Справа № 815/3681/14
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3681/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року

м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання -
Гур`єва К.І.

за участю сторін: позивача -
ОСОБА_1 (за паспортом)

представника відповідача
(начальника Бідгород-Дністровського
прикордонного загону) - Калашнікова Ю.Ю.
(за довіреністю)

відповідача -
(першого заступника начальника
прикордонного загону - начальника
штабу Білгород-Дністровського
прикордонного загону) - не з'явився

відповідача (начальника
відділу Прикордонної служби
«Степанівка» Білгород-Дністровського
прикордонного загону) - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до начальника
Білгород-Дністровського прикордонного
загону, першого заступника начальника
прикордонного загону - начальника
штабу Білгород-Дністровського
прикордонного загону, начальника
відділу Прикордонної служби
«Степанівка» Білгород-Дністровського
прикордонного загону про визнання
протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
начальника Білгород-Дністровського
прикордонного загону підполковника
Мейко О.В., першого заступника
начальника прикордонного загону -
начальника штабу
Білгород-Дністровського прикордонного
загону підполковника Лаврентьєва С.А,
начальника відділу Прикордонної
служби «Степанівка»
Білгород-Дністровського прикордонного
загону майора Панасюка В.М., у якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просить:

- визнати протиправними дії та
бездіяльність начальника
Білгород-Дністровського прикордонного
загону Мейко О.В. в частині обмеження
конституційних прав позивача, що
виразились в обмеженні права на
особистий захист прав в судовій
системі України, ненаданні належним
чином оформлених документів, наданні
недостовірної інформації; зобов'язати
надати позивачу витяг з наказу від 23
грудня 2013 року№1381 аг в частині, що його
стосується, копію наказу від 07 лютого
2014 року №117аг в частині, що його
стосується та висновок службового
розслідування від 04 лютого 2014 року;

- визнати протиправними дії та
бездіяльність першого заступника
начальника прикордонного загону -
начальника штабу
Білгород-Дністровського прикордонного
загону щодо надання неправдивої
інформації, зобов'язати надати
позивачу інформацію про забезпечення
його речовим майном за весь період
служби, вказавши скільки і якого майна
він повинен отримати та скільки і якого
майна йому заборговано;

- визнати протиправними дії та
бездіяльність начальника відділу
Прикордонної служби «Степанівка»
Білгород-Дністровського прикордонного
загону майора Панасюка В.М. щодо
ненадання інформації про використання
позивача не за фахом в порушення наказу
Адміністрації Державної прикордонної
служби України від 17 грудня 2012 року №1084
«Про забезпечення функціонування і
розвитку мережі
інформаційно-телекомунікаційних
систем у 2013 році» та п. 8 розпорядження
начальника прикордонного загону від 21
січня 2014 року №21 «Про забезпечення
функціонування телекомунікаційної
мережі та
інформаційно-телекомунікаційних
систем», зобов'язати використовувати
позивача за фаховим призначенням у
відповідності займаній посаді та
заборонити використовувати позивача в
прикордонному наряді «Прикордонний
патруль».

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що на його рапорти
про надання інформації та копій
документів, що його стосуються, йому
було надано неповну та недостовірну
інформацію, а запитувані копії
документів надані не у повному обсязі
та не оформлені належним чином.

За таких обставин, посилаючись на те, що
протиправними діями відповідачів
порушені його права, у тому числі на
доступ до публічної інформації,
позивач звернувся до суду із
зазначеним адміністративним позовом.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача - начальника
Білгород-Дністровського прикордонного
загону підполковника Мейко О.В. у
судовому засіданні позов не визнав, у
його задоволенні просив відмовити,
посилаючись на те, що з боку начальника
Білгород-Дністровського прикордонного
загону Мейко О.В. не було допущено
протиправних дій та бездіяльності, у
тому числі щодо надання позивачу
запитуваної інформації.

Інші відповідачі у судові засідання не
з'являлись, про дату, час і місце
судового розгляду справи
повідомлялись.

Вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено
наступне.

21 березня 2014 року та 01 квітня 2014 року
позивач звертався до начальника
відділу прикордонної служби
«Степанівка» майора Панасюка В.М. з
рапортами про надання дозволу на виїзд
за межі прикордонної ділянки
відповідальності відділу прикордонної
служби «Степанівка» 24 березня 2014 року
та 04 квітня 2014 року до Одеського
окружного адміністративного суду для
участі у судових засіданнях (а.с. 10-11).

У телефонному режимі позивачу надані
відповіді на рапорти про те, що у
зв'язку із тим, що
Білгород-Дністровський прикордонний
загін Державної прикордонної служби
України є правоохоронним органом
спеціального призначення та приймає
участь у державних заходах по захисту
територіальної цілісності та
незалежності України, явка на судові
засідання Одеського окружного
адміністративного суду 24 березня 2014
року та 04 квітня 2014 року старшого
техніка відділення зв'язку старшого
прапорщика ОСОБА_1 неможлива.

Копії телефонограм надані позивачу.

Не погоджуючись із наданими
відповідями позивач звернувся до
начальника Білгород-Дністровського
прикордонного загону підполковника
Мейко О.В. з рапортом від 11 квітня 2014
року щодо надання письмової відповіді
по рапортам про надання дозволу на
виїзд за межі прикордонної ділянки
відповідальності відділу прикордонної
служби «Степанівка» до Одеського
окружного адміністративного суду (а.с.
25).

Рапорт від 11 квітня 2014 року надійшов
адресату 17 квітня 2014 року за вхід. №2702.

29 квітня 2014 року ОСОБА_1 було надано
відповідь на рапорт від 11 квітня 2014
року, підписану першим заступником
начальника прикордонного загону -
начальника штабу
Білгород-Дністровського прикордонного
загону підполковником Лаврентьєвим
С.А., згідно якої позивачу роз'яснено, що
відповідно до правил п. 306 Положення про
проходження громадянами України
військової служби в Державній
прикордонній службі України,
затвердженого Указом Президента
України від 29.12.2009 року №1115/2009, у разі
оголошення мобілізації усі відпустки
військовослужбовців, крім відпусток
для лікування у зв'язку з хворобою, з
вагітністю та пологами, відпусткою по
догляду за дитиною, припиняються (а.с.
26).

Розглянувши вказану відповідь на
предмет обмеження прав позивача на
захист своїх прав у судових органах,
шляхом заборони виїзду за межі ділянки
відповідальності відділу прикордонної
служби «Степанівка» до суду для участі
у судових засіданнях, суд дійшов
наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Це означає, що кожному гарантується
захист прав і свобод у судовому
порядку.

За статтею 64 Конституції України
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно ст. 17 Конституції України
забезпечення державної безпеки і
захист державного кордону України
покладаються на відповідні військові
формування та правоохоронні органи
держави, організація і порядок
діяльності яких визначаються законом.

18 березня 2014 року Президентом України
затверджено Указ «Про часткову
мобілізацію», яким оголошено часткову
мобілізацію. Указ набрав чинності 18
березня 2014 року.

Порядок проходження громадянами
України військової служби в Державній
прикордонній службі України (далі -
Держприкордонслужба) у мирний час та
особливості проходження військової
служби в ній в особливий період
визначається Положенням про
проходження громадянами України
військової служби в Державній
прикордонній службі України,
затвердженим Указом Президента
України від 29 грудня 2009 року №1115/2009.

Відповідно до п. 305, 360 вказаного
Положення, в особливий період
військовослужбовці проходять
військову службу в порядку,
передбаченому цим Положенням та іншими
нормативно-правовими актами, що
регулюють порядок проходження
військової служби в особливий період.

У разі оголошення мобілізації: 1)
військовослужбовці, які перебувають у
цей час на військовій службі,
звільненню в запас не підлягають, крім
військовослужбовців-жінок, які мають
дітей віком до 16 років (такі
військовослужбовці-жінки можуть
продовжувати військову службу тільки
за власним бажанням).
Військовозобов'язані, призвані на
збори до органів Держприкордонслужби,
продовжують перебувати на зборах до
особливого розпорядження начальників
відповідних органів
Держприкордонслужби. Накази про
звільнення з військової служби
військовослужбовців, не виключених із
списків особового складу органу
Держприкордонслужби, підлягають
скасуванню, крім наказів про
звільнення у відставку чи в запас з
підстав, передбачених пунктом "є"
частини шостої або пунктом "є" частини
сьомої статті 26 Закону України "Про
військовий обов'язок і військову
службу"; 2) усі відпустки
військовослужбовців, крім відпусток
для лікування у зв'язку з хворобою, з
вагітністю та пологами, відпусткою по
догляду за дитиною, припиняються.
Військовослужбовці, які перебувають у
відпустках, зобов'язані негайно
повернутися до місця проходження
військової служби; 3)
військовослужбовці, які перебувають у
відрядженні, зобов'язані за
узгодженням з посадовими особами, у
розпорядження яких вони прибули,
негайно повернутися до органів
Держприкордонслужби, в яких вони
проходять військову службу; 4) заміна
військовослужбовців, які проходять
військову службу в місцевостях з
установленими строками служби, а також
на посадах, для яких установлений
граничний строк перебування,
припиняється; 5) військовослужбовці,
які переміщуються на інші посади
згідно з відповідними планами, а також
військовослужбовці, призвані на
військову службу із запасу до органів
Держприкордонслужби, приступають до
виконання обов'язків за посадами з
моменту призначення на них.

Особи, які не повернулися своєчасно без
поважних причин до місця проходження
військової служби, несуть
відповідальність згідно із
законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем було поінформовано
позивача про зазначені вище обставини
через які йому відмовлено у виїзді за
межі ділянки відповідальності відділу
прикордонної служби «Степанівка» 24
березня 2014 року та 04 квітня 2014 року до
Одеського окружного адміністративного
суду.

З огляду на зазначене та враховуючи
загострення внутрішньо- та
зовнішньополітичної обстановки в
державі, суд не вбачає протиправності в
діях начальника
Білгород-Дністровського прикордонного
загону підполковника Мейко О.В. щодо
обмеження прав позивача на виїзд за
межі ділянки відповідальності відділу
прикордонної служби «Степанівка» під
час оголошення в державі часткової
мобілізації.

25 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
начальника Білгород-Дністровського
прикордонного загону підполковника
Мейко О.В. з рапортом про надання копій
документів, а саме: витяг з наказу від 23
грудня 2013 року№1381 аг в частині, що його
стосується; витяг з висновку
службового розслідування від 19 грудня
2013 року в частині, що його стосується;
копії наказу від 07 лютого 2014 року №117аг
в частині, що його стосується; копії
висновку службового розслідування від
04 лютого 2014 року; завірену копію
службової картки (а.с. 15).

Рапорт від 11 квітня 2014 року надійшов
адресату 25 лютого 2014 року за вхід. №1815.

30 квітня 2014 року на рапорті позивачем
зроблено відмітку про отримання
наказів та витягів (а.с. 144).

Проте, у судовому засіданні позивач
пояснив, що отримав не всі документи,
які запитував, а отримані документи не
оформлені належним чином, їх копії не
підписані та не завірені.

Дослідивши надані позивачу копії
наказу від 07 лютого 2014 року №117аг «Про
результати службового розслідування»
та висновок службового розслідування,
судом встановлено, що вказані
документи дійсно не оформлені на них
відсутні дати їх вчинення, підписи,
примітки про завірення на
відповідність оригіналу.

Запитувані за рапортом копії витягу з
наказу від 23 грудня 2013 року №1381 аг та
висновок службового розслідування від
19 грудня 2013 року позивачу не надані.

Враховуючи викладене, суд вважає
необхідним зазначити наступне.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», доступ до
інформації забезпечується шляхом
надання інформації за запитами на
інформацію.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 19
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», запит на
інформацію - це прохання особи до
розпорядника інформації надати
публічну інформацію, що знаходиться у
його володінні.

Запитувач має право звернутися до
розпорядника інформації із запитом на
інформацію незалежно від того,
стосується ця інформація його особисто
чи ні, без пояснення причини подання
запиту.

Згідно з приписами п. 6 ст. 14 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» розпорядники інформації
зобов'язані надавати достовірну, точну
та повну інформацію, а також у разі
потреби перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.

З огляду на зазначене, суд визнає
протиправними дії начальника
Білгород-Дністровського прикордонного
загону щодо ненадання ОСОБА_1 належним
чином оформлених копій витягу з наказу
від 23 грудня 2013 року №1381аг, копії
наказу від 07 лютого 2014 року №117аг про
результати службового розслідування,
висновку службового розслідування від
04 лютого 2014 року та зобов'язує надати
позивачу належним чином оформлені
копії вказаних документів.

Також відповідно до позовних вимог до
начальника Білгород-Дністровського
прикордонного загону підполковника
Мейко О.В. позивач зазначив, що у
відповіді останнього від 21 березня 2014
року №1929 в частині забезпечення
позивача речовим майном надано
недостовірну інформацію щодо
забезпечення шкарпетками літніми та
зимовими до 2014 року, оскільки шкарпетки
літні 6 пар та шкарпетки зимові 3 пари
позивач останній раз отримував у 2012
році (а.с. 28-31).

Дослідивши надану відповідь судом
встановлено, що у ній позивачу
повідомлено про те, що перед ним існує
заборгованість речовим майно та
зазначено, що згідно арматурної картки
№1745 останній раз військовослужбовець
забезпечувався речовим майном у 2012
році, а також перелічено заборговані
перед позивачем речі серед яких,
зокрема, вказано шкарпетки бав. 60 пар та
шкарпетки н/в 12 пар.

Тобто відповідачем вказано позивачу
про заборгованість перед ним за
речовим майном, у тому числі щодо
шкарпеток, тому з боку відповідача не
вбачається надання недостовірної
інформації щодо забезпечення речовим
майном.

При вирішенні позовних вимог до
першого заступника начальника загону -
начальника штабу
Білгород-Дністровського прикордонного
загону Лаврентьєва С.А., судом
встановлено, що відповіддю першого
заступника начальника загону -
начальника штабу
Білгород-Дністровського прикордонного
загону Лаврентьєва С.А. від 30 квітня 2014
року №76/Л-18 позивачу надано копію
арматурної картки №1715, яка є звітним
документом, що відображає норми
речового забезпечення
військовослужбовців прикордонної
служби (а.с. 32-33).

Отже, інформація про забезпечення
позивача речовим майном йому надана, а
доводи позивача про надання йому з
цього приводу неправдивої інформації
не знайшли свого підтвердження.

Щодо позовних вимог до начальника
відділу Прикордонної служби
«Степанівка» Білгород-Дністровського
прикордонного загону Панасюка В.М.
судом встановлено, що позивач в усній
формі звертався до начальника відділу
Прикордонної служби «Степанівка»
Білгород-Дністровського прикордонного
загону Панасюка В.М. щодо використання
його, як фахівця зв'язку одночасно в
двох прикордонних нарядах «Черговий
інформаційно-телекомунікаційних
систем» та прикордонних нарядах
«Прикордонний патруль по охороні
прикордонного містечка» та
«Прикордонний патруль», проте, як
зазначає позивач, обґрунтованої
відповіді він не отримав, з огляду на що
звернувся до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
запити на інформацію можуть подаватися
в усній, письмовій чи іншій формі
(поштою, факсом, телефоном, електронною
поштою) на вибір запитувача.

Разом із тим, позивач не зазначив у чому
полягає необґрунтованість відповіді
відповідача на його усний запит та яку
саме інформацію йому не надано.

При цьому судом встановлено, що у
відповіді на рапорт від 21 березня 2014
року №1929, наданої начальником
Білгород-Дністровського прикордонного
загону підполковником Мейко О.В.
підтверджено те, що з боку посадових
осіб прикордонної служби «Степанівка»
вбачається порушення вимог наказу
Адміністрації Державної прикордонної
служби України від 17 грудня 2012 року №1084
«Про забезпечення функціонування і
розвитку мережі
інформаційно-телекомунікаційних
систем у 2013 році» та п. 8 розпорядження
начальника прикордонного загону від 21
січня 2014 року №21 «Про забезпечення
функціонування телекомунікаційної
мережі та
інформаційно-телекомунікаційних
систем» щодо заборони використання
посадових осіб підрозділів зв'язку та
автоматизації не за прямим
призначенням (а.с. 29).

Як вбачається з матеріалів справи, факт
залучення позивача до несення служби
не за фахом також підтверджується
висновком службового розслідування, а
винні посадові особи притягнуті до
дисциплінарної відповідальності (а.с.
142-143).

За таких обставин, враховуючи, що
заборона використання посадових осіб
підрозділів зв'язку та автоматизації, у
тому числі і позивача, як фахівця
зв'язку, не за прямим призначенням
передбачена наказом Адміністрації
Державної прикордонної служби України
від 17 грудня 2012 року №1084 «Про
забезпечення функціонування і
розвитку мережі
інформаційно-телекомунікаційних
систем у 2013 році» та п. 8 розпорядження
начальника прикордонного загону від 21
січня 2014 року №21 «Про забезпечення
функціонування телекомунікаційної
мережі та
інформаційно-телекомунікаційних
систем», суд вважає, що позовні вимоги
до начальника відділу Прикордонної
служби «Степанівка»
Білгород-Дністровського прикордонного
загону Панасюка В.М. підлягають
частковому задоволенню шляхом
визнання протиправними дій щодо
залучення старшого техніка відділення
зв'язку відділу прикордонної служби
«Степанівка» ОСОБА_1 до несення служби
не за фахом в порушення наказу
Адміністрації Державної прикордонної
служби України від 17 грудня 2012 року №1084
«Про забезпечення функціонування і
розвитку мережі
інформаційно-телекомунікаційних
систем у 2013 році» та п. 8 розпорядження
начальника прикордонного загону від 21
січня 2014 року №21 «Про забезпечення
функціонування телекомунікаційної
мережі та
інформаційно-телекомунікаційних
систем».

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням вищезазначеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 23, 69, 71, 72, 86, 94, 122,
158-163, 254 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
начальника Білгород-Дністровського
прикордонного загону, першого
заступника начальника прикордонного
загону - начальника штабу
Білгород-Дністровського прикордонного
загону, начальника відділу
Прикордонної служби «Степанівка»
Білгород-Дністровського прикордонного
загону про визнання протиправними дій -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії начальника
Білгород-Дністровського прикордонного
загону щодо ненадання ОСОБА_1 належним
чином оформлених копій витягу з наказу
від 23 грудня 2013 року №1381аг, копії
наказу від 07 лютого 2014 року №117аг про
результати службового розслідування,
висновку службового розслідування від
04 лютого 2014 року.

Зобов'язати начальника
Білгород-Дністровського прикордонного
загону надати ОСОБА_1 належним чином
оформлені копії витягу з наказу від 23
грудня 2013 року №1381аг, копії наказу від
07 лютого 2014 року №117аг про результати
службового розслідування, висновку
службового розслідування від 04 лютого
2014 року.

Визнати протиправними дії начальника
відділу Прикордонної служби
«Степанівка» Білгород-Дністровського
прикордонного щодо залучення ОСОБА_1 до
несення служби не за фахом в порушення
наказу Адміністрації Державної
прикордонної служби України від 17
грудня 2012 року №1084 «Про забезпечення
функціонування і розвитку мережі
інформаційно-телекомунікаційних
систем у 2013 році» та п. 8 розпорядження
начальника прикордонного загону від 21
січня 2014 року №21 «Про забезпечення
функціонування телекомунікаційної
мережі та
інформаційно-телекомунікаційних
систем».

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано
у строк, встановлений статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до
Одеського окружного адміністративного
суду, та одночасно її копія до
Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано суддею 29 грудня 2014 року.

Суддя
О.В. Глуханчук

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
начальника Білгород-Дністровського
прикордонного загону, першого
заступника начальника прикордонного
загону - начальника штабу
Білгород-Дністровського прикордонного
загону, начальника відділу
Прикордонної служби «Степанівка»
Білгород-Дністровського прикордонного
загону про визнання протиправними дій -
задовольнити частково.

29 грудня 2014 року