Справа № 2а-3309/12/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року
м. Київ К/800/455/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі міста Києва Державної
податкової служби на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.12.2012 року
по справі № 2а-3309/12/2670 за позовом
Державної податкової інспекції у
Подільському районі міста Києва
Державної податкової служби до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лібеті Стайл»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промагросоюз» про
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2012 року ДПІ у Подільському
районі м. Києва звернулась до суду з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лібеті Стійл» та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промагросоюз» про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промагросоюз» на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лібеті Стайл» 999617,51
гривень, стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лібеті
Стайл» в доход держави 999617,51 гривень.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20 липня 2012 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18.12.2012 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
відмову в задоволенні позову з мотивів
необґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, оскільки вважає,
що постанову суду апеляційної
інстанції було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у Подільському
районі м. Києва проведено позапланову
виїзну документальну перевірку ТОВ
«Лібеті Стайл» з питань дотримання
вимог податкового законодавства щодо
правомірності нарахування податкових
зобов'язань та податкового кредиту
декларацій з податку на додану
вартість за період з 01 січня по 31 серпня
2011 року.

За наслідками перевірки ДПІ у
Подільському районі м. Києва зазначено,
що основну частку податкового кредиту
товариством сформовано за податковими
накладними, виданими ТОВ
«Промагросоюз» у період з 01 по 28 лютого
2011 року за правочинами на суму 999617,51
грн., які, на думку податкового органу, є
нікчемними та такими, що вчинені з
метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, за
наслідками чого необхідно стягнути в
дохід держави отримані за ними кошти.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Згідно ст. 207 ГК України господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ч.1 ст.208 ГК України якщо
господарське зобов'язання визнано
недійсним як таке, що вчинено з метою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, то за наявності
наміру в обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

Оскільки податковим органом не
доведено в межах належності і
допустимості доказів здійснення
відповідачами господарських операцій
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, тому
правильними є висновки судів про
відсутність підстав для застосування
правових наслідків, передбачених ст.208
ГК України.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі міста Києва Державної
податкової служби відхилити.

Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18.12.2012 року по справі № 2а-3309/12/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.