Справа № 2а-1170/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 р.
Справа № 9104/61024/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я.,
Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Маневицької селищної ради
Волинської області на постанову
Маневицького районного суду
Волинської області від 17 травня 2011 року
в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради
Волинської області про зобов'язання
провести нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії як
працюючому на території гарантованого
добровільного відселення,-

В С Т А Н О
В И В:

13 квітня 2011 року ОСОБА_1 (надалі -
позивач) звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Маневицької селищної ради Волинської
області про зобов'язання провести
нарахування та виплату доплати до
пенсії як працюючому у на території
гарантованого добровільного
відселення в розмірі двох мінімальних
заробітних плат відповідно до вимог ст.
39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" за шість місяців, що
передують даті звернення до суду з
адміністративним позовом.

Постановою Маневицького районного
суду Волинської області від 17 травня 2011
року позов задоволено: зобов'язано
Маневицьку селищну раду Волинської
області провести перерахунок та
виплату позивачу доплати до пенсії в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат на час виплати за період з 13 жовтня
2010 року по 17 травня 2011 року на підставі
положень ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням виплачених сум. Постанову
в частині перерахунку та виплати
доплати до пенсії в межах суми
стягнення за один місяць звернено до
негайного виконання.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 20 вересня 2005 року № 936, якою
затверджено Порядок використання
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних із
соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи та проживають на
радіоактивно забрудненій території,
розпорядником використання бюджетних
коштів є Управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Маневицької районної
державної адміністрації Волинської
області. Просить постанову визнати
нечинною і закрити провадження у
справі.

Враховуючи те, що від усіх осіб, які
беруть участь у справі, клопотань про
розгляд справи за їх участю до суду не
надходило, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.
197 КАС України розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
відноситься до 3-ї категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та проживає на території
гарантованого добровільного
відселення, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 21.12.1992
року, виданим Волинською обласною
державною адміністрацією. Позивач
займається підприємницькою діяльністю
на підставі свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
№ 2 000063, виданого Маневицькою
районною державною адміністрацією
14.12.1999 року, Згідно довідки Маневицької
селищної ради Волинської області № 492
від 23.02.2011 року позивач як працюючий на
території гарантованого добровільного
відселення отримував доплату в розмірі
10 грн. 50 коп.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Згідно зі ст. 39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в редакції,
що діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення - три
мінімальні заробітні плати; у зоні
гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати; у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата. Пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті.

Всупереч ст. 39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивачу
вказана доплата виплачувалася
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України №836 від 26 липня 1996
року, а не в кратному відношенні до
мінімальної заробітної плати, як того
вимагає вказаний Закон.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, за конституційними
нормами, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, суд
першої інстанції зробив правильний
висновок, що при визначенні розміру
доплати позивачеві застосуванню
підлягають положення ст. 39 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не вказана постанова Кабінету
Міністрів України, яка істотно звужує
обсяг встановлених законом прав.

При цьому колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин та
розгляду справи в суді першої
інстанції) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Разом з тим колегія суддів вважає за
необхідне зазначити про те, що 14 червня
2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік", який набрав
чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 ч.1 цього Закону Прикінцеві
положення Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено п.4, яким установлено, що у 2011
році норми і положення ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", ст.ст. 14, 22, 37 та ч.3
ст.43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік", - 06 липня 2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 745 "Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про
підставність позовних вимог позивача
щодо зобов'язання провести нарахування
та виплату доплати відповідно до ст. 39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 13 жовтня 2010 року по 17 травня
2011 року.

Механізм використання, обліку,
звітності і контролю за використанням
коштів державного бюджету для
виконання програм, пов'язаних із
соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, головним розпорядником
яких є Мінсоцполітики, визначений
Порядком використання коштів
державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним
захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 20 вересня 2005 року
№ 936 (далі - Порядок).

Відповідно до вказаного Порядку
виплата доплат за роботу на територіях
радіоактивного забруднення
проводиться за місцем основної роботи
громадян.

Підприємство, в якому працює
громадянин, якому повинна проводитись
доплата, не пізніше, ніж за два місяці
до початку кожного бюджетного року
повинно подати до уповноваженого орану
відомості про підприємство з
визначенням кількості постраждалих
осіб за категоріями отримувачів
компенсацій та допомоги певних видів
за формою, затвердженою
Мінсоцполітики, і списки громадян із
зазначенням прізвища, імені та по
батькові, категорії, серії та номера
посвідчення, місця реєстрації,
ідентифікаційного номера.

Крім цього, до 25 числа місяця, за який
здійснюється нарахування,
підприємства подають до
уповноваженого органу документи щодо
розрахункових витрат, пов'язаних з
виплатою компенсацій та допомоги
певних видів, за затвердженою
Мінсоцполітики формою та реєстр
отримувачів компенсаційних виплат і
допомоги певних видів, де зазначаються
прізвище, ім'я та по батькові,
категорія, номер посвідчення,
ідентифікаційний номер, відомості про
нараховані виплати, суму компенсацій
та вид доплати.

Уповноважений орган перевіряє,
реєструє, обліковує розрахунки та
подає органам Казначейства платіжні
документи для здійснення відповідних
видатків, що проводяться в
установленому законодавством порядку.

Керівники підприємств несуть
персональну відповідальність за
своєчасність подання розрахункових
документів до уповноваженого органу та
правильність призначення і
нарахування компенсаційних виплат та
допомоги певних видів.

Таким чином, зважаючи на вимоги
вищенаведених нормативно-правових
актів, суд приходить до висновку, що
Маневицька селищна рада Волинської
області - відповідач в справі, несе
відповідальність за правильність
призначення і нарахування позивачу
доплати згідно вимог ст. 39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно вищезазначеного Порядку
Управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Маневицької районної державної
адміністрації Волинської області
перевіряє, реєструє, обліковує
розрахунки, що надаються
підприємством, установою чи
організацією та подає органам
Державного казначейства платіжні
документи для здійснення відповідних
видатків, що проводяться в
установленому законодавством порядку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
Управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Маневицької районної державної
адміністрації Волинської області
безпосередньо позивачу таку доплату не
проводить, а таку виплату проводить
Маневицька селищна рада Волинської
області.

При цьому колегія суддів зазначає, що
Управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Маневицької районної державної
адміністрації Волинської області не
нележить до кола учасників
правовідносин між сторонами у справі
для виконання вимог Порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затверджкеного постановою Кабінету
Міністрів України № 936 від 20.09.2005 р.
Застосувавши такий спосіб захисту
порушеного права позивача, суд
фактично визначає шляхи та джерела
виконання судового рішення, що
перебуває за межами розглядуваного
спору.

За таких обставин обов'язок щодо
нарахування і виплати спірної допомоги
належить покласти на Маневицьку
селищну раду Волинської області.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги щодо
скасування оскарженого судового
рішення в цілому суттєвими не
являються і не складають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що має наслідком
залишення постанови без змін.

Керуючись статями 99, 195, 197 ч. 1 п. 3, ст.ст.
198, 200, 205 ч. 1, ст.ст. 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маневицької
селищної ради Волинської області
залишити без задоволення.

Постанову Маневицького районного суду
Волинської області від 17 травня 2011 року
у справі № 2-а-1170/11/0311 за позовом ОСОБА_1
до Маневицької селищної ради
Волинської області про зобов'язання
провести нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії як
працюючому на території гарантованого
добровільного відселення - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий:
О.М. Довгополов

Судді :
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький