Справа № 162/1425/14-а
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №162/1425/14-а
Номер провадження 2-а/162/378/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014 року
смт. Любешів

Суддя Любешівського районного суду
Волинської області Гладіч Н.І.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов"язання провести перерахунок і
виплату пенсії, -

встановив:

Позивач 27 листопада 2014 року звернувся
в суд з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов"язання провести перерахунок і
виплату пенсії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він
отримує пенсію по втраті годувальника,
як син померлої внаслідок
Чорнобильської катастрофи і проживає
на території радіоактивного
забруднення, а тому має право на
отримання пенсії в розмірі,
передбаченому ст. 52 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (Закон
№796-ХІІ), що становить 50 % мінімальної
пенсії за віком, а також відповідно до
ст. 39 цього ж Закону на підвищення до
пенсії у розмірі двох мінімальних
заробітних плат, однак пенсія у
вказаних розмірах не нараховується та
не виплачується у встановленому
законом розмірі, в зв"язку з чим просить
визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
здійснити перерахунок та виплату
пенсії по втраті годувальника та
підвищення до пенсії відповідно до
вимог ст.ст. 39, 52 Закону України „ Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період
в межах строку позовної давності по 02
серпня 2014 року включно з врахуванням
проведених виплат.

Відповідач позов не визнав. У своїх
запереченнях управління Пенсійного
фонду України у Любешівському районі
покликається на рішення
Конституційного Суду України № 20-рп/2011
від 26 грудня 2011 року, № 15-рп/2004 від 02
листопада 2004 року щодо визнання
конституційним можливості зміни
розміру соціальних виплат із
додержанням принципу пропорційності
між соціальним захистом громадян та
фінансовими можливостями держави із
метою забезпечення добробуту всіх
громадян. Відповідно до статті 20 Закону
України "Про Кабінет Міністрів
України", Положення про Пенсійний фонду
України Кабінет Міністрів України
забезпечує проведення державної
соціальної політики та затверджує
бюджет пенсійного Фонду України. Таким
чином, Уряд України є органом, який
забезпечує проведення державної
соціальної політики, а Пенсійний Фонд -
орган, який її реалізовує, в тому числі
за рахунок коштів Державного бюджету.
Згідно з пунктом 6-7 Прикінцевих
положень Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" в редакції
Закону № 1622-VII Верховна Рада України
зокрема встановила, що положення
статей 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України тощо. Розміри
виплат громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
встановлено постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23 листопада
2011 року з наступними змінами.
Відповідачу відповідні суми
нараховані та виплачені. Крім цього,
звертає увагу суду, що визначений
статтею 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-IV)
мінімальний розмір пенсії за віком у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
використовується виключно для
обрахунку пенсій відповідно до цього
Закону. Відтак законодавчий механізм
вирахування мінімальної пенсії за
віком в цілях Закону № 796-ХІІ відсутній.
Вказав, що позивач перебуває на
обліку в управлінні ПФУ в
Любешівському районі та отримує пенсію
по втраті годувальника, підвищення до
пенсії як непрацюючий пенсіонер не
отримує , оскільки навчається на
денному відділенні у Луцькому
національному технічному університеті
та не звертався до управління із заявою
в якій би вказував, що він дійсно
проживає на території гарантованого
добровільного відселення.

Дослідженням поданих сторонами
доказів, аналіз законодавства
приводить суд до висновку про
необхідність часткового задоволення
позову.

Судом встановлено, що позивач
знаходиться на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі як одержувач
пенсії по втраті годувальника, що
підтверджується поданими до позовної
заяви документами та запереченням
відповідача.

Крім того, встановлено, що позивач
підвищення до пенсії як непрацюючий
пенсіонер, який проживає на території
гарантованого добровільного
відселення, не отримує, оскільки
навчається на денному відділенні у
Луцькому національному технічному
університеті та не звертався до
управління із заявою в якій би
вказував, що він дійсно проживає на
території гарантованого добровільного
відселення.

Статтею 52 Закону №796-ХІІ визначено, що
щомісячна компенсація в разі втрати
годувальника призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року, не
передбачено жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", до
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
Законом України №1622-VII від 31.07.2014 року,
які набрали чинності з 03.08.2014 року,
якими передбачений п. 6-7 Прикінцевих
положень про те, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
зобов'язаний був нарахувати та
виплатити позивачу щомісячну
компенсацію в разі втрати годувальника
відповідно до ст.52 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з 01.01.2014 року по
02.08.2014 року, однак допустив протиправну
бездіяльність, порушивши пенсійні
права позивача, які підлягають
судовому захисту шляхом зобов"язання
УПФУ в Любешівському районі нарахувати
та виплатити позивачу щомісячну
компенсацію в разі втрати годувальника
відповідно до ст.ст. 52 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" починаючи з
28 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року,
виходячи із строків звернення до
адміністративного суду, так як позивач
звернувся до адміністративного суду за
захистом прав 27 листопада 2014 року, з
урахуванням проведених виплат. При
цьому суд не визначає конкретні суми
нарахування, оскільки це є
повноваженнями органів Пенсійного
фонду України. Проте вказує, що
розрахунок необхідно проводити,
виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", адже
іншого механізму визначення
мінімального розміру пенсії за віком
законодавством не встановлено.

Вимога позивача про перерахунок та
виплату підвищення до пенсії
відповідно до вимог ч. 1 та ч.2 ст.39
Закону №796-ХІІ в розмірі двох
мінімальних заробітних плат до
задоволення не підлягає, оскільки
позивач навчається на денному
відділенні у Луцькому національному
технічному університеті та не
звертався до управління із заявою в
якій би вказував, що він дійсно
проживає на території гарантованого
добровільного відселення.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 73,08
грн., а тому відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України сплачену суму слід стягнути із
Державного бюджету України на користь
позивача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.64, 152 Конституції
України, ст.ст.50,54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Рішеннями
Конституційного Суду України №10-рп/2008
від 22 травня 2008 року, ст.ст. 8, 10, 11, 12, 17, 69,
94, 158, 160-163, 167, 170, 183-2, 186, 256 КАС України,
суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України
в Любешівському районі щодо
ненарахування та невиплаті ОСОБА_1
щомісячну компенсацію в разі втрати
годувальника в розмірах, передбачених
ст. 52 Закону України „ Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1
щомісячну компенсацію в разі втрати
годувальника, смерть якого пов"язана з
наслідками Чорнобильської катастрофи,
в розмірі 50 відсотків мінімальної
пенсії за віком на підставі положень
ст. 52 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з визначеного
частиною 1 статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімального розміру
пенсії за віком, з 28 травня 2014 року по 02
серпня 2014 року з урахуванням
проведених виплат.

Зобов'язати управління Державного
казначейства України в Любешівському
районі стягнути із Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 судовий збір
в сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Любешівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови з подачею копії скарги до
апеляційної інстанції.

Суддя: