Справа № 380/2013/14-а
Суддя: Кравець О. А.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

29.12.2014 Провадження по
справі № 2-а/380/33/14
Справа № 380/2013/14-а
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2014 р. Тетіївський районний суд,
Київської області в складі :

Головуючого судді : Кравець
О.А.

при секретарі :
Мідзяновській І.С.

з участю адвоката : ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в. м. Тетієві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ в
ТЕТІЇВСЬКОМУ РАЙОНІ, Київської області
про визнання дій протиправними та про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить визнати дії
Управління Пенсійного фонду України в
Тетіївському районі відносно відмови в
перерахунку його пенсії
неправомірними і провести перерахунок
його пенсії як ліквідатора 1 категорії
по 2 групі інвалідності, внаслідок
захворювання пов'язаного з роботами по
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, врахувавши надані ним посвідчення
про відрядження, шляхових листів,
матеріально - транспортних накладних ,
відомостей про заробітну плату та
довідок про її виплату в подвійному
розмірі.

В судовому засіданні позивач та його
представник адвокат ОСОБА_1 підтримали
позовні вимоги, уточнивши, що
перерахунок та виплату пенсії
необхідно провести з моменту звернення
до відповідача, а саме з шостого
листопада 2014 року.

Представник відповідача, що діє по
дорученню Лисенко Н.М. заперечує проти
позовних вимог з мотивів викладених у
письмовому запереченні, що надане до
справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
письмові докази, суд вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими.

Так в суді встановлено, що позивач
ОСОБА_2 працював з 17.11.1982 року по 15
травня 1991 року в ВАТ «Тетіївське РТП»
водієм вантажного автомобіля КАМАЗ,
днз. 0195 КХН, з 22.09.1986 року по 01.10.1986 року
він був направлений у відрядження в 30
кілометрову зону ЧАЕС, а саме в
населені пункти Залісся,
Чорнобильського району та м. Чорнобиль
для вивезення людей, худоби та
сільськогосподарської техніки. (
посвідчення № 224 від 22.09.1986 року а.с. 6 )
За період роботи в 30 кілометровій зоні
відчуження ЧАЕС позивачеві була
виплачена заробітна плата в
підвищеному розмірі, відповідно до
Постанови Ради Міністрів України та
Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207 в
сумі 265 крб.27 коп. ( а.с. 7-8 ) З 15.10.2011 року
позивач отримує пенсію та знаходиться
на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України у Тетіївському районі,
про що свідчить пенсійне посвідчення
серії НОМЕР_1 ( а.с.5).

З 28.11.2013 року, позивач отримує пенсію, як
ліквідатор 1 категорії по 2 групі
інвалідності, внаслідок захворювання,
пов'язаного з роботами по ліквідації
аварії на ЧАЕС ( а.с. 5).

Розрахунок пенсії позивача був
проведений з урахуванням мінімального
розміру пенсії для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС без урахування
документів, які були надані ним , а саме
шляхових листів, матеріально -
транспортних накладних, відомостей про
його заробітну плату під час
відрядження в зону відчуження ЧАЕС та
довідок з місця роботи. Не погоджуючись
з призначеним розміром пенсії, позивач,
06.11.2014 року звернувся до відповідача з
заявою про проведення перерахунку його
пенсії з врахуванням вищезазначених
документів, але 02.12.2014 року йому було
надано відповідь за № 3825/07 ( а.с. 11 ) в
якій вказано, що рішенням № 126717 від
28.11.2014 року ( а.с. 12 ) відмовлено в
перерахунку пенсії ОСОБА_2 в зв'язку з
тим, у відомості про заробітну плату
оплата за роботу в зоні відчуження ЧАЕС
не відображена, а також в наданих
шляхових листах за 22.09. 1986 року - 01.10.1986
року вказано, що він працював як в зоні
відчуження, так і за її межами. Не
погоджуючись з даним рішенням
відповідача, позивач оскаржив його в
суді.

Встановлені в суді факти об'єктивно
підтверджуються зібраними по справі та
дослідженими в суді доказами :
Посвідченням про відрядження № 224 від
22.09.1986 року ( а.с. 6 ), довідкою б/н, виданою
колгоспом «Дружба» с. Залісся,
Чорнобильського району ( а.с. 7), з якої
встановлено, що ОСОБА_2 з 23.09.1986 року по
01.10.1986 року працював в Чорнобильському
районі, Київської області по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і
оплата праці йому за цей період повинна
бути проведена в подвійному розмірі,
довідкою № 8 від 30.05.2013 року виданою ПАТ
« Тетіївське ремонтно - транспортне
підприємство» про те, що ОСОБА_2 дійсно
працював водієм вантажного автомобіля
на даному підприємстві і з 22.09.1986 року
по 01.10.1986 року перебував у відрядженні в
селах Залісся, Новосілки, Іванківка,
Чорнобильського району для вивезення
людей, худоби та сільськогосподарської
техніки і за перебування в зоні
відчуження йому була виплачена
заробітна плата в підвищеному розмірі
в сумі 265 крб.27 коп. Дана довідка видана
на підставі шляхових путівок (листів) №
1558 ЗП від 22.09.1986 року, № 1590 ЗП від 23.09.1986
року, № 1591 ЗП від 24.09.1986 року, № 1592 ЗП від
25.09.1986 року, № 1593 ЗП від 26.09.1986 року, № 1594
ЗП від 27.09.1986 року, № 1595 ЗП від 28.09.1986
року, № 1596 ЗП від 29.09.1986 року, № 1597 ЗП від
30.09.1986 року, № 1598 ЗП від 01.10.1986 року. ( а.с.
14-24) та товаротранспортних накладних
від 22.09.1986 року - 01.10.1986 року в яких
вказано, що ОСОБА_2 перевозив вантажі
різного призначення з зони відчуження
ЧАЕС в інші райони Київської області.
Факт участі його в ліквідації аварії на
ЧАЕС також підтверджується
посвідченням ліквідатора 1 категорії
по 2 групі інвалідності, внаслідок
захворювання, пов'язаного з роботами по
ліквідації аварії на ЧАЕС ( а.с. 5).

Аналізуючи таким чином зібрані по
справі і досліджені в суді докази, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що склалися між
сторонами, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення, визначені Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 70 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», громадяни,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, мають право
захищати у відповідних державних,
судових органах, зокрема, свої законні
інтереси.

Відповідності до ст. 54 ЗУ "Про
соціальний статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, за бажанням
осіб можуть призначатися виходячи із
заробітної плати, одержаної за роботу у
зоні відчуження в 1986-1990 року, у розмірі
відшкодування фактичних збитків.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення, визначені Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 70 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», громадяни,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, мають право
захищати у відповідних державних,
судових органах, зокрема, свої законні
інтереси.

Відповідності до ст. 54 ЗУ "Про
соціальний статус і соціальних захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, за бажанням
осіб можуть призначатися виходячи із
заробітної плати, одержаної за роботу у
зоні відчуження в 1986-1990 року, у розмірі
відшкодування фактичних збитків.

Робота в зоні відчуження оплачувалась
відповідно до Кодексу Законів про
працю УРСР, та постанови Ради Міністрів
Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7, на
підставі первинних (виправдних)
документів того періоду (табель обліку
робочого часу, маршрутний лист),
завірених організацією у складі якої
виконувалися роботи.

Згідно з роз'яснення Держкомпраці УРСР
і Укрпрофради № 05/2-25-2 03-31-80 від 08.01.1987
для працівників, які виконували роботи
пов'язані з ліквідацією наслідків
аварії для оплати праці за роботу в
зоні відчуження бралася денна (годинна)
тарифна ставка, яка розраховувалася
шляхом ділення місячної тарифної
ставки (окладу), встановленої за
основним місцем роботи, на кількість
робочих днів (годин) за відповідний
місяць роботи в зоні відчуження,
виходячи з того, що в зоні був
встановлений 6- годинний робочий день і
6-денний робочий тиждень згідно
постанови Держкомпраці СРСР і
Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року
№153/10-43.

Статтею 3 Закону України «Про
правонаступництво України»
передбачено, що закони та інші
нормативні акти відповідних установ
СРСР діють на території України,
оскільки вони не суперечать законам
України, прийнятим після проголошення
незалежності України.

Згідно зі статтею 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Надана позивачем довідка для
перерахунку пенсії на підставі ч.1 ст. 54
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", суд вважає
достатніми доказами, які підтверджують
факт роботи позивача по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС с з 22.09.1986 року
по 01.10.1986 року.

Згідно вимог статті 6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених цією
Конституцією межах та відповідно до
законів України.

В даному випадку відповідач, на думку
суду, діяв всупереч вимогам ч.2 ст.19
Конституції України, відповідно до
якої органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Цей критерій вимагає від суб'єкта
владних повноважень враховувати як
обставини, на обов'язковість
урахування яких прямо вказує закон, так
і інші обставини, що мають значення у
конкретній ситуації, тим самим
відповідач повинен був ретельно
зібрати і дослідити матеріали, що мають
значення для правильного вирішення
конкретного питання, але він цього не
вчинив, а тому суд вважає за необхідне
визнати дії відповідача щодо
формального розгляду заяви позивача
неправомірними.

Так суд критично відноситься до
твердження відповідача про те, що у
копіях особового рахунка оплата за
роботу в зоні відчуження не
відображена, але вона відображена в
довідці № 8 від 30 травня 2013 року, яка
була надана позивачем і позивач, як
простий працівник не міг вплинути на
роботу працівників бухгалтерії, щоб
вони це відобразили у відомостях про
заробітну плату, тоді як і у відомостях
навіть не було передбачено такої графи.

Також із копій шляхових листів, що
надані до справи встановлено, що
позивач по 6 годин щоденно працював в
зоні відчуження в період з 22.09.1986 року
по 01.10.1986 року, вивозив з 30 кілометрової
зони відчуження в чисту зону людей, їх
речі, худобу та сільськогосподарську
техніку , тому в шляхових листах
вказані маршрути звідки і куди він
вивозив вантаж, за що він отримав
підвищену оплату, а тому відмова в
перерахунку пенсії з цього мотиву є
неправомірною.

Визнаючи дії відповідача
неправомірними суд вважає за необхідне
задовольнити наступну вимогу позивача
про зобов'язання відповідача вчинити
відповідні дії, так як дані вимоги є
похідними від визнання дій відповідача
неправомірними.

Керуючись ст. ст. 99,100,158-163, 167 КАС
України, Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» ,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити .

Визнати дії Управління пенсійного
фонду України у Тетіївському районі
про відмову ОСОБА_2 у проведенні
перерахунку його пенсії -
протиправними.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Тетіївському районі
Київської області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_2, 1961 р.
народження, проживаючого в АДРЕСА_1 та
проводити її виплату з 06.11.2014 року з
урахуванням наступних документів :
Посвідчення про відрядження № 224 від
22.09.1986 року, в якому є відмітка в пункті
перебування, шляхові листи за 22.09.1986
року, 23.09.1986 року, 24 09.1986 року, 25.09.1986 року,
26.09.1986 року, 27.09.1986 року, 28.09.1986 року,
29.09.1986 року, 30.09.1986 року, 01.10.1986 року,
товаро - транспортних накладних за
22.09.1986 року, 23.09.1986 року, 24.09.1986 року,25.09.1986
року, 26.09.1986 року, 27.09.1986 року, 28.09.1986 року,
29.09.1986 року, 30.09.1986 року 01.10.1986 року,
довідки № 13 від 08.07.2014 року, виданої
«Тетіївським ремонтно - транспортним
підприємством», довідки № 8 від 30.05.2013
року виданої «Тетіївським ремонтно -
транспортним підприємством» копії
відомостей про нарахування заробітної
плати ОСОБА_2 за вересень - жовтень 1986
року .

Постанова може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Тетіївський районний суд, протягом 10
днів з дня її проголошення.

Суддя О. А. Кравець