Справа № 328/4119/14-а
Суддя: Ушатий І. Г.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа328/4119/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2014 року м.
Токмак

Токмацький районний
суд Запорізької області

у складі: головуючого:
Ушатого І.Г.

при секретарі:
Галигіній Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засідання адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Токмацької міської ради про
визнання неправомірною відмови у
виплаті недоотриманої суми допомоги на
оздоровлення та стягнення
недоотриманих сум щорічної допомоги на
оздоровлення,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2014р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Управління соціального
захисту населення Токмацької міської
ради, в якому просить визнати
неправомірною відмову Управління
соціального захисту населення
Токмацької міської ради у виплаті
позивачу недоотриманої ним суми
щорічної допомоги на оздоровлення та
стягнути з Управління соціального
захисту населення Токмацької міської
ради на її користь недоотриману нею
щорічну допомогу на оздоровлення за 2014
рік у сумі 6008,50 гривень.

В обґрунтування позову зазначає, що
ОСОБА_1 є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, віднесена до категорії 1 осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, є інвалідом II групи
захворювання, яке пов'язане з роботами
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно із статтею 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" позивач має
право на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення.

Цією ж статтею зазначеного Закону
визначений розмір щорічної допомоги на
оздоровлення. Для інвалідів І та II
групи він становить п'ять мінімальних
розмірів заробітної плати.

Фактично позивач отримала щорічну
допомогу на оздоровлення в січні 2014
року в сумі 81,50 грн.

Між тим, розмір мінімальної заробітної
плати, встановлений законодавством на
час отримання позивачем допомоги на
оздоровлення, становив з 01 січня 2014
року - 1218 гривень на місяць, з 01 жовтня
2014 року - 1223 грн. на місяць стаття 8
закону України "Про державний бюджет
України на 2014 рік."

З огляду на викладене: розмір щорічної
допомоги на оздоровлення, яку позивач
повинен був отримати у 2014 році повинен
був становити 6090 грн. (5x1218). Фактично;
позивач отримала за 2014 рік щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі 81,50
гривень. Розмір недоотриманої ним суми
щорічної допомоги на оздоровлення в 2014
р. склав 6008,50 гривень.

У зв'язку з цим у жовтні 2014 року позивач
звернулася до відповідача із заявою, в
якій просила виплатити недоотриману
суму щорічної допомоги на оздоровлення
згідно із статтею 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідач відмовив у виплаті
позивачці вказаної доплати,
посилаючись на те, що хоча статтею 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
розмір щорічної допомоги на
оздоровлення і визначений у
співвідношенні до мінімального
розміру заробітної плати, однак, на
підставі статті 62 цього Закону,
роз'яснення порядку застосування
закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов'язковими
для виконання місцевими органами
влади. Фінансування витрат, пов'язаних
з реалізацією цього закону
здійснюється за рахунок державного
бюджету (стаття 63 Закону).

Постановою Кабінету Міністрів № 562 від
12.07.2005 року "Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначені розміри цієї
допомоги, які фактично застосовуються
при призначенні та виплаті такої
допомоги.

Позивач ОСОБА_1 вважає відмову
відповідача у виплаті їй недоотриманих
сум допомоги на оздоровлення
неправомірною.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, про день та час слухання
справи повідомлена належним чином, в
телефонній розмові повідомила, що
через погіршення стану здоров'я, не має
можливості бути присутньою в судовому
засіданні, просила суд розглянути
справу без її участі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, в своїй заяві
позов не визнав, просив суд справу
розглянути без його участі, в наданих
суду заперечення на адміністративний
позов вказав, не згоден з позовними
вимогами ОСОБА_1 і вважає їх такими, що
не підлягають задоволенню з таких
підстав. Управління соціального
захисту населення Токмацької міської
ради діє на підставі Положення про
управління соціального захисту
населення Токмацької міської ради,
затвердженого рішенням Токмацької
міської ради від 18 липня 2013 року № 8.
Положенням визначено, що управління є
органом місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 95 Конституції
України, виключно законом про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.
Відповідно до пп. б п. 9 ст. 87 Бюджетного
Кодексу України допомога належить до
видатків Державного бюджету України.
Виплата допомоги належить до
делегованих повноважень виконавчих
органів міських рад у сфері
соціального захисту населення (пп. 6 п. б
ч. 1 ст. 34 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні"). Це доводить
те, що управління повинне проводити
виплати допомоги, а не встановлювати її
розмір, що є прерогативою державних
органів влади. Ст. 144 Конституції
України та ст. 67 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
визначено, що держава фінансує у
повному обсязі здійснення органами
місцевого самоврядування наданих
законом повноважень органів
виконавчої влади. Кошти, необхідні для
здійснення органами місцевого
самоврядування цих повноважень, щороку
передбачаються в Законі України про
Державний бюджет України. Ст.62 ЗУ "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановлено, що роз'яснення порядку
застосування цього Закону
визначається КМУ, рішення якого є
обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними
органами державної влади України,
місцевими органами державної
виконавчої влади. У ст.63 ЗУ "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" закріплена норма, якою
встановлюється, що фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону, здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету.

Пунктом 6-7 Прикінцевих положень ЗУ "Про
державний бюджет України на 2014 рік"
встановлено, що положення ст.48 ЗУ "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених КМУ, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів.

У лютому 2014р. ОСОБА_1 постраждалій
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, інваліду ІІ групи була
нарахована частина щорічної допомоги
на оздоровлення в розмірі 81,50 грн. У
листопаді 2014 р. ОСОБА_1 була нарахована
друга частина допомоги на оздоровлення
в розмірі 38,50 грн. ( по мірі надходження
коштів з державного бюджету).

На підставі наведеного вище,
управління виконало свої повноваження,
делеговані державою, по виплаті
допомоги за поточний рік і виплатило її
в розмірі, передбаченому Законом
України "Про Державний бюджети України
на 2014 рік" та постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 і
тому неможливо ці дії визнати
неправомірними.

У зв'язку з неявкою в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, судом у відповідності до
вимог ч.1 ст.41 КАС України, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи,
встановив наступні фактичні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є громадянкою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, інвалідом ІІ
групи захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_2, довідкою серії МСЕ № 012760,
експертним висновком
Дніпропетровської регіональної
міжвідомчої експертної комісії
протокол№547 від 01.06.2007р.

27.10.2014 року позивач звернулася до
відповідача з заявою, якою просила
здійснити перерахунок та виплатити
йому щорічну допомогу на оздоровлення
в розмірі п'ятьох мінімальних
заробітних плат за 2014 рік.

Листом відповідача від 29.10.2014 року №
3450/05 ОСОБА_1 було відмовлено в
задоволені її заяви з наступної
підстави - в лютому 2014 року йому
нарахована щорічна допомога на
оздоровлення в сумі 120,00 грн.,
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 № 562 "Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Частина
щорічної допомоги на оздоровлення в
сумі 81,50 грн. сплачена в лютому 2014 року,
заборгованість в сумі 38,50 грн. буде
сплачена в міру надходження коштів з
державного бюджету.

Визначення дати нарахування та виплати
щорічної допомоги підлягає
обов'язковому встановленню під час
розгляду справ, оскільки від
встановленого залежить оцінка
правильності здійсненого нарахування
та виплати.

За таких обставин суд дійшов висновку
про відмову в задоволенні позову з
наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті
48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачу визначений розмір
щорічної допомоги на оздоровлення -
п'ять мінімальних розмірів заробітної
плати як учасник ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
віднесений до категорії 1 осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, інвалід II групи
захворювання, яке пов'язане з роботами
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Але на момент звернення позивача до
суду, зазначена правова норма
застосовується у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік, що визначено п. 6-7 Прикінцевих
положень Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік".

На підставі Закону України від 31 липня
2014 року "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік", який набув чинності 16 серпня
2014 року, "Прикінцеві положення" Закону
України "Про державний бюджет України
на 2014 рік" були доповнені п. 67, за яким
було встановлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Згідно абзацу 3 п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 березня
2012 року № 4 "Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із змінами,
внесеними згідно з Постановою Вищого
адміністративного суду № 5 від 25.02.2013
року, вихідним критерієм нарахування
щорічної допомоги є мінімальна
заробітна плата, розмір якої
визначається на момент виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Тобто, захист прав, свобод та інтересів
осіб передбачає наявність
встановленого судом факту їх
порушення.

Згідно витягу зі списку громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, які отримують щорічну
допомогу на оздоровлення в ЗРУ КБ
"Приватбанк" за лютий 2014р. ОСОБА_1
№картки, рахунку НОМЕР_1 іден.н.НОМЕР_1
сплачено 81,50 грн.

Згідно витягу зі списку громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, які отримують щорічну
допомогу на оздоровлення в ЗРУ КБ
"Приватбанк" за листопад 2014р. ОСОБА_1
№картки, рахунку НОМЕР_1 іден.н.НОМЕР_1
сплачено 38,50 грн.

Таким чином позивачці ОСОБА_1
нарахована щорічна допомога на
оздоровлення в сумі 120,00 грн.,
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 № 562 "Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виплачена
в повному розмірі.

Отже на час розгляду справи, відповідач
виконав свої повноваження, делеговані
державою, по виплаті допомоги за
поточний рік і виплатив ОСОБА_1 в
розмірі, передбаченому Законом України
"Про Державний бюджети України на 2014
рік" та постановою Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року № 562.

Так, відповідач, відмовляючи позивачу в
проведенні перерахунку та виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення у
відповідності до ст. 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", діяв в
межах наданих йому законом повноважень
і з дотриманням чинного законодавства.

Враховуючи викладене суд вважає за
необхідне в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити, оскільки не вбачає
обґрунтованих підстав для їх
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 6, 17, 70, 71, 158-163, 167, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління
соціального захисту населення
Токмацької міської ради про визнання
неправомірною відмови у виплаті
недоотриманої суми допомоги на
оздоровлення та стягнення
недоотриманих сум щорічної допомоги на
оздоровлення - відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження, у разі подання апеляційної
скарги на судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя /підпис/
з оригіналом згідно

Суддя Токмацького

районного суду

Запорізької області
І.Г.Ушатий