Справа № 808/6271/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

23 грудня 2014 року (о 10 год. 17 хв.) Справа №
808/6271/14 Провадження №ДО/808/204/14
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.

за участю секретаря Батечко М.Д.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Маріупольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкової
заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Маріупольська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі - Маріупольська
ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області,
позивач) звернулась до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) із позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1, відповідач), в якому просить
стягнути з відповідача податкову
заборгованість з податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 1 190,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на Податковий кодекс
України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК
України) та зазначає, що згідно
облікової картки платника відповідач
має податковий борг з податку на доходи
фізичних осіб, який виник внаслідок
збільшення грошового зобов'язання,
визначеного податковими
повідомленнями рішеннями від 24.05.2013
№ на суму 1 020,00 грн. та № на
суму 170,00 грн. Позивачем вживалися
заходи щодо стягнення податкової
заборгованості у встановленому
законодавством порядку, проте борг у
добровільному порядку відповідачем не
сплачено. На час розгляду справи у суді
заборгованість відповідачем не
погашена, а тому підлягає примусовому
стягненню у судовому порядку. На
підставі викладеного, просить позов
задовольнити та стягнути з відповідача
суму податкового боргу з податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 1 190,00
грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте 22.12.2014
надав до суду клопотання (вх. № 54264) про
розгляд справи за його відсутності.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, про час та місце проведення
судового засідання повідомлявся
належним чином. Заперечення проти
позову на адресу суду не надходили.

Рекомендоване поштове відправлення,
яке містило ухвалу про зупинення
провадження в адміністративній справі
та повістку про виклик до суду,
надсилалось відповідачу за його місцем
проживання, внесеним до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, було
повернуто до суду із відміткою
відділення поштового зв'язку «за
закінченням терміну зберігання», а
відтак на підставі ст.ст. 33, 167 КАС
України вважається таким, що було
вручено відповідачу.

Розглянувши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
зареєстрований як фізична особа -
підприємець 30.05.2005, про що свідчить
Спеціальний витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, та з 07.06.2005 перебуває
на обліку у Маріупольській ОДПІ ГУ
Міндоходів у Донецькій області за №3641
(довідка про взяття на облік платника
податків від 09.07.2008 №715).

Посадовими особами Маріупольської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області
проведено камеральну перевірку
податкової звітності, за результатами
якої складено акт від 25.02.2013
№322/1712/НОМЕР_1. Під час перевірки
встановлено порушення відповідачем
пп.49.18.5 п.49.18 ст.49 ПК України, а саме: не
подання податкової декларації про
майновий стан і доходи за 2011 рік.
Вказаний Акт направлений відповідачу
поштою 25.02.2013, але повернувся до
податкового органу із відміткою
відділення поштового зв'язку «за
закінченням терміну зберігання».

На підставі акту перевірки та з
урахуванням виявленого порушення
позивачем винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
24.05.2013 №, яким відповідачу
нараховано штрафні санкції з податку
на доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування у розмірі 170,00 грн.
Указане рішення було направлено 17.06.2013
на адресу відповідача, але повернулось
на адресу податкового органу із
відміткою відділення поштового зв'язку
«за закінченням терміну зберігання».

Крім того, 25.02.2013 посадовими особами
Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області проведено
камеральну перевірку податкової
звітності, за результатами якої
складено акт №323/1712/НОМЕР_1. Під час
перевірки встановлено порушення
відповідачем пп.49.18.5 п.49.18 ст.49 ПК
України, а саме: не подання податкової
декларації про майновий стан і доходи
за 2012 рік. Вказаний Акт направлений
відповідачу поштою 25.02.2013, але
повернувся до податкового органу із
відміткою відділення поштового зв'язку
«за закінченням терміну зберігання».

На підставі акту перевірки та з
урахуванням виявленого порушення
позивачем винесено податкове
повідомлення-рішення форми «Р» від
24.05.2013 №, яким відповідачу
нараховано штрафні санкції з податку
на доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування у розмірі 1 020,00
грн. Указане рішення було направлено
17.06.2013 на адресу відповідача, але
повернулось на адресу податкового
органу із відміткою відділення
поштового зв'язку «за закінченням
терміну зберігання».

Таким чином, згідно облікових карток
платника у відповідача наявний борг з
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 1 190,00 грн.

У зв'язку з несплатою відповідачем
вищевказаної суми узгодженої
податкової заборгованості у
добровільному порядку Маріупольська
ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області
звернулась із позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України
податком є обов'язковий, безумовний
платіж до відповідного бюджету, що
справляється з платників податку
відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено,
що платник податків зобов'язаний,
зокрема:

- подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів;

- сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Підпунктом 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 ПК України
встановлено, що податкові декларації,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює,
зокрема, календарному року для
платників податку на доходи фізичних
осіб - підприємців - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) року.

Порядок оподаткування доходів,
отриманих фізичною особою -
підприємцем від провадження
господарської діяльності, крім осіб, що
обрали спрощену систему оподаткування
встановлено ст.177 ПК України.

Згідно із п.177.1, 177.2 ст.177 ПК України
доходи фізичних осіб - підприємців,
отримані протягом календарного року
від провадження господарської
діяльності, оподатковуються за
ставками, визначеними в пункті 167.1
статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

Відповідно до п.177.5 ст.177 ПК України
фізичні особи - підприємці подають до
контролюючого органу податкову
декларацію за місцем своєї податкової
адреси за результатами календарного
року у строки, встановлені цим Кодексом
для річного звітного податкового
періоду, в якій також зазначаються
авансові платежі з податку на доходи.

Як встановлено пп. 54.3.1. п. 54.3. ст. 54 ПК
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо платник податків
не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачем не було подано податкових
декларацій про майновий стан і доходи
за 2011 та 2012 роки, що зафіксовано у
відповідних актах камеральних
перевірок.

За змістом пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України
штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 120.1 ст. 120 ПК України
неподання або несвоєчасне подання
платником податків або іншими особами,
зобов'язаними нараховувати та
сплачувати податки, збори податкових
декларацій (розрахунків), -

тягнуть за собою накладення штрафу в
розмірі 170 гривень, за кожне таке
неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в
розмірі 1020 гривень за кожне таке
неподання або несвоєчасне подання.

Із матеріалів справи вбачається, що за
результатами перевірки та з урахування
виявлених порушень відповідачу
нараховано штрафні санкції з податку
на доходи фізичних осіб у розмірі 1 190,00
грн.

Аналізуючи вище викладені норми, суд
вважає, що позивачем правомірно та у
відповідності до приписів
законодавства позивачу нараховані
штрафні санкції за неподання
податкових декларацій про майновий
стан і доходи за 2011 та 2012 роки.

У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. (п.57.3 ст.57 ПК України).

При цьому, згідно п.56.1 ст.56 ПК України
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

Податкові повідомлення-рішення було
направлено на адресу відповідача, але
повернулись до податкового органу із
відповідною відміткою поштового
відділення. Указані рішення
відповідачем ні у адміністративному,
ні у судовому порядку оскаржені не
були, а отже є узгодженими, доказів
протилежного відповідачем суду не
надано.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання (п. 59.3 ст. 59
ПК України).

Податкова вимога надсилається
(вручається) також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК
України).

Позивачем вживалися заходи щодо
стягнення податкової заборгованості у
встановленому законодавством порядку,
а саме відповідачу поштою надіслана
податкова вимога від 11.10.2013 № 21329-17 на
суму 5 245,67 грн., яка повернулось на
адресу податкового органу із відміткою
відділення поштового зв'язку «за
закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем
повністю погашено не було, у зв'язку із
чим податкова вимога повторно не
надсилалась.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст.
14 ПК України).

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п. 95.1 - 95.4 ст. 95 ПК України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу. Рішення контролюючого органу
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою
контролюючого органу. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку , визначеному Кабінетом
Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді сума
податкового боргу з податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 1 190,00 грн.
відповідачем не сплачена,
заборгованість перед бюджетом не
погашена, доказів протилежного
відповідач суду не надав. Проти позову
відповідач не заперечив, доводи
позивача не спростував.

Як встановлено ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 КАС
України не передбачено їх стягнення у
даних випадках.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
на користь Місцевого бюджету
Орджонікідзевського району м.
Маріуполя податковий борг з податку на
доходи фізичних осіб, що сплачуються
фізичними особами за результатами
річного декларування у розмірі 1 190,00
грн. (одна тисяча сто дев'яносто гривень
00 копійок) на р/р 0054, код платежу
11010500, отримувач Маріуп. УК /Орджон.
р-н/11010500, код отримувача 37989721, банк
ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Батрак