Справа № 807/4088/14
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі

24 грудня 2014 рокум. Ужгород№ 807/4088/14

Суддя Закарпатського окружного
адміністративного суду Ващилін Р. О.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до органу опіки і піклування
Тячівської районної державної
адміністрації, ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування висновку
органу опіки і піклування Тячівської
районної державної адміністрації від
24.10.2014 № 202 (про залишення дій на
вихованні батька ОСОБА_2.), визнання дій
по його складанню протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до органу опіки і
піклування Тячівської районної
державної адміністрації, ОСОБА_2 про
визнання незаконним та скасування
висновку органу опіки і піклування
Тячівської районної державної
адміністрації від 24.10.2014 № 202 (про
залишення дій на вихованні батька
ОСОБА_2.), визнання дій по його складанню
протиправними.

Згідно ч. 2 ст. 107 КАС України суддя
відкриває провадження в
адміністративній справі за позовною
заявою, якщо відсутні підстави,
зокрема, для відмови у відкритті
провадження у справі.

У відкритті провадження в цій справі
слід відмовити з підстави, визначеної
п.1 ч. 1 ст. 109 КАС України, оскільки даний
спір не є справою адміністративної
юрисдикції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 3 КАС України
адміністративне судочинство -
діяльність адміністративних судів
щодо розгляду і вирішення
адміністративних справ у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено,
що способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, в тому числі,
визнання права (п.1), припинення дії, яка
порушує право (п.3) та визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб (п.10 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно ст. 1 Цивільного процесуального
кодексу України захист порушених прав
фізичних осіб є завданням цивільного
судочинства, та справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин проводиться за
правилами іншого судочинства,
розглядаються в порядку цивільного
судочинства (ч. 1 ст. 15 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 158 Сімейного
кодексу України за заявою матері,
батька дитини орган опіки та
піклування визначає способи участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї. Рішення органу опіки та
піклування, як зазначено в ч. 2 цієї ж
статті, є обов'язковим до виконання.
Згідно ч. 2 ст. 159 цього Кодексу суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

У відповідності до п.29 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 "Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ" рішення державних
адміністрацій районів, районних
державних адміністрацій у місті Києві
та Севастополі, виконавчих комітетів
районних у містах, сільських, селищних
рад про встановлення опіки та
піклування над дітьми стосується
відносин, що регулюються цивільним
(глава 6 ЦК) та сімейним (глава 19 СК)
законодавством, і не належать до сфери
публічно-правових відносин. Тому
вимоги заінтересованих осіб про
визнання таких рішень незаконними або
визнання незаконними дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб (стаття 18 СК) є спорами
про захист прав і інтересів і
відповідно до статті 15 ЦПК
розглядаються в порядку цивільного
судочинства.

Спірні правовідносини, які виникли між
позивачем та відповідачем, не містять
ознак публічності, оскільки рішенням
відповідача зачіпаються права
позивача у сфері приватних (сімейних)
правовідносин, захист яких, в силу
приписів ч. 1 ст. 15 ЦПК України,
віднесений до компетенції місцевого
суду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведених приписів
законодавства, справа за позовом
ОСОБА_1 про оскарження рішення органу
опіки і піклування щодо залишення
дітей на виховані одного із батьків не
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачеві, що згідно ч. 5 ст.
109 КАС України повторне звернення тієї
ж особи до адміністративного суду з
таким самим адміністративним позовом,
щодо якого постановлено ухвалу про
відмову у відкритті провадження, не
допускається.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 109, ст.ст. 160, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до органу опіки і піклування
Тячівської районної державної
адміністрації, ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування висновку
органу опіки і піклування Тячівської
районної державної адміністрації від
24.10.2014 № 202 (про залишення дій на
вихованні батька ОСОБА_2.), визнання дій
по його складанню протиправними.

2.Копію ухвали разом із позовною заявою
та усіма доданими до неї матеріалами
невідкладно надіслати особі, яка
подала позовну заяву.

3.Ухвала суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено в письмовому
провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 цього
Кодексу, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Ухвала суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано.

Суддя

Р.О. Ващилін