Справа № 333/6202/14-а
Суддя: Кулик В. Б.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/6202/14-а
Провадження № 6-а/333/276/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року

м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
в складі:

головуючого судді:
Кулик В.Б.,

при секретарі:
Довгаль А.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в залі суду м.
Запоріжжя, подання про зміну способу і
порядок виконання судового рішення від
07.12.2010 року, винесеного Комунарським
районним судом м. Запоріжжя по справі №
2-5219/10, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Запорізькій області ОСОБА_1
звернулася до суду з заявою про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення, посилаючись на те, що на
виконанні відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у
Запорізькій області знаходиться
виконавчий лист № 2-5219/10, виданий
Комунарським районним судом м.
Запоріжжя 27.01.2014 року.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» боржнику була
надана можливість самостійно виконати
рішення суду.

Листом від 28.02.2014 року за вих. № 337-7/12
боржник повідомив про неможливість
виконання рішення суду у повному
обсязі у зв’язку із відсутністю
відповідних асигнувань.

Згідно з п. 3 Прикінцевих положень ЗУ
«Про державний бюджет України на 2012
рік» положення ст. 6 ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни», застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2012 рік.
Відповідні розміри підвищення до
пенсії встановлені постанови
Кабінетом Міністрів України від 28.05.2008
року № 530 «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій населення»,
від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» та від 28.12.2011 року
№ 1381 «По підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення». Фінансове забезпечення
даних виплат відповідно до ст.. 7 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни»
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Станом на 2012-2014 рік коштів на виплату
заборгованості управління не виділено.

01.01.2013 року набрав чинності ЗУ «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» який встановлює
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів визначених ЗУ «Про
виконавче провадження» та особливості
їх виконання. Зокрема ст.. 3 Закону
передбачає, що виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган. Здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень – за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду. У відповідності до норм
вищевказаного Закону виконання
рішення рішень суду про стягнення
коштів здійснюється Державною
казначейською службою України,
урахуванням особливостей передбачених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 45 від 30.01.2013 року, яка визначає
механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі
– рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Державний виконавець Морар М.В. до
судового засідання не з’явився про
час, день і місце розгляду подання був
повідомлений у встановленому законом
порядку. У подані про заміну способу та
порядку виконання рішення просив
розглядати вищевказане подання без
його участі.

Позивач у судове засідання не з’явився
про час, день і місце розгляду подання у
встановленому законом порядку причини
не явки суд не повідомив.

Представник відповідача у судове
засідання не з’явився про час, день і
місце розгляду подання у встановленому
законом порядку причини не явки суд не
повідомив. Надав до суду письмові
заперечення в яких просив суд
відмовити у задоволені подання,
оскільки вважає, що матеріалами справи
не встановлено обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення, у разі задоволення подання
фактично буде змінений зміст судового
рішення. Лист від 13.06.2013 року № 846/12/13-13
відкликано згідно з листом Вищого
адміністративного суду України від
11.02.2014 року № 173/11/14-14 у зв’язку зі
змінами в чинному законодавства.

Їх неявка не перешкоджає розгляду
подання.

Суд, розглянувши подання про заміну
способу та порядку виконання судового
рішення, дослідивши матеріали справи
приходить до висновку, що дане подання
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 07.12.2010 року,
прийнятою по справі № 2-5219/10,
адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФУ
в Комунарському районні м. Запоріжжя
задоволено повністю: визнано
неправомірною відмову УПФУ в
Комунарському районні м. Запоріжжя
щодо нездійснення перерахунку пенсії
та додаткової пенсії відповідно до ст.
ст. 50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 22.05.2008 року по
07.12.2010 року; зобов’язано УПФУ в
Комунарському районі м. Запоріжжя
провести перерахунок та виплату ОСОБА_2
пенсії по третій групі інвалідності
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
встановивши її на рівні 6 мінімальних
пенсій за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законодавством, та додаткової пенсії,
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров’ю, відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», встановивши її на рівні 50%
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законодавством, за період
з 22.05.2008 року по 07.12.2010 року.

На виконані відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у
Запорізькій області знаходиться
виконавчий лист № 2-5219/10, виданий 27.01.2014
року Комунарським районним судом м.
Запоріжжя.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» боржнику була
надана можливість самостійно виконати
рішення суду.

Відповідно до ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Ця норма не
містить виключного переліку обставин,
що є підставою для вирішення питання
про зміну способу та порядку виконання
судового рішення.

Підставою для зміни способу та порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

З 01.01.2013 року набрав чинності ЗУ «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05.06.2012 року,
відповідно до ст. 3 якого виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється Державною казначейською
службою України в межах відповідних
призначень шляхом з рахунків
державного органу, а в разі відсутності
у зазначеного органу відповідних
призначень – за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Таким чином, за нормами вказаного
Закону судове рішення у відповідних
спорах може бути виконано лише при
зазначенні судом про стягнення з
державного органу конкретної суми
грошових коштів.

На підставі викладеного, суд вважає, що
у даному випадку очевидна неможливість
виконання постанови суду у визначений
судом спосіб, при чому з урахуванням ст.
263 КАС України, існують обставини, які
вказують на складність виконання
судового рішення протягом тривалого
часу, яке не виконується.

Європейським судом з прав людини у
рішенні від 29.06.2006 року у справі
«Пантнлеєнко проти України» зазначив,
що ст. 13 Конвенції гарантує наявність
на національному рівні засобу
правового захисту для реалізації прав
і свобод, у якій би формі вони не
забезпечувалися у національному
правовому полі. Суд також підкреслив,
що засіб юридичного захисту має бути
ефективним, як на практиці, так і за
законом.

У рішенні від 31.07.2003 року, у справі
«Дорани проти Ірландії» Європейський
суд з прав людини зазначив, що поняття
«ефективний засіб» передбачає
запобігання порушенню або припиненню
порушення, а так само встановлення
механізму відновлення, поновлення
пропущеного права.

При вирішені справи «Каіч та інші проти
Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року)
Європейський суд з прав людини вказав,
що для Конвенції було б неприйнятно,
якби ст. 13 декларувала право на
ефективний засіб захисту але без його
практичного застосування. Таким чином,
обов’язковим є практичне застосування
ефективного механізму захисту.
Протилежний підхід суперечитиме
принципу верховенства права.

Держава України несе обов’язок перед
зацікавленими особами забезпечити
ефективний засіб захисту порушених
прав, зокрема – через належний спосіб
захисту та відновленого порушеного
права. Причому обраний судом спосіб
захисту пропущеного права має бути
ефективним та забезпечити реальне
відновлення пропущеного права.

Разом з тим, за нормами ЗУ «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
від 05.06.2012 року держава гарантує
виконання рішення суду виключно про
стягнення певної суми грошових коштів,
боржником за яким є державний орган.

Виходячи з положень вказаного Закону
та приписів Порядку, затвердженого на
виконання цього Закону Постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011
року № 845, органи Казначейства на
теперішній час не мають повноважень
для зобов’язання іншого органу вчини
певні дії та можливості прийняти до
виконання виконавчий документ без
зазначення про стягнення з державного
органу конкретної суми коштів.

На думку суду, з урахуванням приписів
ст. 263 КАС України, виконання постанови
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 07.12.2010 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
УПФУ в Комунарському районні м.
Запоріжжя про визнання протиправною
бездіяльності і зобов’язання до
сплати можливе на сьогодні лише шляхом
зміни способу виконання судового
рішення про стягнення цієї суми, яка
складає 4 224 грн. 69 коп. та не є спірною
між сторонами.

Таким чином, з урахуванням, що зміни у
правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, за якими є
державний орган і ним не передбачено
виконання рішень зобов’язального
характеру, унеможливлюють їх
виконання, а така обставина є підставою
для зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення,
тому суд вважає, що подання відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
263 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання відділу примусового
виконання рішення Управління
державної виконавчої служби про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення по справі № 2-5219/10 за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районні м.
Запоріжжя про визнання протиправною
бездіяльності і зобов’язання вчинити
дії – задовольнити.

Змінити спосіб виконання
постанови Комунарського районного м.
Запоріжжя від 07.12.2010 року по справі №
2-5219/10 за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районні м. Запоріжжя про
визнання протиправною бездіяльності і
зобов’язання вчинити дії в частині
зобов’язання управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя провести перерахунок та
виплату ОСОБА_2 пенсії по третій групі
інвалідності відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
встановивши її на рівні 6 мінімальних
пенсій за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законодавством, та додаткової пенсії,
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров’ю, відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», встановивши її на рівні 50%
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законодавством, за період
з 22.05.2008 року по 07.12.2010 року, в сумі 4 224
грн. 69 коп.

Стягнути з управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя на
користь ОСОБА_2 пенсію по третій групі
інвалідності відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
встановивши її на рівні 6 мінімальних
пенсій за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законодавством, та додаткової пенсії,
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров’ю, відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», встановивши її на рівні 50%
мінімальних пенсій за віком, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законодавством, за період
з 22.05.2008 року по 07.12.2010 року, в сумі 4 224
грн. 69 коп. Ухвала суду може
бути оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суд
протягом 5 днів, в порядку
встановленому ст. 186 КАС України.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
В.Б. Кулик