Справа № 548/1861/14-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р. Справа № 548/1861/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області на постанову
Хорольського районного суду
Полтавської області від 07.11.2014р. по
справі № 548/1861/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області

про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

05 листопада 2014 року ОСОБА_1 (далі по
тексту - позивач) звернувся до
Хорольського районного суду
Полтавської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області, в якому просив суд:

- визнати дії відповідача щодо відмови
починаючи з 01.01.2014 року в перерахунку та
виплаті державної та додаткової пенсії
в розмірах встановлених ст. ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
виходячи із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" протиправними;

- зобов'язати відповідача провести,
починаючи з 01.01.2014 року нарахування та
виплату державної та додаткової пенсії
в розмірах, встановлених ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з урахуванням проведених
виплат та змін в законодавстві.

Ухвалою Хорольського районного суду
Полтавської області від 05.11.2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.01.2014
року по 04.05.2014 року залишено без
розгляду.

За результатами розгляду справи в
порядку скороченого провадження
постановою Хорольського районного
суду Полтавської області від 07.11.2014
року по справі № 548/1861/14-а
адміністративний позов ОСОБА_1 -
задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області щодо не
нарахування та невиплати державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду
здоров'ю ОСОБА_1 в розмірі, меншому, ніж
передбачено ст. ст. 50, 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", у період з
05 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, неправомірними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, за період
з 05 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, встановленої у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом на відповідний період, з
урахуванням проведених виплат.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області подати звіт про
виконання судового рішення протягом
одного місяця з дня набрання
постановою законної сили.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог позивача відмовити в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що постанова суду
першої інстанції є незаконною та
необґрунтованою та винесеною з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч. 8 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи слід проводити в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
наявності у позивача права на
отримання, починаючи з 05 травня 2014 року
щомісячної основної державної пенсії
по інвалідності в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як інваліду 3-ї групи, щодо
захворювання якого встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою у розмірі
75 відсотків мінімальної пенсії за
віком відповідно до вимог ст.ст. 50, 67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Колегія суддів частково погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, однак вважає постанову
Хорольського районного суду
Полтавської області від 07.11.2014 року по
справі № 548/1861/14-а такою, що підлягає
зміні, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач є інвалідом 3 групи та
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 09.111993
року, посвідченням серії НОМЕР_2 від
20.09.2004 року та має право на отримання
основної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС" (а.с. 7).

Позивач перебуває на обліку в
Управління Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області та отримує державну пенсію по
інвалідності, а також додаткову пенсію
згідно Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Позивач звернувся до Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області із заявою про здійснення
нарахування та виплату йому державної
та додаткової пенсії з 01.01.2014 року
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", однак
отримав відповідь від 29.10.2014року, в якій
зазначено, що підстави для проведення
перерахунку пенсії, починаючи з 01.01.2014
року відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" відсутні,
розмір пенсії розрахований згідно
вимог чинного законодавства у порядку
та розмірах, визначених постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1210.

Не погодившись з відмовою відповідача
щодо перерахунку пенсії, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" №796.

Статтею 49 цього Закону передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді:
державної пенсії; додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ч. 4 статті 54 Закону №796, в
редакції, яка діяла до прийняття Закону
України "Про державний бюджет України
на 2008 рік" № 107-VІ від 28.12.2007, тобто до
01.01.2008 року, у всіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
3-й групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 вищезазначеного Закону
особам, віднесеним до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам 3 групи - в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Колегія суддів зазначає, що
положеннями Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" (в
редакції до 02.08.2014 року) не було
передбачено обмежень щодо
застосування ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що позивач у період з 05
травня 2014 року по 02 серпня 2014 року має
право на отримання основної державної
пенсії по інвалідності та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі, який встановлено положеннями
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Слід вказати, що відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що при визначенні розміру пенсій
позивачеві в період з 05 травня 2014 року
по 02 серпня 2014 року застосуванню
підлягають ст.ст. 50 та 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вищевказана постанова Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210,
однак судом першої інстанції помилково
зобов'язано відповідача здійснювати
перерахунок та виплату щомісячної
основної державної пенсії по
інвалідності в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як інваліду 3-ї групи, щодо
захворювання якого встановлено зв'язок
з Чорнобильською катастрофою у розмірі
75 відсотків мінімальної пенсії за
віком.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії, передбаченої
статтею 50 Закону № 796-ХІІ, є мінімальний
розмір пенсії за віком, який відповідно
до частини 1 статті 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" вираховується,
виходячи з прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, тобто у 2008 році -
статтею 58 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

Положення частини 3 статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" щодо
застосування розміру мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
частиною 1 цієї статті, тільки стосовно
визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом, на
думку колегії суддів, не є перешкодою
для застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною 1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

У відповідності до ч.1 ст.201 КАС України
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права є підставою для
зміни постанови суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова
Хорольського районного суду
Полтавської області від 07.11.2014 року по
справі № 548/1861/14-а підлягає зміні в
частині визначення розміру щомісячної
основної державної пенсії по
інвалідності та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, що
підлягає перерахунку та виплаті
ОСОБА_1, а саме: "у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком" замість "у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком".

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 201, 205, 207,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області - задовольнити частково.

Постанову Хорольського районного суду
Полтавської області від 07.11.2014 року по
справі № 548/1861/14-а змінити в частині
визначення розміру щомісячної
основної державної пенсії по
інвалідності та щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, що
підлягає перерахунку та виплаті
ОСОБА_1, а саме: "у розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком" замість "у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком".

В іншій частині постанову Хорольського
районного суду Полтавської області від
07.11.2014 року по справі № 548/1861/14-а -
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій
С.П.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Перцова Т.С.