Справа № 823/1585/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/52712/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Швеця В.В.,

Малиніна В.В.,

Ситникова
О.Ф.,

провівши в порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області до ОСОБА_4 про стягнення
надміру виплачених сум пенсії,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 4
серпня 2014 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 30
вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Золотоніському районі
Черкаської області (далі - Управління
ПФУ) пред'явило у суді позов до ОСОБА_4, в
якому з урахуванням зменшення позовних
вимог, просив стягнути надміру
виплачену пенсію в розмірі 5 296,30
гривень.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 4 серпня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 вересня
2014 року, в задоволенні позову
Управлінню ПФУ відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги
Управління ПФУ посилається на
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухвалених ними рішень.

Відповідач своїм правом, як сторони у
справі, не скористався та заперечень на
касаційну скаргу не подав.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися судами в процесі її
розгляду, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що розпорядженням
Управління ПФУ від 20 грудня 2013 року
ОСОБА_4 продовжено виплату пенсії по
втраті годувальника, на підставі
поданої ним довідки Одеського
державного університету внутрішніх
справ від 29 червня 2013 року № 176 про
зарахування на перший курс.

12 грудня 2013 року до Управління ПФУ
надійшла довідка Одеського державного
університету внутрішніх справ від 4
грудня 2013 року № 1899 про те, що ОСОБА_4 є
курсантом другого курсу та перебуває
на повному державному утриманні.

Інформація такого ж змісту міститься і
в листі Одеського державного
університету внутрішніх справ від 28
лютого 2013 року № 657.

За таких обставин, позивач дійшов
висновку, що у зв'язку з поданням ОСОБА_4
довідки від 29 червня 2013 року № 176, яка
містила недостовірну інформацію, а
саме відсутність інформації щодо його
перебування на повному державному
утриманні, йому було надміру виплачено
кошти за період з 15 серпня 2012
року по 17 березня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що позивачем
не доведено наявність зловживань або
повідомлення недостовірної інформації
з боку відповідача, що призвело до
призначення та виплати йому пенсії без
законних на те підстав.

Однак, вирішуючи спір по суті, суди
попередніх інстанцій не звернули увагу
на наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Приписам наведеної норми
кореспондують положення частини
другої статті 21 КАС України, згідно з
якими вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Аналіз наведеної норми дає підстави
для однозначного висновку про те, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди, яка була завдана лише суб'єктом
владних повноважень; а також такі
вимоги мають бути поєднанні з вимогою
про визнання протиправними рішення,
дій чи бездіяльності останнього.

Пунктом 5 частини другої статті 17 КАС
України обумовлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.
Однак, такий суб'єкт владних
повноважень може бути позивачем у
адміністративній справі лише у
випадках, передбачених частиною
четвертою статті 50 КАС України, до
переліку яких віднесено також випадки,
встановлені іншими законами.

Якщо суб'єкт владних повноважень бере
участь у справі не на виконання своїх
владних повноважень, а з інших правових
підстав; не здійснює владних
управлінських функцій щодо іншого
учасника спору, то, залежно від змісту
вимог і суб'єктного складу сторін,
справа підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства відповідно до
вимог статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України.

Статтею 50 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-ІV) органам Пенсійного фонду
надано право на звернення до суду з
позовами про стягнення пенсій,
виплачених надміру, внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних.

Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку, що в органів Пенсійного фонду
відсутні передбачені законом
повноваження звертатись до
адміністративного суду з позовами до
фізичних осіб, які не є пенсіонерами,
про стягнення безпідставно отриманих
ними коштів, оскільки, такі вимоги є
вимогами про відшкодування шкоди і
відносяться до компетенції судів
цивільної юрисдикції

Відтак, між даними особами склалися
відносини, що стосуються стягнення
надміру виплачених сум пенсії, що
регулюються цивільним законодавством,
а тому повинні розглядатися в порядку
цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, колегія суддів,
приходить до висновку, що за суб`єктним
складом сторін, змістом заявлених
позивачем вимог та предметом спору
дана справа підлягає розгляду
місцевими загальними судами у порядку,
визначеному Цивільним процесуальним
кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 157 КАС України суд закриває
провадження у справі, якщо її не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

За таких обставин, прийняті у справі
рішення підлягають скасуванню із
закриттям провадження в
адміністративній справі.

Керуючись статтями 157, 222, 228, 231 КАС
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Золотоніському районі Черкаської
області задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 4 серпня 2014
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30
вересня 2014 року скасувати.

Провадження у справі в порядку
адміністративного судочинства
закрити.

Роз'яснити Управлінню Пенсійного фонду
України в Золотоніському районі
Черкаської області право звернення до
суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников