС Каховського МРУЮ
відсутні виконавчі документи щодо
стягнення заборгованості з
Каховського державного агротехнічного
коледжу, арешт з майна не знято, проте
відповідно до ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження" арешт з майна та
грошові кошти боржника знімається в
судовому порядку.

Оцінюючи правомірність оскаржуваної
дії відповідача, суд виходить з
встановлених в ході розгляду справи
фактичних обставин та їх узгодженості
з діючими нормами законодавства.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються Законом України "Про
виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999
(із змінами та доповненнями) (далі -
Закон України №606-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону України
№606-XIV виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

За приписами статті 11 цього Закону
України державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у
тому числі шляхом накладення арешту на
майно боржника.

Відповідно до статті 52 Закону України
№606-XIV звернення стягнення на майно
боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.

За приписами абзацу 3 пункту 2 статті 57
вищевказаного Закону арешт на майно
боржника може накладатися державним
виконавцем шляхом винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

Судом встановлено, що відповідно до
витягу з Статуту Каховського
державного агротехнічного коледжу,
наказом Міністерства аграрної
політики України від 10.03.2009 р. за №148
Каховський державний агарний технікум
був перейменовано у Каховський
державний агротехнічний коледж.

Згідно Витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна станом на
02.12.2014 р. міститься запис під №1 про
публічне обтяження шляхом арешту
рухомого майна боржника - Каховського
державного агарного технікуму на
підставі постанови ВДВС Каховського
МРУЮ АЕ № 629096 від 03.12.2009 р., з терміном
дії до 03.12.2014 р.

З письмових пояснень відповідача від
16.12.2014 р. судом встановлено, що
витребуване виконавче провадження, в
межах якого був вчинений спірний арешт,
а також постанову від 03.12.2009 р. АЕ №629096
про арешт майна боржника відділ ДВС
Каховського МРУЮ надати не може,
оскільки актом про вилучення
виконавчих проваджень для знищення № 1
від 14.02.2014 р., виконавчі провадження про
стягнення коштів з Каховського
державного агротехнічного коледжу
знищено.

При цьому, судом встановлено та не
заперечувалось сторонами, що на час
розгляду даної адміністративної
справи, арешт майна боржника
Каховського державного агарного
технікуму, вчинений на підставі
постанови ВДВС Каховського РМУЮ
постанови АЕ №629096 від 03.12.2009 р.,
відповідачем не знято.

Визначившись з правовою позицією
сторін, суд вказує, що предметом даного
спору є дії відповідача щодо відмови
зняти арешт з рухомого майна, вчиненого
на підставі постанови ВДВС Каховського
РМУЮ АЕ № 629096 від 03.12.2009 року.

Питання щодо зняття арешту з майна
регулюється ст. 60 Закону України №606-XIV,
якою, зокрема встановлено, що особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту (ч. 1 ст. 60); з
майна боржника може бути знято арешт за
постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом (ч. 3 ст. 60); у
разі наявності письмового висновку
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
щодо неможливості чи недоцільності
реалізації арештованого майна
боржника у зв'язку із значним ступенем
його зносу, пошкодженням або в разі
якщо витрати, пов'язані із зверненням
на таке майно стягнення, перевищують
грошову суму, за яку воно може бути
реалізовано, арешт з майна боржника
може бути знято за постановою
державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований (ч. 4 ст. 60); у всіх інших
випадках незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду (ч. 5
ст. 60).

Отже, вказаним Законом чітко визначені
підстави зняття державним виконавцем
арешту з майна боржника за рішенням
суду.

Проте, відповідач вважає, що при
відсутності відкритих виконавчих
документів про стягнення
заборгованості з Каховського
державного агротехнічного коледжу,
арешт з майна боржника знімається у
судовому порядку відповідно до ст. 60
Закону України № 606-XIV.

Суд не погоджується з вказаною
позицією відповідача, оскільки
визначений статтею 60 Закону України
№606-XIV перелік підстав зняття арешту з
майна боржника за рішенням суду не
включає випадок, про який вказує
відповідач.

При цьому, суд вказує, що відповідно до
частин 1 - 3 ст. 50 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків не стягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом. У разі якщо у виконавчому
провадженні державним виконавцем
накладено арешт на майно боржника, у
постанові про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, державний виконавець
зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника. За
заявою боржника державний виконавець
видає йому додаткові копії постанови,
зазначеної в частині другій цієї
статті, для їх пред'явлення до органів,
що здійснюють реєстрацію майна або
ведуть реєстр заборони на його
відчуження, для зняття арешту,
накладеного на майно.

Отже, імперативність вказаної норми
полягає в тому, що в разі закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець у постанові про його
закінчення зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника, та за
заявою боржника видає йому додаткові
копії постанови для їх пред'явлення до
органів, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження, для зняття арешту,
накладеного на майно.

З дослідженого титульного аркушу та
витягу Акту про вилучення виконавчих
проваджень для знищення №1 від 14.02.2014 р.,
з переліком виконавчих листів, у т.ч. по
Каховському державному аграрному
коледжу (позиція 118, 120), судом
встановлено, що цим актом проведено
знищення виконавчих проваджень,
завершених у 2010 році, через закінчення
строків їх зберігання.

Відповідно до 9.10. р. 9 Порядку роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби", затвердженому
наказом Мінюста України від 25.12.2008 року
№2274/5, завершені виконавчі провадження
включаються в акт про вилучення
виконавчих проваджень для знищення
(додаток 17), якщо передбачений для них
строк зберігання закінчився до 1 січня
року, в якому складений акт. Наприклад,
виконавчі провадження з трирічним
строком зберігання, завершені у 2009
році, можуть включатися в акт, що буде
складений не раніше 1 січня 2013 року.
Виконавчі провадження, строки
зберігання яких закінчилися,
підлягають знищенню після
затвердження акта про вилучення
виконавчих проваджень для знищення
керівником органу державної
виконавчої служби, підпис якого
скріплюється печаткою.

З огляду на вказані обставини, суд
приходить до висновку, що відповідач не
заперечує факт того, виконавче
провадження, в межах якого вчинено
спірний арешт майна позивача,
закінчено у 2010 році.

При цьому, суд вказує, що відображені у
позиціях під №№ 118 та 120 Акту про
вилучення виконавчих проваджень для
знищення №1 від 14.02.2014 р., виконавчі
листи №2-2025/10 від 24.09.2010 р. та за №2-2025 від
27.10.2010 р., видані Каховським
міськрайонним судом Херсонської
області, не можуть бути підставою для
вчинення відповідачем арешту майна
згідно постанови АЕ №629096 від 03.12.2009 р.,
оскільки дана постанова була прийнята
майже роком раніше, ніж були видані
вказані виконавчі документи.

Відповідно до ч.ч.1 та 4, 5 ст.70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування,
суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідачем не надано
належних доказів того, що виконавче
провадження, в межах якого був вчинений
спірний арешт майна рухомого майна
Каховського державного агарного
технікуму, є завершеним.

Проте, приймаючи до уваги те, що
відповідачем визнано факт відсутності
у провадженні будь-яких відкритих та
незавершених виконавчих проваджень
відносно боржника - Коледжу, у зв'язку з
їх закінченням, та відповідно до ст. 50
Закону України "Про виконавче
провадження" зобов'язувало його при
закінченні виконавчого провадження
вчинити дії про зняття арешту з майна
боржника, тому суд приходить до
висновку про неправомірну відмову
відповідача у знятті арешту з майна
Коледжу з посиланням на ст. 60 Закону
України "Про виконавче провадження".

Таким чином, суд вважає, що вимога
позивача про визнання протиправними
дії ВДВС в частині відмови у знятті
арешту з рухомого майна Коледжу
підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
відділ ВДВС Каховського МУЮ у
Херсонській області ВДВС прийняти
постанову про зняття арешту з всього
рухомого майна Коледжу, то суд
приходить до висновку про часткове її
задоволення з урахуванням наступного.

Повноваження суду при вирішенні
справи, визначені статтею 162 КАС
України, відповідно до п. 2 ч. 1 цієї
норми у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії. Проте,
такий спосіб захисту може бути
застосований лише тоді, коли закон
встановлює повноваження суб'єкта
публічної влади в імперативній формі,
тобто його діяльність чітко визначена
законом. Тобто, у випадку, коли суб'єкт
наділений дискреційними
повноваженнями, суд може лише вказати
норми закону, які відповідач повинен
застосувати при вчиненні певної дії, з
урахуванням встановлених судом
обставин.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що позивач звернувся до
відділу ДВС Каховського МРУЮ з заявою
про зняття арешту з майна згідно
додатку, яким визначено певний перелік
майна, проте в судовому засіданні
представник позивача уточнив позовні
вимоги шляхом зобов'язання відповідача
зняти арешт з усього рухомого майна,
яке не було предметом розгляду
відповідачем.

Крім того, суд вказує, що в ході
розгляду справи відділом ДВС
Каховського МРУЮ надано суду
суперечливі докази на підтвердження
доводів, викладених у письмових
поясненнях від 16.12.2014 р., що
унеможливлює встановити факт
завершення виконавчого провадження, в
ході якого був вчинено спірний арешт
майна позивача.

Як зазначалось вище, права та обов'язки
державного виконавця, врегульовані
Законом України № 606-XIV, у т.ч. щодо
зняття арешту з майна боржника. При
цьому, суд вказує, що суб'єкт владних
повноважень встановлює обставини та
підстави, які необхідні для прийняття
відповідного рішення, тому суд не може
брати на себе функції державної
виконавчої служби, які віднесені до
виключної компетенції державної
виконавчої служби, а тому вимога
позивача в цій частині не підлягає
задоволенню.

Проте, враховуючи, що судом зроблено
висновок про визнання протиправною
відмову відповідача у знятті арешту з
майна позивача, тому з метою повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача та відповідно до ч. 2 ст.11 КАС
України суд вважає за необхідним вийти
за межі позовних вимог та визнати
належним способом поновлення
порушеного права позивача шляхом
зобов'язання відповідача повторно
розглянути заяву позивача про зняття
арешту з майна Коледжу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ч. 2 ст.11, ст.ст. 41, 122, 71, 160, 161, 162,
163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Каховського міськрайонного управління
юстиції в частині відмови у знятті
арешту з всього рухомого майна.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Каховського
міськрайонного управління юстиції
повторно розглянути заяву Каховського
державного агротехнічного коледжу про
зняття арешту з всього рухомого майна.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 23 грудня 2014 р.

Суддя
Дубровна
В.А.

кат. 11.5