Справа № 2а-1778/09/0970
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/74127/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.,

за участю: секретаря Руденко А.М.,

представника відповідача Кец Х.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в місті
Івано-Франківськ на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 08.09.2009 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2011 по
справі №2а-1778/09/0970 (№75096/09/9104) за позовом
суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції в місті
Івано-Франківськ про скасування
податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., пояснення представника
відповідача, перевіривши доводи
касаційної скарги щодо дотримання
правильності застосування судом
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
08.09.2009, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2011,
позовні вимоги суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції в місті Івано-Франківськ про
скасування податкових
повідомлень-рішень - задоволено
частково. Скасовано податкове
повідомлення-рішення від 23.06.2009
№/0. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Державна податкова інспекція в місті
Івано-Франківськ 03.11.2011 звернулась з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
ухвалою від 10.11.2011 прийняв її до свого
провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 08.09.2009 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2011,
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального права, зокрема, статей 1, 2
Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 №727/98,
підпункту 4.2.8 пункту 4.2 статті 4,
підпункту 8.1.3 пункту 8.1 статті 8,
підпункту 18.1 статті 18, підпункту 19.1
статті 19 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб».

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією в місті Івано-Франківськ
проведена планова виїзна комплексна
документальна перевірка суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_2 з питань дотримання вимог
законодавства про оподаткування за
період з 01.01.2006 по 31.12.2008.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем підпункту 4.2.8 пункту 4.2
статті 4, пункту 7.1 статті7, підпункту 8.1.3
пункту 8.1 статті 8, підпункту 18.1 статті
18, підпункту 19.1 статті 19 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»,
статей 13 та 14 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян».

За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією в місті
Івано-Франківськ складено акт від
12.06.2009 №7070/17-3/НОМЕР_1 та прийнято
податкове повідомлення-рішення від
23.06.2009 №/0, яким визначено
податкове зобов'язання за платежем
податок з доходів фізичних осіб в сумі
14570,23грн. та податкове
повідомлення-рішення від 23.06.2009
№/0, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання за платежем
податок з доходів найманих працівників
на суму 3645,00 грн., у тому числі за
основним платежем в сумі 1215,00 грн. та за
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 2430,00грн.

Відповідно до статті 1 Указу Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
спрощена система оподаткування, обліку
та звітності запроваджується, зокрема,
для фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис.
гривень.

Згідно з положеннями статті 2 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» суб'єкти малого
підприємництва - фізичні особи мають
право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів за єдиним
податком шляхом отримання свідоцтва
про сплату єдиного податку.

Ставка єдиного податку для суб'єктів
малого підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за
місцем їх державної реєстрації залежно
від виду діяльності і не може становити
менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць.

У разі коли фізична особа - суб'єкт
малого підприємництва здійснює кілька
видів підприємницької діяльності, для
яких установлено різні ставки єдиного
податку, нею придбавається одне
свідоцтво і сплачується єдиний
податок, що не перевищує встановленої
максимальної ставки.

Доходи, отримані від здійснення
підприємницької діяльності, що
обкладається єдиним податком, не
включаються до складу сукупного
оподатковуваного доходу за підсумками
звітного року такого платника та осіб,
що перебувають з ним у трудових
відносинах, а сплачена сума єдиного
податку є остаточною і не включається
до перерахунку загальних податкових
зобов'язань як самого платника податку,
так і осіб, які перебувають з ним у
трудових відносинах, включаючи членів
його сім'ї, які беруть участь у
підприємницькій діяльності.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, протягом періоду, що
перевірявся, позивач перебувала на
спрощеній системі оподаткування. Так,
позивачем було обрано спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності на
2007 рік та на 2008 рік за ставкою 200,00 грн.,
вид діяльності - оптова торгівля.

Згідно з абзацом другим пункту 4 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» форма та порядок
видачі свідоцтва про право сплати
єдиного податку встановлюються
Державною податковою адміністрацією
України і є єдиними на всій території
України. Для переходу на спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єкт малого
підприємництва подає письмову заяву до
органу державної податкової служби за
місцем державної реєстрації.

Згідно з Порядком видачі Свідоцтва про
сплату єдиного податку, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 29.10.1999 №599 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 02.11.1999 за №752/4045,
підставою для видачі Свідоцтва є
подання суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою письмової
заяви згідно з додатком 1 до
зазначеного Порядку.

У рядку 2 вказаної заяви зазначається
вид (види) діяльності, яким суб'єкт
підприємницької діяльності передбачає
займатися.

Зазначені суб'єктом малого
підприємництва види діяльності
записуються податковим органом у
Свідоцтві про сплату єдиного податку.

Нормами Указу не передбачено обов'язку
суб'єкта малого підприємництва, який
бажає перейти на спрощену систему
оподаткування, обирати вичерпний
перелік видів підприємницької
діяльності, якими він планує займатися.

Обмеження у застосуванні спрощеної
системи щодо деяких видів
підприємницької діяльності
встановлені Законом України від 25.03.2005
№2505-IV «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2005 рік» та деяких інших законодавчих
актів України». Відповідно до пункту 4
Прикінцевих положень цього Закону з 1
липня 2005 року до прийняття Закону
України «Про спрощену систему
оподаткування» Указ Президента
України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
застосовується з урахуванням таких
особливостей.

Спрощена система оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва не поширюється на:
суб'єктів підприємницької діяльності,
які провадять діяльність у сфері
грального бізнесу (в тому числі
діяльність, пов'язану із влаштуванням
казино, інших гральних місць (домів),
гральних автоматів з грошовим або
майновим виграшем, проведенням лотерей
(у тому числі державних) та розіграшів з
видачею грошових виграшів у готівковій
або майновій формі), здійснюють обмін
іноземної валюти; суб'єктів
підприємницької діяльності, які є
виробниками підакцизних товарів,
здійснюють господарську діяльність,
пов'язану з експортом, імпортом та
оптовим продажем підакцизних товарів,
оптовим та роздрібним продажем
підакцизних пально-мастильних
матеріалів; суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють: видобуток
та виробництво дорогоцінних металів і
дорогоцінного каміння, дорогоцінного
каміння органогенного утворення;
оптову, роздрібну торгівлю
промисловими виробами з дорогоцінних
металів, що підлягають ліцензуванню
відповідно до Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності».

Інших обмежень щодо видів
підприємницької діяльності, під час
здійснення яких може застосовуватися
спрощена система оподаткування, чинне
законодавство не містить. При цьому
додаткові обмеження не можуть
встановлюватися підзаконними
нормативними актами, зокрема Порядком
видачі Свідоцтва про сплату єдиного
податку.

У свою чергу, вичерпний перелік умов,
дотримання яких є необхідним для
застосування спрощеної системи
оподаткування, встановлені пунктом 1
Указу. Ці умови не обмежують суб'єкта
малого підприємництва у виборі
здійснюваних ним видів діяльності лише
тими, що зазначені у свідоцтві про
сплату єдиного податку чи в будь-якому
іншому документі.

Отже, суб'єкт малого підприємництва має
право займатися будь-якими видами
підприємницької діяльності, за
винятком тих, що не можуть
здійснюватися з використанням
спрощеної системи оподаткування в силу
прямої законодавчої заборони.

За таких обставин режим оподаткування
єдиним податком поширюється на всі
доходи суб'єкта малого підприємництва,
що обрав спрощену систему
оподаткування, незалежно від видів
підприємницької діяльності, від яких
ці доходи одержані.

Враховуючи викладене та з огляду на
положення частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України щодо перегляду судом
касаційної інстанції судових рішень у
межах касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що висновок судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для часткового задоволення
позовних вимог та скасування
податкового повідомлення-рішення від
23.06.2009 №/0 є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суд апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 210, 221, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції в місті Івано-Франківськ
залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
08.09.2009 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27.09.2011 по справі №2а-1778/09/0970
(№75096/09/9104)залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв