Справа № 822/4693/14
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4693/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського
В.К. при секретаріДехтярук В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом Славутської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, в якому просить стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суму
податкового боргу в розмірі 258312,12 грн.

Свій позов позивач мотивує тим, що
відповідач як платник податків
зобов'язана сплачувати їх своєчасно та
в повному обсязі.

За відповідачем рахується податковий
борг в сумі 258312,12 грн.

Так як відповідач в порушення вимог
закону добровільно не сплатила
узгоджену суму податкового
зобов'язання у встановлені строки, тому
податковий борг необхідно стягнути з
відповідача примусово в сумі 258312,12 грн.,
на користь Державного бюджету України
в рахунок погашення податкового боргу.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, хоча позивач був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи в установленому
законом порядку та подав до суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
в якій вказав, що позовні вимоги
підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не
прибула повторно, хоча була
повідомлена про дату, час та місце
розгляду справи належним чином, заяви
про розгляд справи за її відсутності до
суду не подавала, та представником
відповідача до часу розгляду справи у
суді було направлено заяву про розгляд
справи за його відсутності та
заперечення на даний адміністративний
позов, в яких він просить суд відмовити
у задоволенні позову зважаючи на ту
обставину, що відповідачем в
адміністративному порядку
оскаржується податкове
повідомлення-рішення, на підставі
якого нараховано податковий борг.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позов підлягає задоволенню
з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач зареєстрована як фізична
особа-підприємець та відповідно до
статтей 15, 16 Податкового кодексу
України є платником податків, зборів і
зобов'язана стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу
України встановлено, що він регулює
відносини, які виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання це сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно розрахунку суми позовних вимог
податковий борг відповідача по
нарахованій пені за порушення термінів
розрахунків у сфері ЗЕД становить 258
312,12 грн., який виник на підставі
прийнятого податкового
повідомлення-рішення № від 24.06.2014
року та податкового
повідомлення-рішення № від 24.06.2014
року.

Відповідно до підпункту 54.3.5 пункту 54.3,
пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
щодо утримання податків у джерела
виплати, в тому числі податкового
агента, свідчать про порушення правил
нарахування, утримання та сплати до
відповідних бюджетів податків і
зборів, передбачених цим Кодексом, у
тому числі податку на доходи фізичних
осіб таким податковим агентом.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Працівниками позивача проводилась
документальна планова виїзна
перевірка суб'єкта господарської
діяльності - фізичної особи ОСОБА_3
(РНОКПП-НОМЕР_3) за період з 01.01.2013 року
по 31.12.2013 року.

За результатами даної перевірки
складено акт № 593/17/НОМЕР_3 від 16.06.2014
року.

Вказаним актом зафіксовані порушення
відповідачем вимоги Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" № 185/94 від 23 вересня
1994 року.

На підставі вказаного акту перевірки
позивачем відносно відповідача
прийнято податкові
повідомлення-рішення по пені за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності №
від 24.06.2014 року на суму 257632,12 грн.,
№ від 24.06.2014 року на суму 680 грн.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу,
такий контролюючий орган надсилає
(вручає) платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Дані податкові повідомлення-рішення
були вручені відповідачу 24.06.2014 року.

Згідно пунктів 56.1, 56.3 статті 56
Податкового кодексу України рішення,
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Скарга подається до
контролюючого органу вищого рівня у
письмовій формі протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
платником податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Процедура адміністративного
оскарження закінчується днем,
наступним за останнім днем строку,
передбаченого для подання скарги на
податкове повідомлення-рішення або
будь-яке інше рішення відповідного
контролюючого органу у разі, коли така
скарга не була подана у зазначений
строк (підпункт 56.17.1 пункту 56.17. статті 56
Податкового кодексу України).

Згідно підпункту 56.17.5 пункту 56.17
статті 56 Податкового кодексу України
встановлено, що день закінчення
процедури адміністративного
оскарження вважається днем узгодження
грошового зобов'язання платника
податків.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56
Податкового кодексу України при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Відповідач скористалася своїм правом
на адміністративне оскарження
податкового повідомлення-рішення №
від 24.06.2014 року.

Головне управління Міндоходів у
Хмельницькій області своїм рішенням
від 08.08.2014 року № 10468/10/22-01-10-03-14
відмовило у задоволенні скарги
відповідача, тому суму грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності) нараховану
згідно податкового
повідомлення-рішення № від 24.06.2014
року необхідно вважати узгодженою.

Суд не бере до уваги заперечення
представника відповідача на даний
адміністративний позов, оскільки ним
не надано доказу надіслання
(направлення) скарги № 352 від 05 грудня
2014 року до Державної фіскальної служби
України, а саме ним не наведено підстав
неузгодження податкового зобов'язання
по пені за порушення термінів
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Податковим боргом відповідно до
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визнається сума грошового зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Строки сплати податкового
зобов'язання встановлені статтею 57
Податкового кодексу України.

Згідно пункту 57.3 статті 57
Податкового кодексу України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Пунктом 56.17. ПК України процедура
адміністративного оскарження
закінчується:

56.17.1. днем, наступним за останнім днем
строку, передбаченого для подання
скарги на податкове
повідомлення-рішення або будь-яке інше
рішення відповідного контролюючого
органу у разі, коли така скарга не була
подана у зазначений строк;

56.17.2. днем отримання платником податків
рішення відповідного контролюючого
органу про повне задоволення скарги;

56.17.3. днем отримання платником податків
рішення центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
податкову політику, або центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері митної
справи;

56.17.4. виключено;

56.17.5. днем звернення платника податків
до контролюючого органу із заявою про
розстрочення, відстрочення грошових
зобов'язань що оскаржувались.

День закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошового
зобов'язання платника податків.

Так як відповідач оскаржував
податкове повідомлення-рішення в
адміністративному порядку і не сплатив
нараховану суму грошового зобов'язання
таку суму грошового зобов'язання
необхідно вважати податковим боргом.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.4, 59.5 статті
59 Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Працівниками позивача відповідачу
була виставлена податкова вимога від 11
грудня 2012 року за № 119, яка була вручена
відповідачу 11 грудня 2012 року.

У разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума боргу
такого платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги, тобто направляти податкову
вимогу відповідачу після збільшення
йому податкового боргу в зв'язку із
проведеним нарахуванням необхідності
не було.

Податковий борг відповідача
підтверджується копіями податкових
повідомлень-рішень, копією податкової
вимоги, розрахунком суми позову,
доданих до матеріалів справи, копією
акту перевірки, копією картки платника
податку.

Відповідно до пункту 87.11 ст.87 Кодексу,
орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Статтею 67 Конституції України
визначено, що на платників податків
покладено обов'язок сплачувати податки
і збори в порядку і в розмірах,
встановлених законом.

Оскільки, відповідачем узгоджений
податковий борг, який підтверджений
доказами перевіреними судом не
сплачений, суд вважає вимоги позивача
доведеними, тому позов необхідно
задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 1, 14, 15, 16, 54, 56, 57, 58, 59,87
Податкового кодексу України, статтями
9, 11, 71, 69, 86, 159 - 163, 167 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із фізичної особи-підприємця
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 м.
Нетішин Хмельницької області (і/н
НОМЕР_3) на користь Державного бюджету
України податковий борг в розмірі 258312,12
грн., (двісті п'ятдесят вісім тисяч
триста дванадцять гривень дванадцять
копійок).

В повному обсязі постанова суду буде
виготовлена 12.12.2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12
грудня 2014 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський