Справа № 2а-1776/11/0317
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.

Справа № 152373/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Цвида М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на постанову Шацького
районного суду Волинської області від
09 листопада 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Світязької сільської ради
Шацького району Волинської області про
скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
Світязької сільської ради Шацького
району Волинської області, яким
просила скасувати рішення відповідача
від 03.09.2008 року № 30/32 «Про надання
дозволу на розробку містобудівного
обґрунтування щодо розташування
земельної ділянки наміченої під продаж
на аукціоні».

Постановою Шацького районного суду
Волинської області від 09 листопада 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_3
стверджує, що оскаржуваним рішенням
порушено її права, однак не надала суду
підтверджуючих документів правового
використання земельної ділянки площею
0,08 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, в
зв'язку з чим суд дійшов висновку про
відсутність порушеного права, захист
якого є завданням відповідно до ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України. Суд критично оцінив показання
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
оскільки факт користування земельною
ділянкою має підтверджуватися
відповідними документами, а не
показаннями свідків. Крім того, на
думку суду, приймаючи оскаржуване
рішення, відповідач діяв у межах
повноважень, наданих Законом України
«Про місцеве самоврядування в
Україні».

Постанову в апеляційному порядку
оскаржила позивач, вважає її
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, а також суд неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи. Просить постанову
скасувати і прийняти нову, якою позов
задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що надаючи дозвіл на
розробку містобудівного обґрунтування
щодо розташування спірної земельної
ділянки, наміченої для продажу на
аукціоні, відповідач свідомо вказав
неправдиву інформацію щодо суміжності
цієї земельної ділянки з садибою
ОСОБА_7, оскільки на момент прийняття
оскаржуваного рішення дана земельна
ділянка, як і відповідне
будинковолодіння на ній, за адресою:
АДРЕСА_1, належала їй. Також при
винесенні оскаржуваного рішення
відповідач порушив вимоги ч. 1, п. п. «а»,
«б» ч. 2 та ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу
України в чинній на той час редакції,
оскільки приймаючи попередньо рішення
від 22.10.2007 року № 20/5 «Про затвердження
Переліку земельних ділянок
призначених під продаж на земельних
торгах у 2008 році», у відповідача була
відсутня виділена в натурі чи взагалі
якимсь певним чином окреслена земельна
ділянка, яка б підлягала включенню у
перелік таких, що мали реалізовуватись
на аукціоні та замовлений технічний
паспорт. Крім того, позивач стверджує,
що вона з 2006 року, а її дідусь ОСОБА_7 до
2006 року неодноразово звертались до
відповідача із заявами про надання їм у
власність спірної земельної ділянки,
однак жодної відповіді на свої
звернення не отримали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що у задоволенні апеляційної
скарги слід відмовити з наступних
підстав.

Рішенням Світязької сільської ради
Шацького району Волинської області від
22.10.2007 року № 50/5 «Про затвердження
Переліку земельних ділянок,
призначених під продаж на земельних
торгах у 2008 році» до даного переліку
було включено, зокрема, земельну
ділянку площею 0,08 га, яка знаходиться
по АДРЕСА_1 (біля садиби ОСОБА_7.).

Рішенням Світязької сільської ради
Шацького району Волинської області від
03.09.2008 року № 30/32 «Про надання дозволу
на розробку містобудівного
обґрунтування щодо розташування
земельної ділянки наміченої під продаж
на аукціоні» надано дозвіл на розробку
містобудівного обґрунтування щодо
розташування земельної ділянки площею
0,08 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (біля
садиби ОСОБА_7.) для продажу на
земельних торгах під будівництво та
обслуговування закладу торгівлі та
вирішено укласти договір на виконання
проектних робіт з Шацьким
госпрозрахунковим проектно-виробничим
архітектурно-планувальним
підприємством.

На підставі цього рішення Світязька
сільська рада Шацького району
Волинської області 22.12.2010 року уклала з
Шацьким госпрозрахунковим
проектно-виробничим
архітектурно-планувальним
підприємством договір підряду
проектних робіт № 91, відповідно до умов
якого підрядник зобов'язувався
виконати проектні роботи щодо
містобудівного обґрунтування
розташування земельної ділянки для
продажу на земельних торгах під
будівництво та обслуговування закладу
торгівлі за адресою: АДРЕСА_1, а
замовник сплатити підряднику повну
вартість виконаних робіт і прийняти
проектну документацію.

ОСОБА_3 стверджує, що вона користується
зазначеною вище земельною ділянкою і з
2006 року, а її дідусь ОСОБА_7 до 2006 року
неодноразово звертались до
відповідача із заявами про надання їм у
власність спірної земельної ділянки,
однак жодної відповіді на свої
звернення не отримали.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що ОСОБА_3 не є
законним користувачем спірної
земельної ділянки, а зайняла її
самовільно та встановила огорожу, що
підтверджується рішенням Шацького
районного суду від 23.11.2010 року, що
набрало законної сили, яким було
задоволено позов Світязької сільської
ради Шацького району Волинської
області та зобов'язано ОСОБА_3
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,05 га, що знаходиться по
АДРЕСА_1 та знести за її рахунок
самочинно установлену на ній огорожу.

А відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, під час апеляційного
розгляду справи представник
відповідача надав суду копію витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та копію свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
відповідно до яких земельна ділянка
площею 0,0633 га по АДРЕСА_1, яка
призначена для розташування закладу
торгівлі, перебуває в комунальній
власності, а її власником є Світязька
сільська рада.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів вважає, що не є належним доказом
того, що спірна земельна ділянка
перебуває у законному користуванні
позивача відомості, зазначені в
архівній довідці Державного архіву
Волинської області № 1235/01-20 від 09.07.2010
року, в якій зазначено, що в
погосподарських книгах Світязької
сільської ради за 1950-1959 роки значиться
ОСОБА_8, голова господарства, разом з
яким проживали: його дружина ОСОБА_9,
дочка ОСОБА_10, зять ОСОБА_7, онуки ОСОБА_2
і ОСОБА_7. В погосподарських книгах
зазначено, що у вказаний період сім'я
ОСОБА_8 користувалась присадибного
земельною ділянкою площею: станом на 1
січня 1951 року - двадцять п'ять сотих га;
у 1950, 1953-1959 роках - сорок сотих га (
станом на 01.01.1952 року площа ділянки не
зазначена).

Крім того, погосподарські книги не є
правовстановлюючими документами, які
підтверджують право власності чи право
користування земельною ділянкою.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, у 2010 році ОСОБА_3 зверталась до
Світязької сільської ради Шацького
району Волинської області із заявою
про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
спірної земельної ділянки з метою
отримання її у власність для ведення
садівництва.

Однак рішенням сільської ради від
28.12.2010 року № 3/79 їй було відмовлено у
задоволенні даної заяви в зв'язку з
відсутністю вільної земельної ділянки
та роз'яснено, що вказана земельна
ділянка визначена для продажу на
аукціоні і оскаржуваним рішенням від
03.09.2008 року № 30/32 надано дозвіл на
розробку містобудівного обґрунтування
щодо розташування цієї земельної
ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

При цьому, на думку колегії суддів,
підставою для звернення до суду є те, що
такими рішенням, дією чи бездіяльністю
права, свободи чи інтереси особи
(позивача) порушуються на момент
прийняття рішення (вчинення дій чи
допущення бездіяльності).

Вирішуючи спір, суд повинен
досліджувати правомірність рішення
суб'єкта владних повноважень на момент
його прийняття в контексті прав особи,
яка його оскаржує, і не може
обґрунтовувати юридичну правильність
(правомірність) такого рішення з
врахуванням подій, які сталися у
майбутньому, а рішення суду не може
ґрунтуватися на тих фактичних
обставинах, які на момент його
ухвалення хронологічно ще не
відбулися.

На момент прийняття Світязькою
сільською радою Шацького району
Волинської області оскаржуваного
рішення від 03.09.2008 року ОСОБА_3 не була
власником чи користувачем спірної
земельної ділянки, а зазначена
земельна ділянка належала до земель
комунальної власності, про що
зазначено вище.

Отже, будь-які рішення Світязької
сільської ради Шацького району
Волинської області щодо розпоряджання
даною земельною ділянкою, прийняті до
моменту звернення позивача до
компетентних органів із заявою про
отримання її в користування, в тому
числі і оскаржуване рішення від 03.09.2008
року, на час його прийняття не
порушували і не могли порушувати прав
та інтересів позивача щодо цієї
земельної ділянки.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів вважає правильним і
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції, про відсутність фактів
порушення прав позивача, тому її вимога
про скасування даного рішення є
безпідставною і задоволенню не
підлягає.

Так, на думку колегії суддів, суд першої
інстанції обґрунтовано відхилив
показання свідків ОСОБА_11. ОСОБА_12 та
ОСОБА_6, які стверджували про те, що
позивач користується спірною
земельною ділянкою, оскільки факт
користування земельною ділянкою має
підтверджуватися відповідними
документами, а не показаннями свідків.

Щодо правомірності та обґрунтованості
оскаржуваного рішення відповідача
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. п. 5, 6 ст. 31 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» (в редакції, чинній на час
прийняття оскаржуваного рішення) до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать, в тому
числі. визначення у встановленому
законодавством порядку відповідно до
рішень ради території, вибір, вилучення
(викуп) і надання землі для
містобудівних потреб, визначених
містобудівною документацією та
підготовка і подання на затвердження
ради відповідних місцевих
містобудівних програм, генеральних
планів забудови населених пунктів,
іншої містобудівної документації.

Відповідно до ст. 134 Земельного кодексу
України (ту і далі в редакції, чинній на
час прийняття оскаржуваного рішення)
земельні ділянки державної або
комунальної власності, призначені для
продажу суб'єктам підприємницької
діяльності, підлягають продажу на
конкурентних засадах (земельні торги),
крім викупу земельних ділянок, на яких
розташовані об'єкти нерухомого майна,
що є власністю покупців цих ділянок, в
яких відсутні акції (частки, паї), що
належать державі.

Відповідно до ст. 136 цього Кодексу
органи державної влади або органи
місцевого самоврядування, або державні
органи приватизації, уповноважені
приймати рішення про відчуження
земель, що перебувають у державній або
комунальній власності, визначають
переліки земельних ділянок,
призначених для продажу суб'єктам
підприємницької діяльності на
земельних торгах.

Земельна ділянка, призначена для
продажу суб'єктам підприємницької
діяльності на земельних торгах,
виставляється на земельні торги після:
а) визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та закріплення
їх межовими знаками; б) виготовлення
технічного паспорта земельної ділянки.

В технічному паспорті земельної
ділянки містяться відомості про: а)
розмір земельної ділянки; б) місце
розташування (адресу); в) належність до
державної чи комунальної власності; г)
грошову оцінку земельної ділянки та її
стартову ціну, яка дорівнює
нормативній грошовій оцінці земельної
ділянки; ґ) природний і господарський
стан земельної ділянки; д) цільове
призначення земельної ділянки.

Положення про технічний паспорт
земельної ділянки, яка виставляється
на земельні торги, визначається
Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів звертає увагу позивача
на те, що наведеною нормою передбачено
послідовність дій органів,
уповноважених приймати рішення про
відчуження земель, що перебувають у
державній або комунальній власності, а
саме спочатку визначається перелік
земельних ділянок, призначених для
продажу суб'єктам підприємницької
діяльності на земельних торгах, а вже
після цього визначаються межі
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і виготовляється технічний
паспорт цієї земельної ділянки.

В свою чергу для визначення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і виготовлення технічного
паспорта необхідно, зокрема, розробити
містобудівне обґрунтування щодо
розташування земельної ділянки.

Отже, приймаючи оскаржуване рішення,
Світязька сільська рада Шацького
району Волинської області діяла в
порядку і послідовності, визначеними
законодавством.

Посилання позивач на ту обставину, що
відповідно до рішення Світязької
сільської ради Шацького району
Волинської області від 22.10.2007 року № 50/5
спірну земельну ділянку було включено
до Переліку земельних ділянок,
призначених під продаж на земельних
торгах у 2008 році, а договір підряду про
виконання проектних робіт щодо
містобудівного обґрунтування
розташування цієї земельної ділянки
відповідач уклав з Шацьким
госпрозрахунковим проектно-виробничим
архітектурно-планувальним
підприємством лише 22.12.2010 року, на думку
колегії суддів, також не може бути
підставою для скасування
оскаржуваного рішення відповідача,
оскільки нездійснення продажу даної
земельної ділянки у 2008 році не має
наслідком втрату чинності всіма
рішеннями органу місцевого
самоврядування, прийнятими раніше щодо
цієї земельної ділянки.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що приймаючи
оскаржуване рішення від 03.09.2008 року №
30/32 «Про надання дозволу на розробку
містобудівного обґрунтування щодо
розташування земельної ділянки
наміченої під продаж на аукціоні»
Світязька сільська рада Шацького
району Волинської області діяла у
межах повноважень, на підставі та у
спосіб, встановлені законодавством.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення.

Постанову Шацького районного суду
Волинської області від 09 листопада 2011
року у справі № 2а-1776/11/0317 за позовом
ОСОБА_3 до Світязької сільської ради
Шацького району Волинської області про
скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 15.12.2014
року