Справа № 810/3999/14
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 року 810/3999/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Виноградова
О.І., розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Технополіс-1" до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Донецькій області про
визнання дій протиправними та
скасування постанови,

в с т а н о в и в:

3 липня 2014 р. до Київського окружного
адміністративного суду звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю «Технополіс - 1» (далі
- позивач) з позовом до Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Донецькій області (далі - відповідач)
про визнання протиправними дій
відповідача при проведенні
позапланової перевірки магазину
позивача за адресою: Донецька обл., м.
Дружківка, вул. Леніна, 32, "а", та
скасування постанови відповідача про
накладення штрафних санкцій від 12
травня 2014 № 944.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
відповідачем протиправно винесено
постанову про накладення штрафних
санкцій від 12 травня 2014 р. № 944,
оскільки, відносно всіх товарів, які
перевірялися, в місці їх реалізації є
необхідна, доступна, достовірна та
своєчасна інформація про дату
виготовлення, назву
підприємства-виробника,
місцезнаходження і точну адресу
виробництва. Ця інформація зазначена
на етикетках товару, як правило, разом
із серійним номером товару та
безпосередньо на упаковці (у
маркуванні). Крім того, інформація про
товар також надається споживачам у
місці, де реалізується товар, а саме - в
інформаційно-консультаційній службі
магазину та за допомогою
продавців-консультантів.

Позивач також стверджує, що інформація
про продукцію в магазині, де
проводилася перевірка, відповідає
вимогам Закону України «Про захист
прав споживачів» від
12 травня 1991 р. № 1023-XII (далі - Закон №
1023-XII) та містить усі необхідні дані, що
забезпечує можливість її свідомого та
компетентного вибору, а порушення,
зазначені в акті перевірки, відсутні.

Відповідач позов не визнав, в
обґрунтування заперечень зазначив, що
у ході перевірки було встановлено
реалізацію позивачем продукції,
інформація про яку не відповідає
вимогам ст.15 Закону № 1023-XIІ, а саме,
виявлені зразки продукції, які не
містять інформації про найменування та
місцезнаходження виробника, дату
виготовлення на товарі. Під час
проведення перевірки позивач не
скористався своїм правом спростувати
виявлені порушення, не надав
документального підтвердження
наявності необхідної інформації про
продукцію (а.с. 55-58).

21 липня 2014 р. відповідач подав до суду
заперечення, в яких, зокрема, просив
розглядати справу за його відсутності
(а.с. 55-58).

12 грудня 2014 р. позивач подав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження (а.с. 174).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС
України особа, яка бере участь у справі,
має право заявити клопотання про
розгляд справи за її відсутності. Якщо
таке клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Враховуючи, що від обох сторін у справі
до суду заявлено клопотання про
розгляд справи за їх відсутності, суд
ухвалив здійснювати судовий розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив таке.

18 квітня 2003 р. позивач зареєстрований
як юридична особа, що підтверджується
копією довідки з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України серія АА № 561130
(а.с. 38).

6 грудня 2013 р. відповідачем на підставі
листа Спілки захисту прав споживачів
Солом'янського району м. Києва від 26
листопада 2013 р. № 405/01-01 (а.с. 10) та згоди
Держспоживінспекції України від 3
грудня 2013 р. № 0317-11533-2013 (а.с. 12) було
проведено позапланову перевірку
магазину позивача за адресою: Донецька
обл., м. Дружківка, вул. Леніна, 32, "а", за
результатами якої було складено акт
перевірки дотримання законодавства
про захист прав споживачів № 007132 (далі -
акт № 007132) (а.с. 26-33).

В акті перевірки зазначено, що
позивачем порушено положення ст. 15
Закону № 1023-XII, п. 21
Порядку провадження торговельної
діяльності та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 15
червня 2006 р. № 833 (далі - Порядок № 833)
(а.с. 27).

Зокрема, у торгівельному залі магазину
ТОВ «Технополіс - 1» за адресою:
Донецька обл., м. Дружківка, вул. Леніна,
32, "а" була виявлена продукція
(холодильник LIEBHERR CNSL 4003, холодильник
LIEBHERR CN 5115, холодильник SAMSUNG RSA 1 SH WP,
холодильник SAMSUNG RSH 5ZLMK4, холодильник RL 55
TTE 2 C, ноутбук HP g6-2342er (E3C60EA), ноутбук HP
Pavilion g6-2332, ноутбук HPe 034sr (E5) 48 EA, ноутбук
HP15 BO55er Sr (COW 87E/A/C4T6), ноутбук HP g 6-2254 sr
(C4V41EA), ноутбук HP dv 6-7052 sr (B5E23EA), ноутбук HP
g6-2393 sr (D5L61EA), ноутбук HP g6-7250 er/sr (COV 56EA/CSU),
ноутбук m6-1060 er (B4A11EA), що реалізовувалась
без необхідної, доступної, достовірної
та своєчасної інформації в обсязі,
передбаченому законодавством, у
будь-який наочній формі, що забезпечує
її свідомий та компетентний вибір, яка
не має маркування про найменування,
місцезнаходження виробника продукції
та дати її виготовлення (а.с. 32-33).

12 травня 2014 р. відповідачем на підставі
акту № 007132 було прийнято постанову про
накладення стягнень № 944, якою на
позивача накладено штраф у сумі 1190 грн
00 коп. (далі - постанова № 944) (а.с. 34-35).

Вважаючи такі дії посадових осіб
відповідача при проведенні перевірки
та винесену постанову про накладення
стягнень протиправними, позивач
звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Правовідносини, пов"язані із
здійсненням перевірки позивача,
врегульовані наступними нормативними
актами.

Відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності, права споживачів, а також
визначення механізму їх захисту та
основи реалізації державної політики у
сфері захисту прав споживачів
встановлені Законом № 1023-XII.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 5 названого
Закону № 1023 держава забезпечує
споживачам захист їх прав, надає
можливість вільного вибору продукції,
здобуття знань і кваліфікації,
необхідних для прийняття самостійних
рішень під час придбання та
використання продукції відповідно до
їх потреб, і гарантує придбання або
одержання продукції іншими законними
способами в обсязі, що забезпечує
рівень споживання, достатній для
підтримання здоров'я і
життєдіяльності.

Захист прав споживачів здійснюють
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, Рада міністрів Автономної
Республіки Крим, місцеві державні
адміністрації, органи, що здійснюють
державний санітарно-епідеміологічний
нагляд, інші державні органи, органи
місцевого самоврядування згідно із
законодавством, а також суди.

Споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на захист своїх прав
державою, належну якість продукції та
обслуговування; безпеку продукції,
необхідну, доступну, достовірну та
своєчасну інформацію про продукцію, її
кількість, якість, асортимент, а також
про її виробника (виконавця, продавця)
(п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 с. 4 Закону № 1023-XII).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону
№ 1023-XII спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів та його
територіальні органи в областях,
містах Києві та Севастополі, а на
території Автономної Республіки Крим -
орган виконавчої влади Автономної
Республіки Крим у сфері захисту прав
споживачів здійснюють державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів,
забезпечують реалізацію державної
політики щодо захисту прав споживачів
і мають право перевіряти у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг;
безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів.

Порядок проведення таких перевірок
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
захисту прав споживачів.

Указом Президента України від 13 квітня
2011 р. № 465/2011 затверджено Положення про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів (далі -
Положення № 465/2011), згідно
з ч. 1 якого Державна інспекція України
з питань захисту прав споживачів
(Держспоживінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України.

Як убачається з п.п. "а", "б" п. 1 ч. 3, п.п. 1, 3
ч. 4 Положення № 465/2011, основними
завданнями Держспоживінспекції
України є реалізація державної
політики у сферах державного контролю
за додержанням законодавства про
захист прав споживачів і рекламу в цій
сфері, державного ринкового нагляду.

Держспоживінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, здійснює державний
ринковий нагляд у межах сфери своєї
відповідальності.

Згідно з вимогами п.п. 1, 3 ч. 6 Положення
№ 465/2011 Держспоживінспекція України
для виконання покладених на неї
завдань має право в установленому
порядку в тому числі перевіряти у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, одержувати безоплатно від
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, що
перевіряються, копії необхідних
документів, які характеризують якість
продукції, сировини, матеріалів,
комплектувальних виробів, що
використовуються для виробництва
такої продукції.

Держспоживінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі.

На підставі Закону № 1023-XII, Положення №
465/2011, наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України від 9 листопада 2011 р. під № 206
затверджено Положення про інспекції з
питань захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі (далі -
Положення № 206).

Відповідно до вимог ч. 1, п.п. 6.1.1, 6.1.2, 6.1.4
п. 6.1 ч.ч. 6, 7 Положення № 206
територіальними органами Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів є інспекції з питань
захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Інспекції з питань захисту прав
споживачів в областях мають право у
сфері захисту прав споживачів
перевіряти у суб'єктів господарювання
сфери торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, якість
продукції, додержання обов'язкових
вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг, безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства виробничі, складські,
торговельні та інші приміщення
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, одержувати
безоплатно від суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, що перевіряються, копії
необхідних документів, які
характеризують якість продукції,
сировини, матеріалів, комплектуючих
виробів, що використовуються для
виробництва такої продукції.

Аналіз наведених норм Закону № 1023,
Положення № 465/2011, Положення № 206, дає
суду право зробити висновок про те, що
Інспекція на виконання покладених на
неї завдань має право перевіряти у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, одержувати
безоплатно від суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, що перевіряються, копії
необхідних документів, які
характеризують якість продукції,
сировини, матеріалів, комплектуючих
виробів, що використовуються для
виробництва такої продукції.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 5 квітня 2007 р. № 877-V
(далі - Закон № 877-V) державний
нагляд (контроль) це діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування в межах повноважень,
передбачених законом, щодо виявлення
та запобігання порушенням вимог
законодавства суб'єктами
господарювання та забезпечення
інтересів суспільства, зокрема
належної якості продукції, робіт та
послуг, прийнятного рівня небезпеки
для населення, навколишнього
природного середовища.

Як убачається з ч. 4 ст. 4 Закону № 877-V,
виключно законами встановлюються
органи, уповноважені здійснювати
державний нагляд (контроль) у сфері
господарської діяльності, види
господарської діяльності, які є
предметом державного нагляду
(контролю), повноваження органів
державного нагляду (контролю) щодо
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг, вичерпний
перелік підстав для зупинення
господарської діяльності, спосіб
здійснення державного нагляду
(контролю), санкції за порушення вимог
законодавства і перелік порушень, які є
підставою для видачі органом
державного нагляду (контролю) припису,
розпорядження або іншого розпорядчого
документа.

Орган державного нагляду (контролю) не
може здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності, якщо закон прямо не
уповноважує такий орган на здійснення
державного нагляду (контролю) у певній
сфері господарської діяльності та не
визначає повноваження такого органу
під час здійснення державного нагляду
(контролю).

Однією з підстав для здійснення
позапланових заходів згідно п.п. 4, 7 ст. 6
Закону № 877-V є звернення
фізичних та юридичних осіб про
порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону №
877-V для здійснення планового або
позапланового заходу орган державного
нагляду (контролю) видає наказ, який має
містити найменування суб'єкта
господарювання, щодо якого буде
здійснюватися захід, та предмет
перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Обов'язкові реквізити посвідчення
(направлення) визначені ч. 3 ст. 7 Закону
№ 877-V, одними із яких є
підстави для здійснення заходу та
предмет здійснення заходу.

Стосовно позовних вимог в частині
визнання дій посадових осіб
відповідача при проведенні
позапланової перевірки магазину за
адресою: Донецька обл., м.Дружківка,
вул. Леніна, 32 "а", судом
встановлено таке.

На адресу Держспоживінспекції України
надійшло звернення Спілки захисту прав
споживачів Солом'янського району м.
Києва про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства у
сфері захисту прав споживачів від 26
листопада 2013 р. № 405/01-01 та від 28
листопада 2013 р. № 406/01-01, в яких
зазначалося про розповсюдження
продукції без дотримання вимог,
встановлених законодавством (а.с. 9-11).

З метою перевірки обставин, викладених
у зверненні Спілки захисту прав
споживачів Солом'янського району м.
Києва, Державною інспекцією України з
питань захисту прав споживачів надана
згода Держспоживінспеції у Донецькій
області на проведення позапланового
заходу із здійснення державного
контролю від 3 грудня 2013 р.
№ 03/7-11541-2013, на підставі якої
посадовим особам відповідача було
видано наказ від 4 грудня
2013 р. № 639 про проведення позапланової
перевірки магазину позивача, що
знаходиться за адресою: Донецька обл.,
м. Дружківка, вул. Леніна, 32 "а" (а.с. 59, 13
відповідно).

У подальшому, на виконання наказу № 639
відповідачем було видано направлення
на проведення перевірки від 5 грудня 2013
р. № 03-3161 (а.с. 87) та проведена
позапланова перевірка магазину
позивача, за результати якої складено
акт №007132.

Таким чином, підставами для проведення
позапланової перевірки були звернення
Спілки захисту прав споживачів
Солом'янського району м. Києва від 26
листопада 2013 р. та згода
Держспоживінспекції України на
проведення перевірки від 3 грудня 2013 р.
№ 03/7-11541-2013 (а.с. 59, 13
відповідно).

Законність надання
ДержспоживінспекцієюУкраїни згоди на
проведення названої перевірки була
предметом дослідження в межах
адміністративної справи № 826/6626/14.

Так, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
липня 2014 р., з-поміж іншого,
були визнані протиправними дії
посадових осіб Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Донецькій
області щодо проведення позапланової
перевірки в магазинах "Ельдорадо"
товариства з обмеженою
відповідальністю "Технополіс 1"
(позивача у даній адміністративній
справі) на підставі звернення Спілки
захисту прав споживачів Солом'янського
району м. Києва та визнано незаконним
наказ про проведення такої перевірки
від 4 грудня 2014 р. № 639 (а.с. 181-189).

Проте, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2014 р.
названа постанова Окружного
адміністративного суду м. Києва була
скасована та у справі було прийно нове
рішення - у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі (а.с. 175-180).

Згідно з ч. 1 ст. 72 "Підстави для
звільнення від доказування" КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

З урахуванням викладеного суд вважає,
що в межах даної адміністративної
справи не підлягає доказуванню
законність дій відповідача по
проведенню перевірки позивача,
оскільки дана обставина встановлена
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2014
р. (а.с. 175-180).

Отже, підстави для визнання дій
посадових осіб відповідача щодо
проведення перевірки позивача
відсутні.

Правовідносини, пов"язані із
оскарженням постанови № 944,
врегульовані наступними
нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону
№ 1023-ХІІ споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на необхідну, доступну,
достовірну та своєчасну інформацію про
продукцію, її кількість, якість,
асортимент, а також про її виробника
(виконавця, продавця).

Згідно з вимогами ст. 6 названого Закону
продавець (виробник, виконавець)
зобов'язаний передати споживачеві
продукцію належної якості, а також
надати інформацію про цю продукцію.

Як убачається з ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону №
1023-ХІІ, споживач має право на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що забезпечує можливість її свідомого
і компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги).

Інформація про продукцію повинна
містити: назву товару, найменування або
відтворення знака для товарів і послуг,
за якими вони реалізуються;
найменування нормативних документів,
вимогам яких повинна відповідати
вітчизняна продукція; дані про основні
властивості продукції, а щодо
продуктів харчування - про склад
(включаючи перелік використаної у
процесі їх виготовлення сировини, в
тому числі харчових добавок),
номінальну кількість (масу, об'єм тощо),
харчову та енергетичну цінність, умови
використання та застереження щодо
вживання їх окремими категоріями
споживачів, а також іншу інформацію, що
поширюється на конкретний продукт;
відомості про вміст шкідливих для
здоров'я речовин, які встановлені
нормативно-правовими актами, та
застереження щодо застосування
окремої продукції, якщо такі
застереження встановлені
нормативно-правовими актами; позначку
про наявність або відсутність у складі
продуктів харчування генетично
модифікованих компонентів; дані про
ціну (тариф), умови та правила придбання
продукції; виробник (продавець) у разі
виявлення недостовірної інформації
про продукцію (якщо вона не шкодить
життю, здоров'ю або майну споживача)
протягом тижня вилучає цю продукцію з
продажу та приводить інформацію про
неї до відповідності; дату
виготовлення; відомості про умови
зберігання; гарантійні зобов'язання
виробника (виконавця); правила та умови
ефективного і безпечного використання
продукції; строк придатності (строк
служби) товару (наслідків роботи),
відомості про необхідні дії споживача
після їх закінчення, а також про
можливі наслідки в разі невиконання
цих дій; найменування та
місцезнаходження виробника (виконавця,
продавця) і підприємства, яке здійснює
його функції щодо прийняття претензій
від споживача, а також проводить ремонт
і технічне обслуговування.

Стосовно продукції, яка підлягає
обов'язковій сертифікації, споживачеві
повинна надаватись інформація про її
сертифікацію.

Інформація, передбачена частиною
першою цієї статті, доводиться до
відома споживачів виробником
(виконавцем, продавцем) у супровідній
документації, що додається до
продукції, на етикетці, а також у
маркуванні чи іншим способом (у
доступній наочній формі), прийнятим для
окремих видів продукції або в окремих
сферах обслуговування.

Інформація про продукцію може бути
розміщена у місцях, де вона
реалізується, а також за згодою
споживача доводитися до нього за
допомогою засобів дистанційного
зв'язку.

Аналогічні вимоги щодо інформації про
продукцію викладено у Правилах
роздрібної торгівлі непродовольчими
товарами, затвердженими наказом
наказом Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції
України від 11 березня 2004 р. № 98,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 29 березня 2004 р. за № 379/8978.

Відповідно до вимог п. 17 Порядку
провадження торговельної діяльності
та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 15
червня 2006 р. № 833 (далі - Порядок),
забороняється продаж товарів, що не
мають відповідного маркування,
етикетування або інструкції про їх
застосування (в установлених випадках),
а також належного товарного вигляду, на
яких строк придатності не зазначено
або зазначено з порушенням вимог
нормативних документів, строк
придатності яких минув, а також тих, що
надійшли без документів, передбачених
законодавством, зокрема які
засвідчують їх якість та безпеку.

Згідно з вимогами п. 21 зазначеного
Порядку суб'єкт господарювання
зобов'язаний:

- надавати споживачеві (покупцеві) у
доступній формі необхідну, достовірну
та своєчасну інформацію про товари;

- усіляко сприяти споживачеві
(покупцеві) у вільному виборі товарів і
додаткових послуг, на його вимогу
провести перевірку якості, безпеки,
комплектності, міри, ваги та ціни
товарів з наданням йому
контрольно-вимірювальних приладів,
документів, які підтверджують якість,
безпеку, ціну товарів.

Як убачається з п.п. 2, 7 ч. 1 ст. 23 Закону №
1023-ХІІ, у разі порушення законодавства
про захист прав споживачів суб'єкти
господарювання сфери торговельного та
інших видів обслуговування, у тому
числі ресторанного господарства,
несуть відповідальність за:

- виготовлення або реалізацію
продукції, що не відповідає вимогам
нормативних документів, - у розмірі
п'ятдесяти відсотків вартості
виготовленої або одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян;

- відсутність необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію - у розмірі тридцяти
відсотків вартості одержаної для
реалізації партії товару, виконаної
роботи, наданої послуги, але не менше
п'яти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а у разі, коли
відповідно до закону суб'єкт
господарської діяльності не веде
обов'язковий облік доходів і витрат, - у
розмірі п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 26 Закону
№ 1023-ХІІ спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів та його
територіальні органи в областях,
містах Києві та Севастополі, а на
території Автономної Республіки Крим -
орган виконавчої влади Автономної
Республіки Крим у сфері захисту прав
споживачів здійснюють державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів,
забезпечують реалізацію державної
політики щодо захисту прав споживачів
і мають право накладати на суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, стягнення, передбачені
статтею 23 цього Закону, в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Стосовно позовних вимог в частині
визнання протиправною та скасування
постанови № 944, судом встановлено таке.

Як вже зазначалось судом, постанова №
944 містить посилання на те, що позивач
здійснював реалізацію побутової
техніки за відсутності необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної
інформації про товар.

Позивач дане порушення заперечує.
Стверджує, що на усіх товарах, які
перевірялись, наявна інформація про
дату їх виготовлення, назву
підприємства виробника,
місцезнаходження і точну адресу
виробництва. Ця інформація зазначена
на етикетках товару, як правило, разом
із серійним номером товару та
безпосередньо на упаковці (у
маркуванні). Усі виробники
безпосередньо у технічній
документації до товару надають
розшифровку серійного номеру, а щодо
тих товарів, в документах до яких не
зазначено як розшифровується серійний
номер, така інформація надається у
місці, де реалізується товар, а саме - в
інформаційно-консультаційній службі
магазину "Ельдорадо", де є листи
виробників усіх товарів, які
зазначають дату виготовлення в
серійному номері. Крім того, позивач
зазначив, що в усіх магазинах
"Ельдорадо" інформацію про товар
споживачі можуть дізнатися від
продавців-консультантів, а відповідно
до наказу керівника позивача утворено
інформаційно-консультаційні служби, де
також можна дізнатися інформацію про
товар.

На підтвердження наведеного позивач
надав суду декларації про
відповідність продукції вимогам
технічних регламентів, які
зареєстровані в:

- ДП "УКРНДНЦ" № UА.011.D.01032-12 (а.с. 135-136);

- Органі з оцінки відповідності
продукції НТЦ "Станкосерт" №
UA.TR.013.D.00064-12 (a.c. 137);

- Органі з оцінки відповідності ТОВ
"Промелектронсерт" № UA.TR.010.D.011.00005-10 (a.c.
138);

- ДП "Укрметртестстандарт" № UА.011.D.01945-11
(а.с. 139);

- № UА.001.00165-12/029, видана спеціалістом з
питань технічного регулювання та
стандартизації Фещенко О.О. 27 серпня 2012
р. (а.с. 140-142);

- ДП "Укрметртестстандарт" № UА.011.D.01943-11
(а.с. 143);

- № UА.001.0019-13/010/009, видана спеціалістом з
питань технічного регулювання та
стандартизації Фещенко О.О. 22 березня
2013 р. (а.с. 144);

- ДП "Укрметртестстандарт" № UА.011.D.07768-12
(а.с. 145);

- ДП "Укрметртестстандарт" № UА.011.D.08407-12
(а.с. 146);

- ДП "Укрметртестстандарт" № UА.011.D.07728-12
(а.с. 147);

- Органі з оцінки відповідності ТОВ
"Центр сертифікації металів та виробів"
№ UA.032.D.01204-11 (a.c. 148);

- виданою головою представництва "SAMSUNG
Elektronics Corporation, Ltd" в Україні Юнгчул ПАРК
(а.с. 149);

- ДП "УКРНДНЦ" № UА.011.D.01032-12 (а.с. 151-152);

- Органі з оцінки відповідності НТЦ
"Станкосерт" № UA.TR.013.D.00064-12 (a.c. 153);

- Органі з оцінки відповідності ТОВ
"Промелектронсерт" № UA.TR.010.D.011.00005-10 (a.c.
154);

- ДП "Укрметртестстандарт" № UА.001.D.01945-11
(а.с. 155);

- № UА.001.00165-12/029, видана спеціалістом з
питань технічного регулювання та
стандартизації Фещенко О.О. 27 серпня 2012
р. (а.с. 156-158);

- ДП "Укрметртестстандарт" № UА.001.D.01943-11
(а.с. 159);

- № UА.001./010/009, видана спеціалістом
з питань технічного регулювання та
стандартизації Фещенко О.О. 22 березня
2012 р. (а.с. 160);

- ДП "Укрметртестстандарт" № UА.001.D.07768-12
(а.с. 161);

- ДП "Укрметртестстандарт" № UА.001.D.08407-12
(а.с. 162);

- ДП "Укрметртестстандарт" № UА.001.D.07728-12
(а.с. 163);

- Органі з оцінки відповідності "Орган
сертифікації "Центр сертифікації
матеріалів та виробів" № UA.032.D.01204-11 (a.c.
164);

- Органі з оцінки відповідності ТОВ
"Промелектронсерт" № UA.TR.010.D.011.00012-10 (a.c.
165-167);

- Органі з оцінки відповідності "Орган
сертифікації "Центр сертифікації
матеріалів та виробів" № UA.032.D.00138-11 (a.c.
168);

- виданою представником за довіреністю
ТОВ "Самсунг Електронікс Україна
Компані" Лі Ке Чан 6 червня 2013 р. (а.с. 169);

- Органі з оцінки відповідності "Орган
сертифікації "Центр сертифікації
матеріалів та виробів" № UA.032.D.00828-11 (a.c.
170);

- Органі з оцінки відповідності "Орган
сертифікації "Центр сертифікації
матеріалів та виробів" № UA.032.D.00830-11 (a.c.
171);

- Органі з оцінки відповідності "Орган
сертифікації "Центр сертифікації
матеріалів та виробів" № UA.032.D.00986-11 (a.c.
172);

- Органі з оцінки відповідності "Орган
сертифікації "Центр сертифікації
матеріалів та виробів" № UA.032.D.01202-11 (a.c.
173).

Водночас, відповідач жодних доказів на
підтвердження тверджень про
відсутність необхідної інформації про
товар в місці реалізації та
правомірності прийнятої постанови
суду не надав, такі докази відсутні й в
матеріалах справи. Жодні обставини, з
яких суд міг би зробити висновок про
відсутність такої інформації на
товарі, який реалізовував позивач, в
акті перевірки не відображені.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що порушення, які відображені в акті
перевірки, не підтверджуються наявними
в матеріалах справи документами та
зібраними під час судового розгляду
справи доказами, а тому, накладення на
позивача стягнення є неправомірним.

Наведене свідчить, що постанова № 944 є
протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Водночас вимогами ч. 1
ст. 71 КАС України передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, коли судом
здійснюється розгляд справ про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, у яких обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Належних і достатніх доказів, які б
спростовували доводи позивача, в
частині правомірності застосування
штрафних санкцій, відповідач суду не
надав.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 94 КАС
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 70, 71, 86,158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Донецькій області
від 12 травня 2014 р. № 944.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Технополіс-1"
сплачений ним судовий збір у сумі 182
(сто вісімдесят дві) грн 70 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Виноградова О.І.