Справа № 820/18153/14
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 р.Справа № 820/18153/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Сіренко О.І. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання
Медяник А.О.

представника відповідача - Букач О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13.11.2014р. по
справі № 820/18153/14

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління
Держземагентства у Харківській
області

про визнання дій протиправними та
зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
13.11.14 р. у задоволенні позову ОСОБА_2
(далі - позивач, ОСОБА_2) до Головного
управління Держземагентства у
Харківській області ( далі - відповідач,
ГУ Держземагентства у Харківській
області) про визнання дій
протиправними та зобов`язання вчинити
певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з даним
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
просив скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 13.11.14 р. та
ухвалити нове судове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначив, що
відповідач розглянув його клопотання
із порушенням порядку розгляду
клопотань, що передбачений чинним
законодавством та вийшов за межі своїх
повноважень, чим порушив вимоги
Конституції України та законів
України. Звертаючись до відповідача,
апелянт бажав отримати дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки із земель
державної власності, але отримав
неправомірну відмову з посиланням на
необхідність звернення до відповідної
сільської ради.

Відповідач подав письмові
заперечення на апеляційну скаргу, де
наполягав на законності судового
рішення та просив залишити його без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Позивач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду повідомлений належним чином.

Надав до суду письмову заяву, в
якій просив суд розглянути справу без
його участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника відповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного
законодавства, дослідивши письмові
докази по справі, колегія суддів дійшла
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з обґрунтованості та
законності дій та рішень відповідача
при розгляді звернення ОСОБА_2 та
наданні відповіді останньому.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення суду
першої інстанції в межах апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено під час
апеляційного розгляду справи, що
позивач звернувся до ГУ
Держзеагентства у Харківській області
із клопотанням від 17.06.14 р., в якому
просив останнього виділити земельну
ділянку орієнтовним розміром до 2,0 га в
адміністративних межах Таранівської
сільської ради поблизу с.Безпалівка з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства
та надати дозвіл на розробку проекту
землеустрою по відведенню земельної
ділянки у власність. (а.с.10-11) До
зазначеного клопотання позивачем
додано копію паспорту та
ідентифікаційного коду, графічні
матеріали та копію договору доручення
№22/06/14 - зд від 17.06.14 р. (а.с.8-9, 12-13).

За результатами розгляду
клопотання відповідачем прийнято
рішення №19-20-11-10495/0/9-14 від 22.08.14 р., в
якому зазначено, що землі, які позивач
бажає отримати у власність для ведення
особистого селянського господарства
належать до території населеного
пункту с. Безпалівка, а тому
повноваження щодо виділення позивачу
зазначених територій належать до
компетенції органів місцевого
самоврядування.

Перевіряючи правомірність
відмови відповідача в задоволенні
клопотання позивача про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою для отримання у власність
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства,
колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.83
ЗК України у комунальній власності
перебувають усі землі в межах
населених пунктів, крім земельних
ділянок приватної та державної
власності.

Згідно положень п. п. 6, 7 ст. 118 ЗК
України, громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності, крім іншого
і для ведення особистого селянського
господарства, у межах норм безоплатної
приватизації, подають клопотання до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 ЗК України. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додається графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб). Відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 ЗК України, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Згідно графічних матеріалів,
доданих позивачем до клопотання від
17.06.14 р., земельна ділянка, яку позивач
бажав отримати для ведення особистого
селянського господарства, віднесена до
території с.Безпалівка, Зміївського
району, Харківської області.

Повноваження органів виконавчої влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, органів місцевого самоврядування
щодо передачі земельних ділянок у
власність або у користування
закріплені в ст. 122 ЗК України.

Так, згідно п.1 ст. 122 ЗК України
сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно п. 4 зазначеної статті
центральний орган виконавчої влади з
питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Враховуючи те, що земельна ділянка в
межах с. Безпалівка площею 2,0 га, яку
позивач хотів отримати для ведення
особистого селянського господарства,
належить до земель комунальної
власності, колегія суддів вважає
вірними висновки суду першої інстанції
щодо відсутності підстав для
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно
порушення відповідачем порядку
розгляду клопотань про надання дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки колегія
суддів вважає необґрунтованими,
оскільки територія, яка виділена
ОСОБА_2 на графічних матеріалах, є
територією в межах населеного пункту.
Розпорядження даними землями до
компетенції ГУ Держземагенства не
відноситься.

Інші доводи апеляційної скарги
правомірності висновків судового
рішення не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 13
листопада 2014 року по справі № 820/18153/14 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з
моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя Любчич Л.В.Судді
Сіренко О.І. Спаскін О.А. Повний текст
ухвали виготовлений 26.12.2014 р.