Справа № 826/15593/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі головуючого судді
Качура І.А., суддів Келеберди В.І.,
Данилишина В.М., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Державного підприємства «Український
державний геологорозвідувальний
інститут» до Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області Алексєєнко Віолетти
Анатоліївни, Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору Державна служба геології та надр
України, Фонд державного майна України,
Державна реєстраційна служба України
про визнання протиправними дій,
визнання протиправним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Державне
підприємство «Український державний
геологорозвідувальний інститут» (далі
по тексту також - позивач) з позовом до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області Алексєєнко Віолетти
Анатоліївни (надалі також -
відповідач1), Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області (надалі також -
відповідач1), треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору Державна служба геології та надр
України, Фонд державного майна України,
Державна реєстраційна служба України,
в якому з урахуванням заяви про зміну
позовних вимог просило:

- визнати протиправними дії Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області Алексєєнко Віолетти
Анатоліївни щодо відмови у державній
реєстрації права власності на будівлі
та споруди бази відпочинку «Геолог», що
розташовані за адресою Одеська
область, м. Білгород-Дністровський, смт.
Затока, вул. Лазурна, 15, оформленої
рішенням від 04.09.2014року №15582919 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень;

- визнати протиправним та скасувати
рішення від 04.09.2014року №15582919 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області повторно прийняти до
розгляду заяву Державного
підприємства «Український державний
геологорозвідувальний інститут» про
державну реєстрацію права державної
власності на будівлі та споруди бази
відпочинку «Геолог» у складі
адміністративна будівля літ. «А»,
загальною площею 33,75 кв.м.; будинок
відпочинку літ: «Б» загальною площею 36,6
кв.м.; будинок відпочинку літ. «В»
загальною площею 30,64 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «Г» загальною площею
30,64 кв.м.; будинок відпочинку літ. «Д»
загальною площею 30,64 кв.м.; їдальня літ.
«Є» загальною площею 343,64 кв.м.; пральня;
літ. «Ж» загальною площею 28,91
кв.м.;вбиральня літ. «И-» загальною
площею 69, 98 кв.м.; майстерня літ. «М»
загальною площею 30,08 кв.м.; клуб літ. «З»
загальною площею 72,78 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «І» загальною площею
170,81 кв.м.; будинок відпочинку літ. «К»
загальною площею 134,5 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «Л» загальною площею
134,5 кв.м.; будинок відпочинку літ. «Н»
загальною площею 134,5 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «О» загальною площею
134,5 кв.м.; каналізаційна насосна станція
літ. «П» загальною площею 42,16 кв.м., що
розташовані за адресою Одеська
область, м. Білгород-Дністровський, смт.
Затока, вул. Лазурна, 15, що знаходяться в
управлінні Державної служби геології
та надр України та перебувають на
балансі державного підприємства
«Український державний
геологорозвідувальний інститут»;

- судові витрати покласти на
відповідача.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що спірне рішення прийняте за
відсутності законодавчо визначених
правових підстав, що призводить до
порушення прав та законних інтересів
позивача. Позов просив задовольнити у
повному обсязі.

Відповідач позиції щодо заявленого
позову не виклали, явку повноважних
представників до суду не забезпечили.

Третя особа - Державна служба геології
та надр України підтримала позовні
вимоги та з огляду на їх
обґрунтованість позов просила
задовольнити.

Третя особа - Фонд державного майна
України надала письмові пояснення щодо
механізму інвентаризації державного
майна та порядку формування Єдиного
реєстру об'єктів державної власності,
які просила врахувати при прийняті
постанови у справі.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
суд з підстав, визначених ч. 6 ст. 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, прийшов до висновку про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов підлягає частковому задоволенню
з огляду про наступне.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач 19.08.2014р. звернувся з заявою до
Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про державну
реєстрацію права державної власності
на будівлі та споруди бази відпочинку
«Геолог», що розташовані за адресою
Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, смт. Затока,
вул. Лазурна, 15 у складі
адміністративна будівля літ. «А»,
загальною площею 33,75 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «Б» загальною площею 36,6
кв.м.; будинок відпочинку літ. «В»
загальною площею 30,64 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «Г» загальною площею
30,64 кв.м.; будинок відпочинку літ. «Д»
загальною площею 30,64 кв.м.; їдальня літ.
«Є» загальною площею 343,64 кв.м.; пральня;
літ. «Ж» загальною площею 28,91
кв.м.;вбиральня літ. «И» загальною
площею 69, 98 кв.м.; майстерня літ. «М»
загальною площею 30,08 кв.м.; клуб літ. «З»
загальною площею 72,78 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «І» загальною площею
170,81 кв.м.; будинок відпочинку літ. «К»
загальною площею 134,5 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «Л» загальною площею
134,5 кв.м.; будинок відпочинку літ. «Н»
загальною площею 134,5 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «О» загальною площею
134,5 кв.м.; каналізаційна насосна станція
літ. «П» загальною площею 42,16 кв.м.

За наслідком розгляду вказаної заяви,
Державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області Алексєєнко Віолеттою
Анатоліївною 04.09.2014р. прийнято рішення
№15582919 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

Зі змісту спірного рішення вбачається,
що відповідно до відомостей з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно за даною адресою вже
зареєстроване право власності на
зазначені будівлі та споруди від 28.03.2014
року за ПП «Лазурна».

Позивач категорично не погоджується з
такими доводами відповідача, вважає, що
спірним рішенням порушено його законні
права та інтереси, за захистом яких він
звернувся до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що спірні будівлі та
споруди бази відпочинку «Геолог» є
державною власністю, знаходяться на
обліку Фонду державного майна України,
згідно витягу з Єдиного реєстру
об'єктів державної власності щодо
окремого нерухомого державного майна
(бази відпочинку «Геолог») та
перебувають на балансі Українського
державного геологорозвідувального
інституту (УкрДГРІ) (;
орган управління: Державна служба
геології та надр України).

Майно бази відпочинку «Геолог»
перебуває на балансі УкрДГРІ з 15 жовтня
2005 року згідно акту прийому-передачі
майна, майнових прав та зобов'язань
бази відпочинку «Геолог» з балансу
державного підприємства
«Укргеолоздоровниця» на баланс
державного підприємства «Український
державний геологорозвідувальний
інститут», затвердженого Першим
заступником міністра Міністерства
охорони навколишнього природного

середовища України 21 грудня 2005 року.

Спірні правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України від 16.01.2003
року №435-ІV (зі змінами та доповненнями),
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року
№1952-ІV (зі змінами та доповненнями),
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 року №868.

Відповідно до частин 1, 2 статті 182
Цивільного кодексу України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість та
підстави відмови в ній встановлюються
законом.

Спеціальним законом, що визначає
правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації за цим Законом,
та їх обтяжень і спрямований на
забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна
є Закон України від 01.07.2004 року №1952-IV
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до положень ст.2 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно (стаття 4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»).

До повноважень органу державної
реєстрації прав належить, зокрема:
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень або відмова у їх
реєстрації; забезпечення ведення
Державного реєстру прав (пункти 1, 2
частини 1 статті 8 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону Держателем
Державного реєстру прав є центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державної реєстрації прав.

Відповідно до ст. 7-1 Закону Центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державної
реєстрації прав, крім іншого,
забезпечує створення та
функціонування Державного реєстру
прав; здійснює керівництво та контроль
за діяльністю у сфері державної
реєстрації прав.

Ст. 8 Закону визначені повноваження
органу державної реєстрації прав,
згідно якої орган державної реєстрації
прав: 1) проводить державну реєстрацію
прав та їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації; 2) забезпечує ведення
Державного реєстру прав; 3) надає
інформацію про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом; 4) забезпечує облік
безхазяйного нерухомого майна; 5)
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав та
їх обтяжень проводиться в такому
порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Стаття 24 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» містить
виключний перелік підстав, згідно яких
може бути відмовлено у державній
реєстрації прав: заявлене право,
обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
об'єкт нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; заявлене право вже
зареєстровано.

Процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна, визначає Порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013 року №868 (далі - Порядок № 868).

Як встановлено п. 2 Порядку №868 державну
реєстрацію прав шляхом внесення
записів до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (далі - Державний
реєстр прав) проводять орган державної
реєстрації прав та нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

Орган державної реєстрації прав
проводить: - державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно за
місцем розташування такого майна; -
державну реєстрацію обтяжень речових
прав на нерухоме майно незалежно від
місця розташування такого майна; -
облік безхазяйного нерухомого майна за
місцем розташування такого майна.

Як встановлено п. 36 Порядку № 868 для
проведення державної реєстрації
речових прав необхідними документами є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
таких прав на нерухоме майно, та інші
документи, визначені цим Порядком.

Зокрема, законодавець визначає, що
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є:1)
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат; 2) свідоцтво про право
власності на частку в спільному майні
подружжя в разі смерті одного з
подружжя, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; 3) свідоцтво про право на
спадщину, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат; 4) видані нотаріусом
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
закону; 6) свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді, чи його дублікат; 7) свідоцтво про
право власності на нерухоме майно чи
його дублікат, видані до 01 січня 2013 р.
органом місцевого самоврядування або
місцевою держадміністрацією; 8) рішення
про закріплення нерухомого майна на
праві оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею; 10) рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно; 11) ухвала суду про
затвердження (визнання) мирової угоди;
12) заповіт, яким установлено сервітут
на нерухоме майно; 13) закон, яким
установлено сервітут на нерухоме
майно; 14) рішення уповноваженого
законом органу державної влади про
повернення об'єкта нерухомого майна
релігійній організації; 15) рішення
власника майна, уповноваженого ним
органу про передачу об'єкта нерухомого
майна з державної у комунальну
власність чи з комунальної у державну
власність або з приватної у державну чи
комунальну власність; 16) інші
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Водночас, в ч. 1 ст. 24 Закону №1952,
визначений вичерпний перелік правових
підстав для відмови у державній
реєстрації прав, до яких зокрема
належать: - заявлене право не підлягає
державній реєстрації відповідно до
цього Закону; - нерухоме майно або
більша за площею його частина
перебуває в іншому реєстраційному
(кадастровому) окрузі; - із заявою про
державну реєстрацію звернулася особа,
яка відповідно до цього Закону не може
бути суб'єктом права власності на даний
об'єкт нерухомого майна або
представником такого суб'єкта; - подані
документи не відповідають вимогам,
установленим цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами, або не
дають змоги установити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують; - заяву про державну
реєстрацію права власності відповідно
до правочину про відчуження нерухомого
майна було подано після державної
реєстрації обмежень, вчинених щодо
цього майна; - заявлене право власності
або інше речове право вже
зареєстроване.

Як слідує зі змісту оспорюваного
рішення, відповідач1 покликався на те,
що вказаною позивачем у заяві адресою
вже зареєстроване право власності на
зазначені будівлі та споруди від 28.03.2014
року за ПП «Лазурна».

Суд критично ставиться до таких
доводів відповідача1, з огляду про
наступне.

Фактичні обставини справи свідчать, що
позивач просив здійснити державну
реєстрацію права державної власності
на будівлі та споруди бази відпочинку
«Геолог», що розташовані за адресою
Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, смт. Затока,
вул. Лазурна, 15 у складі
адміністративна будівля літ. «А»,
загальною площею 33,75 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «Б» загальною площею 36,6
кв.м.; будинок відпочинку літ. «В»
загальною площею 30,64 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «Г» загальною площею
30,64 кв.м.; будинок відпочинку літ. «Д»
загальною площею 30,64 кв.м.; їдальня літ.
«Є» загальною площею 343,64 кв.м.; пральня;
літ.«Ж» загальною площею 28,91
кв.м.;вбиральня літ. «И» загальною
площею 69, 98 кв.м.; майстерня літ. «М»
загальною площею 30,08 кв.м.; клуб літ. «З»
загальною площею 72,78 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «І» загальною площею
170,81 кв.м.; будинок відпочинку літ. «К»
загальною площею 134,5 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «Л» загальною площею
134,5 кв.м.; будинок відпочинку літ. «Н»
загальною площею 134,5 кв.м.; будинок
відпочинку літ. «О» загальною площею
134,5 кв.м.; каналізаційна насосна станція
літ. «П» загальною площею 42,16 кв.м., в той
час як відповідно до витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, індексний номер 20082944
від 07.04.2014 за адресою Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, смт. Затока,
вул. Лазурна, 15 за ПП «Лазурна» згідно
запису № 5249890 від 28.03.2014 зареєстроване
право власності на інші будівлі і
споруди у складі спальний корпус літ
«А», загальною площею 222,9 кв.м., будинок
відпочинку літ «Б», загальною площею 44,8
кв.м., будинок відпочинку літ «В»,
загальною площею 24,6 кв.м.,
каналізаційно-насосна станція,
загальною площею 36,8 кв.м., душ-туалет
літ «Д», загальною площею 22,46 кв.м.,
альтанка літ «Е», загальною площею 12,8
кв.м., трансформаторна підстанція літ
«Ж», загальною площею 2,0 кв.м.,
трансформаторна підстанція літ «З»,
загальною площею 2,0 кв.м., загальною
площею 368,36 кв.м. та шість будинків
вагончиків.

З огляду на вищевикладене, судом
встановлено, що позивач не звертався до
Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області щодо державної
реєстрації права власності на будівлі
і споруди, право власності на які
зареєстроване за ПП «Лазурна».

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач1
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх беззаперечних доказів в
обґрунтування правомірності винесення
ним спірного ним рішення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що
оскільки згідно приписів Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» проведення державної
реєстрації прав та їх обтяжень або
відмова у їх реєстрації належить до
компетенції органу державної
реєстрації прав, а відтак дії щодо
відповідача щодо відмови у державній
реєстрації права власності у спірних
правовідносинах є способом реалізації
наданої суб'єкту владних повноважень
компетенції, самі по собі не порушують
прав та законних інтересів позивача, а
відтак у цій частині позовних вимог
слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення від 04.09.2014року №15582919 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області розглянути заяву
Державного підприємства «Український
державний геологорозвідувальний
інститут» про державну реєстрацію
права державної власності від 19.08.2014р. у
порядку, визначеному чинним
законодавством.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Печерському районі м. Києва стягнути
судові витрати у розмірі 73, 08 грн. на
користь державного підприємства
«Український державний
геологорозвідувальний інститут» за
рахунок Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунків Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя
І.А.Качур

Судді
В.І. Келеберда

В.М. Данилишин