Справа № 369/7799/14-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/7799/14-а
Провадження № 2-а/369/425/14
ПОСТАНОВА

іменем України

15.12.2014 року м.
Київ

суддя Києво-Святошинського районного
суду Київської області Пінкевич Н.С.,
розглянувши в скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Києво-Святошинському районі
Київської області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду в порядку
адміністративного судочинства з
позовом до відповідача Управління
пенсійного фонду України в
Києво-Святошинському районі Київської
області про визнання дій та
бездіяльності незаконними і
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, посилаючись на те, що їй, як
інваліду ІІ групи стало відомо, що
Пенсійним фондом України порушені її
права, передбачені Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Будучи за рішенням МСЕК інвалідом ІІ
групи, положеннями ст. 14 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що вона належить до
категорії 1, осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що вона має право на
отримання державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що державна пенсія особам,
віднесеним до категорії 1, та у зв'язку з
втратою годувальника, в усіх випадках
розмір пенсій для інвалідів ІІ групи,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не може
бути нижче 8 мінімальних пенсій за
віком.

Згідно вимог ст. 63 Закону передбачено,
що фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок державного бюджету.

Згідно ст. 64 Закону передбачено, що
особи, винні в порушенні вимог цього
Закону, утаюванні або навмисно
перекрученні відомостей про стан
радіаційної обстановки або про
захворюваність людей, у видачі
документів, посвідчень, вчиненні
будь-яких інших діянь, що призводять до
незаконного одержання громадянами
прав і пільг, передбачених цим Законом,
несуть матеріальну, адміністративну
або кримінальну відповідальність,
встановлену законодавством України.

Згідно ст. 67 Закону передбачено, що
конкретні розміри всіх доплат, пенсій і
компенсацій підвищуються Кабінетом
Міністрів України, відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 71 Закону передбачено, що дія
положень цього Закону не може
призупинятися іншими законами, крім
законів про внесення змін до цього
Закону.

Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі мінімального споживчого
бюджету. В умовах кризового стану
економіки та спаду виробництва
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі не нижче межі
малозабезпеченості. Мінімальний
розмір пенсії за віком підвищується у
зв'язку із збільшенням величини
вартості мінімального споживчого
бюджету чи межі малозабезпеченості.

Відповідно до вимог Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», розмір
мінімальної пенсії інваліда ІІ групи
захворювання, що пов'язане з виконанням
робіт по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, з червня 1996 року
збільшувався в декілька разів, з
наступним перерахунком у разі
збільшення величини вартості
мінімального споживчого бюджету чи
межі малозабезпеченості. Обов'язок
щодо призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати покладено на
Управління пенсійного фонду України.
Але всупереч вимогам законодавства
України Управління ПФУ у
Києво-Святошинському районі Київської
області порушив вимоги цього закону і
нарахував та сплачував належні їй
пенсії в значно меншому розмірі,
використовуючи для нарахування
замість норм Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» положення
підзаконного нормативного акта -
постанови Кабінету Міністрів України.

Така діяльність Пенсійного фонду
України є протиправною, оскільки такі
дії порушують її права, визначені
Конституцією України.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам І групи - 100
процентів мінімальної пенсії за віком,
інвалідам ІІ групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, інвалідам
ІІІ групи - 50 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до вимог ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
в усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по І групі
інвалідності - 10 мінімальних пенсій за
віком, по ІІ групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком, по ІІІ
групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Посилання Пенсійного фонду України на
те, що існувала правова колізія між
Законом і законами України про
Державний бюджет України на відповідні
роки, які були прийняті пізніше, не
можуть відміняти, а ні положень
відповідних статей Конституції
України, а ні інших чинних законів, у
тому числі положень Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Безпідставним є положення Пенсійного
фонду України на відсутність коштів
щодо забезпечення виплати зазначених
пенсій у таких розмірах за період з 19
березня 2001 року по теперішній час,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
коштів, як на причину невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені ст. 46
Конституції України та ст. ст. 49, 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», щодо визначення розміру
та виплати пенсії.

Позивач ОСОБА_1 вважає дії Управління
ПФУ у Києво-Святошинському районі
Київської області щодо перерахунку і
виплати недоплаченої пенсії,
неправомірними.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1
просила вернутися до Верховного Суду
України з клопотанням для вирішення
питання стосовно внесення до
Конституційного Суду України подання
щодо конституційності постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Визнати незаконними дії
відповідача щодо застосування ним під
час нарахування/перерахунку його
пенсій, за період, починаючи з 01 січня
2005 року і до моменту винесення рішення
у цій справі, положень Бюджетних
законів, а також підзаконних
нормативно-правових актів, якими у
порушення та розріз встановлених
Конституцією і Законами України вимог
і норм, визначено розміри пенсій для
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, до того, ще
й значно менші, ніж передбачені
статтями 50, 54 Закону № 796 для
відповідної категорії громадян.
Визнати протиправною бездіяльність
відповідача щодо нарахування,
перерахунку та виплати ним їй, ОСОБА_1
недоотриманих сум державної та
додаткової пенсій, передбачених
статтями 49, 50, 54 Закону № 796, за період,
починаючи з 01 січня 2005 року і до моменту
винесення рішення у цій справі.
Зобов'язати відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
державної пенсії їй, ОСОБА_1 відповідно,
на підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом № 796 у редакції
діючих Законів № 230/96, № 231, та
пов'язаними із ним Законами, а саме у
розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій
за віком, за період, починаючи з 01 січня
2005 року і до моменту винесення рішення
у цій справі, де розмір пенсії за віком
визначається у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, встановленого законом,
одночасно враховуючи вимоги статті 67
Закону № 796, за якими розміри пенсій
збільшуються у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; - без
урахування приписів Бюджетних законів,
а також підзаконних
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, якими визначено
розміри пенсій для осіб, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
відмінні від законодавчо встановлених,
ще й у бік зменшення. Зобов'язати
відповідача зробити нарахування,
перерахунок та виплату додаткової
пенсії йому, відповідно, на підставі, у
порядку та розмірах, встановлених
Законом № 796 у редакції діючих Законів
№ 230/96, № 231, та зобов'язаними із ним
Законами, а саме у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком, за період,
починаючи з 01.01.2005 і до моменту
винесення рішення у цій справі, де
розмір пенсії за віком визначається у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого законом, одночасно
враховуючи вимоги статті 67 Закону № 796,
за якими розміри пенсій збільшуються у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; - без урахування
приписів Бюджетних законів, а також
підзаконних нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, якими
визначено розміри пенсій для осіб,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відмінні від законодавчо
встановлених, ще й у бік зменшення.
Стягнути з відповідача у порядку
негайного виконання, передбаченого
статтею 256 КАС України, на свою користь
боргову суму за пенсійними виплатами,
що виникла за весь період невиконання
вимог Законів України щодо нарахування
та перерахунку його пенсій,
передбачених статтями 50, 54 Закону № 796.

Відповідач подав до суду заперечення, в
яких просив у задоволенні позову
відмовити з тих підстав, що відповідно
до ст. 53 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього закону
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Згідно
закону Закону україни «Про державний
бюджет України на 2014 рік» було
встановлено, що у 2014 році підвищення та
доплати до пенсії за ст.ст. 39,50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовується у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету України на
2014 рік. Розрахунок виплати визначеної
ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
проводиться згідно вищезазначених
нормативних актів.

Суддя, дослідивши матеріали справи,
зібрані у справі докази, вважає, що
позов підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач перебуває на обліку в
Управлінні ПФУ у Києво-Святошинському
районі Київської області та отримує
пенсію по ІІ групі захворювання, яке
пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС,
призначену відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У березні року позивач ОСОБА_1
зверталася до Управління ПФУ у
Києво-Святошинському районі Київської
області із заявою стосовно здійснення
перерахунку їй пенсії відповідно до
вимог ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Листом №
102/3-03 від 28 березня 2014 року їй було
відмовило у здійсненні відповідного
перерахунку, оскільки розрахунок та
виплата розміру пенсії, визначеного
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
проводиться згідно чинного
законодавства України. Законні
підстави для проведення перерахунку
відсутні.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1,2,3,4 встановлюються у
вигляді державної пенсії та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

У відповідності до ст. 14 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивача
віднесено до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, який одержує пенсію по
інвалідності на підставі ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст. 50 цього Закону.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам II групи - у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини четвертої статті
54 цього Закону, якою визначено підстави
та умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника, в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
II групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 8 мінімальних пенсій за
віком.

За таких обставин, позивач має право на
призначення основної пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі не нижчому
75 відсотків мінімальної пенсії за
віком та восьми мінімальних пенсій за
віком

Положення ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, ркі постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» містять
пряму вказівку, що під час визначення
розміру таких пенсій за основу її
обчислення як розрахункова величина
береться мінімальна пенсія за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про заг альнообов'язкове
державне пенсійне страхування», згідно
якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Проте, відповідач, всупереч ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виплачував позивачу
основну пенсію та додаткову пенсію у
меншому розмірі, аніж встановлено
постановою Кабінету міністрів України
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 23 листопада 2011 року № 1210.

Так, Закон України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу у
порівняні з постановою КМ України «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 23
листопада 2011 року № 1210, та є
пріоритетним у застосуванні.

Будь-яким іншим законом, крім Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
мінімальний розмір пенсії не
встановлений, у зв'язку з чим відсутні
підстави не застосовувати для
розрахунку пенсії га додаткової
пенсії, розмір мінімальної пенсії за
віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Водночас. Закон України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» було
доповнено гт. 67, згідно якого виплата
коштів, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у 2014 року проводиться у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік лише
31 липня 2014 року. Редакція набрала
законної сили 16.08.14р.

У період з 01 січня по 16 серпня 2014 року
правове регулювання правовідносин
щодо виплати додаткової пенсії особам,
які мають статус осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
іншими законами, крім закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - не
здійснювалися.

За таких суд приходить до висновку про
те, що у період з 04 лютого 2014 ( з
урахуванням ухвали суду від 04 лютого 2014
року про залишення позову в частині без
розгляду) по 15 серпня 2014 року
відповідач зобов'язаний був
виплачувати позивачу пенсію та
додаткову пенсію у розмірі,
встановленому ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Отже, оцінюючи докази в їх
сукупності, суддя дійшов висновку про
часткове задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», Законами
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», «Про Державний бюджет
України на 2012 рік», Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року, Рішенням Конституційного суду
України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, ст. ст.
99, 102, 183-2, 162-163 КАС України, суддя,-

П О СТ А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного
фонду України в Києво-Святошинському
районі Київської області щодо
перерахунку пенсії ОСОБА_1
протиправною та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Києво-Святошинському районі Київської
області здійснити перерахунок пенсії
та виплатити ОСОБА_1 основної пенсії в
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком,
передбачену статтями 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період 04 лютого 2014 року по 15 серпня
2014 року з урахуванням проведених
виплат.

В решті позову відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
Державного бюджету України.

Апеляційна скарга може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Києво-Святошинський районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови або протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Пінкевич
Н.С.