Справа № 806/4824/14
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
Житомир справа № 806/4824/14

категорія 8.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

за участі секретаря Смолінської І.П.,

за участі представників позивача та
відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АСС-Коростишівська
паперова фабрика" до Коростишівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області про
скасування податкових
повідомлень-рішень,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом та просить скасувати податкові
повідомлення-рішення, винесені
Коростишівською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Житомирській області № від 06.08.2014
року про збільшення суми грошового
зобов'язання земельного податку з
юридичних осіб у розмірі 3538,29 грн (за
штрафними санкціями), № від 06.08.2014
року про збільшення суми грошового
зобов'язання земельного податку з
юридичних осіб у розмірі 28306,32 грн (за
штрафними санкціями), № від 06.08.2014
року про збільшення суми грошового
зобов'язання зі збору за провадження
торговельної діяльності у розмірі 244
грн (за штрафними санкціями), №
від 07.08.2014 року про збільшення суми
грошового зобов'язання з орендної
плати з юридичних осіб у розмірі 170 грн
(за штрафними санкціями).

В обгрунтування позовних вимог
посилається на те, що податкові
повідомлення-рішення № від 06.08.2014
року та № від 06.08.2014 року винесені
безпідставно, оскільки товариством,
яке є платником орендної плати за
землю, а не земельного податку, було
помилково подано податкову декларацію
з земельного податку за 2014 рік та в
подальшому вказану помилку усунуто
шляхом подання уточнюючого розрахунку
від 30.07.2014 року, яким зменшено податкові
зобов'язання з земельного податку та
податкової декларації з орендної плати
за землю за 2014 рік. З цих же підстав не
відбулось прострочення подання
декларації з орендної плати, що
встановлено рішенням № від 07.08.2014
року. Щодо податкового рішення №
від 06.08.2014 року про збільшення суми
грошового зобов'язання зі збору за
провадження торговельної діяльності у
розмірі 244 грн, то воно є
необгрунтованим з тих підстав, що
оскільки акт камеральної перевірки та
вказане рішення були винесені
одночасно, товариство було позбавлено
права на подання заперечень до акту
перевірки.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав, зазначених у
позові, та просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення позову з підстав,
зазначених у запереченні.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

Так, актом камеральної перевірки від
06.08.2014 року № 43/06-10-152, проведеною
Коростишівською об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області, встановлено порушення
товариством з обмеженою
відповідальністю "АСС-Коростишівська
паперова фабрика" термінів сплати
самостійно визначеного грошового
зобов'язання з земельного податку за
березень-липень 2014 року, та винесено
податкові повідомлення-рішення №
від 06.08.2014 року про збільшення
суми грошового зобов'язання із
земельного податку з юридичних осіб у
розмірі 3538,29 грн та № від 06.08.2014
року про збільшення суми грошового
зобов'язання із земельного податку з
юридичних осіб у розмірі 28306,32 грн.

Відповідно до договору оренди
земельної ділянки № 187 від 04.12.2012 року,
акту прийому-передачі об'єкта оренди
від 08.12.2012 року, витягу з Державного
реєстру речових прав, в оренді
товариства з обмеженою
відповідальністю "АСС-Коростишівська
паперова фабрика" строком на 5 років
перебуває земля площею 3,7430 га за
адресою м.Коростишів, Житомирська обл,
вул.Пролетарська та вул.Кірова.

Пунктом 14.1.147, статтею 269 ПКУ
встановлено, що плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності. Платниками податку є:

- власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв);

- землекористувачі.

Підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки. Органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, повинні до 1 лютого
подавати контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни. Платником орендної плати є
орендар земельної ділянки. Об'єктом
оподаткування є земельна ділянка,
надана в оренду (п.288.1-288.3 ПКУ).

Таким чином, Податковий кодекс
розрізняє такий самостійний податок як
орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності,
який сплачує землекористувач.

Враховуючи вказане та відповідно до
поданих документів позивач є платником
орендної плати за земельну ділянку.

Як встановлено, товариством до
Коростишівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області було подано податкову
декларацію від 29.01.2014 року з земельного
податку за 2014 рік, в якій визначено суму
земельного податку 424594,58 грн.

В подальшому, товариство, виявивши
помилку, подало уточнюючий розрахунок
від 30.07.2014 року, яким було зменшено
податкові зобов'язання з земельного
податку на вказану суму 424594,58 грн та
одночасно подано податкову декларацію
з орендної плати за 2014 рік.

Вказану звітність було прийнято
податковим органом.

Згідно п.50.1 ПКУ, у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Враховуючи те, що фактично платником
податку щомісяця і в законні строки
сплачувались орендні платежі за
користування землею, а не земельний
податок, самостійно виявлено технічну
помилку, яка не вплинула на показники
податкової декларації з орендної плати
(фактично одні і ті ж показники
перенесено до іншої декларації),
уточнюючий розрахунок було подано в
термін передбачений законодавством, у
податкового органу були відсутні
підстави для накладення штрафу за
несплату земельного податку.

Оскільки позивач є платником орендної
плати за землю, відповідно відсутні
підстави вважати його суб'єктом сплати
земельного податку.

Враховуючи вищезазначене, податкові
повідомлення-рішення № та №
від 06.08.2014 року, якими збільшено
суми грошових зобов'язань земельного
податку з юридичних осіб є
неправомірними та підлягають
скасуванню, а позов в цій частині -
задоволенню.

Також актом перевірки від 07.08.2014 року №
44/06-10-152 встановлено порушення п.2 ст.286
Податкового кодексу України -
прострочення подання податкової
звітності по орендній платі та
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 07.08.2014
року про збільшення суми грошового
зобов'язання з орендної плати з
юридичних осіб у розмірі 170 грн (за
штрафними санкціями).

Відповідно до п.286.2 ПКУ, платники плати
за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Враховуючи вказане, граничним терміном
для подання позивачем до контролюючого
органу декларації з орендної плати за
2014 рік було 20 лютого 2014 року.

Як вже встановлено судом, декларацію з
орендної плати за 2014 рік було подано
позивачем 30.07.2014 року.

Таким чином, товариством було
прострочено терміни подання даної
податкової звітності, відтак
податковим органом правомірно
застосовано штрафні санкції та
винесено податкове рішення № .

Посилання позивача на те, що ними було
вчасно подано саме декларацію із
земельного податку за 2014 рік, а тому
декларація з орендної плати також
вважається вчасно поданою є
безпідставним, оскільки вказані
документи не є тотожними, крім того,
вказане фактично своїми діями визнав
позивач, подавши уточнюючий розрахунок
та декларацію з орендної плати як
самостійний документ в липні 2014 року.

Що стосується правомірності
винесеного податкового
повідомлення-рішення № від 06.08.2014
року про збільшення суми грошового
зобов'язання зі збору за провадження
торговельної діяльності у розмірі 244
грн (за штрафними санкціями), то воно
було винесене на підставі акту
камеральної перевірки від 06.08.2014 року №
06-10-15/3, проведеною Коростишівською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Житомирській області,
яким встановлено порушення термінів
сплати збору за провадження
торговельної діяльності протягом
строків, визначених п.п.267.5.2, п.267.5 ст.267
Податкового кодексу України за період
березень 2014 року - 4 дні та липень 2014
року - 3 дні.

Суд погоджується із даним висновком
податкового органу з огляду на
наступне.

Відповідно до п.267.5.2. строками сплати
збору є:

а) за провадження торговельної
діяльності з придбанням
короткотермінового торгового патенту -
не пізніш як за один календарний день
до початку провадження такої
діяльності;

б) за провадження торговельної
діяльності (крім торговельної
діяльності з придбанням
короткотермінового торгового патенту),
діяльності з надання платних послуг,
здійснення торгівлі валютними
цінностями - щомісяця не пізніше 15
числа, який передує звітному місяцю;

в) за здійснення діяльності у сфері
розваг - щоквартально не пізніше 15
числа місяця, який передує звітному
кварталу.

Відповідальністю за несплату
(неперерахування) суб'єктом
господарювання сум збору за здійснення
деяких видів підприємницької
діяльності, зазначених у підпункті 267.1.1
пункту 267.1 статті 267 цього Кодексу в
порядку та у строки, визначені цим
Кодексом, є накладення штрафу у
розмірі 50 відсотків ставок збору,
встановлених статтею 267 цього Кодексу.

В судовому засіданні представник
позивача погодився із тим, що
прострочення встановлене актом
перевірки від 06.08.2014 року № 06-10-15/3 мало
місце, однак заперечив вказане
порушення відсутністю можливості для
подання заперечень на акт перевірки,
оскільки він був винесений одночасно з
оскаржуваним податковим рішенням.

Однак суд зазначає, що така підстава як
позбавлення можливості товариства на
подання заперечень до акту сама по
собі не спростовує виявленого
прострочення термінів сплати збору, з
яким погодився представник позивача.
Інших підстав неправомірності
оспорюваного рішення позивачем
заявлено не було.

Отже, податкове повідомлення-рішення
№ від 06.08.2014 року скасуванню не
підлягає.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, та
враховуючи всі наведені обставини, з
урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.
19 Конституції України та ч.3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, виходячи з аналізу положень
чинного законодавства, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "АСС-Коростишівська
паперова фабрика" задовольнити
частково.

Визнати податкові
повідомлення-рішення Коростишівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області №№
та від 6 серпня 2014 року
протиправними та скасувати їх.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
М.С. Токарева