Справа № 822/5107/14
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/5107/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМатущака В.В.
при секретаріГук В.В. за
участі:представників
позивачарозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Подільський Цемент" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Львові Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Подільський Цемент (далі - ПАТ
"Подільський цемент", позивач)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Львові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі СДПІ з ОВП у м. Львові,
відповідач) про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень №/12777 та
№/12776 від 29.08.2014.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що відповідачем було
проведено позапланову виїзну
перевірку ПАТ «Подільський цемент» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства України щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування податку на додану вартість
за період з 01.06.2011 по 30.09.2013 по
взаєморозрахунках із TOB
«Імпекс-Енерго», за липень 2013, TOB
«Промислово-інвестиційна компанія
«Сімех» за серпень 2013, листопад-грудень
2012, TOB «СТТМ» за вересень 2012, TOB «Гепард
Груп» за квітень 2013, TOB
«Фаворіт-Продсервіс» за березень 2013, TOB
«Альфа-Інвест Плюс» за червень 2012, ПП
«Лемар» за липень 2013, TOB «ДКЛ-Будінвест»
за лютий 2012, TOB «Лігорда» за
червень-грудень 2012, січень-вересень 2013
та правильності нарахування
податкового зобов'язання та
податкового кредиту по послугах,
отриманих від нерезидента, за період
грудень 2012 - квітень 2014.

За наслідками вказаної перевірки був
складений акт від 07.08.2014 №356/28-06-42/00293091
(далі - Акт перевірки) та винесені
податкові повідомлення-рішення від
29.08.2014 №/12777 та №/12776,
відповідно до яких зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість (далі - ПДВ) на суму
252252,65 грн., визначено податкове
зобов'язання з ПДВ у розмірі 252252,65 грн.
(168168,43 грн. - за основним платежем та
84084,22 грн. штрафних (фінансових) санкцій)
та збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ на загальну суму
5436856,91 грн. (3624571,27 грн. за основним
платежем та 1812285,64 грн. штрафних
(фінансових) санкцій).

Вважає, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті
всупереч діючому законодавству,
оскільки позивачем не вчинено
вищезазначених порушень.

Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримали та
підтвердили обставини, зазначені у
позовній заяві, просять суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином. Подав до
суду письмове заперечення на
адміністративний позов, в якому
зазначив, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення були прийняті в
межах та на підставі діючого
законодавства як результат виявлених
порушень. Вказує, що не можливо
встановити реальність здійснення
господарських операцій між позивачем
та контрагентами, так як на момент
здійснення перевірки встановлено
відсутність останніх за місцем
знаходження, не забезпеченість
основними засобами, відтак здійснені
операції не підтверджуються, що
свідчить про фіктивність їх
здійснення. Представник відповідача
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю з підстав,
викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши учасників судового процесу,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку і
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги слід задовольнити, враховуючи
наступне.

Встановлено, що ПАТ "Подільський
цемент" (код - 00293091) згідно даних з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
зареєстроване 18.12.1997
Кам'янець-Подільською РДА. Станом на
31.07.2014 перебуває на обліку у СДПІ з ОВП у
м. Львові.

На підставі направлень від 26.06.2014
№114/2/-06-40-10 та №115/28-06-42, та відповідно до
наказу від 24.06.2014 №164 СДПІ з ОВП у м.
Львові МГУ Міндоходів було проведено
позапланову виїзну перевірку ПАТ
«Подільський цемент» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства України щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування податку на додану вартість
за період з 01.06.2011 по 30.09.2013 по
взаєморозрахунках із TOB
«Імпекс-Енерго», за липень 2013, TOB
«Промислово-інвестиційна компанія
«Сімех» за серпень 2013, листопад-грудень
2012, TOB «СТТМ» за вересень 2012, TOB «Гепард
Груп» за квітень 2013, TOB
«Фаворіт-Продсервіс» за березень 2013, TOB
«Альфа-Інвест Плюс» за червень 2012, ПП
«Лемар» за липень 2013, TOB «ДКЛ-Будінвест»
за лютий 2012, TOB «Лігорда» за
червень-грудень 2012, січень-вересень 2013,
TOB «Нормаізол» за червень,
серпень-листопад 2011 та правильності
нарахування податкового зобов'язання
та податкового кредиту по послугах,
отриманих від нерезидента, за період
грудень 2012 - квітень 2014.

За наслідками такої перевірки був
складений Акт перевірки 07.08.2014 №
356/28-06-42/00293091 та винесені податкові
повідомлення-рішення від 29.08.2014
№/12777 та №/12776.

Відповідно до податкового
повідомлення-рішення № /12
Позивачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ на суму 252252,65 грн.,
визначено податкове зобов'язання з ПДВ
у розмірі 252252,65 грн. (168168,43 грн. - за
основним платежем та 84084,22 грн. штрафних
(фінансових) санкцій).

Відповідно до податкового
повідомлення-рішення №/12776
Позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ на загальну суму
5436856,91 грн. (3624571,27 грн. за основним
платежем та 1812285,64 грн. штрафних
(фінансових) санкцій).

Зазначені податкові
повідомлення-рішення були оскаржені
Позивачем в адміністративному порядку
шляхом подання відповідної скарги до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників та
повторної скарги до Державної
фіскальної служби України. За
результатами розгляду таких скарг
Податкові повідомлення-рішення від
29.08.2014 залишено без змін, а скарги
Позивача - без задоволення.

Досліджуючи правомірність
оскаржуваних Позивачем винесених
податкових повідомлень-рішень, суд
виходив з наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" господарською
операцією є дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства. Отже, господарська
операція повинна спричиняти реальні
зміни майнового стану платника
податків.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Підпункт 139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України
передбачено, що не включаються до
складу витрат, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку. Пункт 198.6 ст.198
Податкового кодексу України
передбачає, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України від 16 липня 1999
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88, згідно положень яких
первинні документи - письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Згідно п. 2.4 Положення первинні
документи (на паперових і
машинозчитуваних носіях інформації)
для надання їм юридичної сили і
доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи, від імені яких
складений документ; назва документа
(форми); код форми; дата і місце
складання; зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі);
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складання
первинного документа.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Згідно з даною
нормою, підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Щодо взаємовідносин з TOB
«Промислово-інвестиційна компанія
«Сімех» (надалі - TOB «ПІК «Сімех»), TOB
«Імпекс-Енерго» та TOB «СТТМ», суд
зазначає наступне.

Так суд дослідив, що між Позивачем та TOB
«ПІК «Сімех» було укладено контракти
№51/12-41 від 14.11.2012 та №51/13-24 від 17.06.2013,
відповідно до яких TOB «ПІК «Сімех»
поставило Позивачу вугілля у
листопаді-грудні 2012 на загальну суму
869864,59 грн. (в т.ч. ПДВ 144977,43 грн.) та у
серпні 2013 на 2272816,50 грн. (в т.ч. ПДВ 378802,76
грн.);

між Позивачем та TOB «Імпекс-Енерго»
було укладено контракт №17/06-1 від 17.07.2013,
відповідно до якого TOB «Імпекс-Енерго»
поставляло Позивачу вугілля. Зокрема, у
липні 2013 TOB «Імпекс-Енерго» поставило
Позивачу вугілля на загальну суму
3637100,00 грн. (в тому числі ПДВ - 606183,34 грн.);

між Позивачем та TOB «СТТМ» було
укладено контракт №51/12-25 від 02.08.2012,
відповідно до якого TOB «СТТМ»
поставляло Позивачу вугілля. Зокрема у
вересні 2012 року TOB «СТТМ» поставило
Позивачу вугілля на загальну суму
11402974,00 грн. (в т.ч. ПДВ 1900495,65 грн.).

На підтвердження виконання зобов`язань
по вищевказаних контрактах Позивачем,
як під час перевірки так і в додатках до
адміністративного позову надані
наступні податкові накладні:

- №2 від 25.11.2012, №1 від 05.12.2012, №3 та №4 від
15.08.2013, №5 від 17.08.2013, №6 від 22.08.2013, №7 від
23.08.2013, №8 від 24.08.2013, №9 від 25.08.2013, №10 від
27.08.2013;

- №1 від 04.07.2013, №2 від 07.07.2013, №3 від
10.07.2013, №4 від 17.07.2013, №5 від 18.07.2013, №6 від
19.07.2013 та №7 від 20.07.2013;

- №2 від 03.09.2012, №4 від 04.09.2012, №5 від
05.09.2012, №7 від 06.09.2012, №9 від 09.09.2012, №11 від
11.09.2012, №12 від 11.09.2012, №15 від 13.09.2012, №17
від 14.09.2012, №18 від 14.09.2012, №21 від 15.09.2012,
№22 від 15.09.2012, №25 від 16.09.2012, №27 від
17.09.2012, №29 від 18.09.2012, №31 від 22.09.2012, №33
від 23.09.2012, №35 від 24.09.2012, №39 від 26.09.2012,
№41 від 26.09.2012, №45 від 28.09.2012, №47 від
29.09.2012, №49 від 30.09.2012, №51 від 30.09.2012, №37
від 25.09.2012, №43 від 27.09.2012.

Стосовно передачі і доставки
(транспортування) Позивачу вугілля за
контрактами суд зазначає, що на
виконання зазначених контрактів «ПІК
«Сімех», TOB «Імпекс-Енерго» та TOB «СТТМ»
було передано Позивачу вугілля, що
підтверджується видатковими
накладними:

№РН-0000002 від 25.11.2012 , №РН-0000003 від 05.12.2012,
№РН-0000001, №РН-0000002 від 15.08.2013, № РН-0000003
від 17.08.2013, № РН-0000004 від 22.08.2013, № РН-0000005
від 23.08.2013, № РН-0000006 від 24.08.2013, № РН-0000007
від 25.08.2013, № РН-0000008 від 27.08.2013;

№ 04/07 від 04.07.2013, № 07/07 від 07.07.2013, № 10/07
від 10.07.2013, №17/07 від 17.07.2013, №18/07 від
18.07.2013, №19/07 від 19.07.2013, № 20/07 від 20.07.2013;

№ РН-0000033 від 03.09.2012, № РН-0000034 від 04.09.2012,
№ РН-0000035 від 05.09.2012, № РН-0000036 від 07.09.2012,
№ РН-0000037 від 09.09.2012, №РН-0000038 від 11.09.2012,
№ РН-0000039 від 11.09.2012, № РН-0000040 від 13.09.2012,
№ РН-0000041 від 14.09.2012, № РН-0000042 від 14.09.2012,
№ РН-0000043 від 15.09.2012, № РН-0000044 від 15.09.2012,
№ РН-0000045 від 16.09.2012, № РН-0000046 від 17.09.2012,
№ РН-0000047 від 18.09.2012, № РН-0000048 від 22.09.2012,
№ РН-0000049 від 23.09.2012, №РН-0000050 від 24.09.2012,
№РН-0000051 від 25.09.2012, № РН-0000052 від 26.09.2012,
№РН-0000053 від 26.09.2012, № РН-0000054 від 27.09.2012,
№ РН-0000055 від 28.09.2012, № РН-0000056 від 29.09.2012,
№ РН-0000057 від 30.09.2012, №РН-0000058 від 30.09.2012.

Факт транспортування вугілля,
переданого «ПІК «Сімех», TOB
«Імпекс-Енерго» та TOB «СТТМ» Позивачу,
та його прийняття останнім
підтверджується відповідними
залізничними накладними та прихідними
ордерами. Щодо взаємовідносин Позивача
з TOB «ДКЛ Будінвест», суд зазначає
наступне.

Між Позивачем та TOB «ДКЛ Будінвест»
було укладено договір №03/011 від 03.01.2010,
відповідно до якого TOB «ДКЛ Будінвест»
поставило Позивачеві у лютому 2012
статор з боковими щитами
електродвигуна АКЗ 13-42-10, 320 кВт, 600 об/хв.
та ротор з підшипниками, щіткозйомним
механізмом електродвигуна АКЗ 13-42-10, 320
кВт, 600 об/хв. на загальну суму 330840,00 грн.
(в т.ч. ПДВ 55140,00 грн.).

На усі товарно-матеріальні цінності
(статор і ротор), які були фактично
поставлені Позивачеві TOB «ДКЛ
Будінвест» у лютому 2012, Позивач отримав
належним чином оформлені податкові
накладні: №1 від 22.02.2012 та №2 від 23.02.2012.

Щодо передачі і доставки ТМЦ Позивачу,
то відвантаження товарів
підтверджується видатковими
накладними №1 від 22.02.2012 та №2 від 23.02.2012
відповідно. Подальше транспортування
до Позивача відвантажених на його
користь товарів та їх фактичне
отримання і прийняття Позивачем
підтверджується відповідними
товарно-транспортними накладними та
прихідними ордерами №ЦМС12-249 від 24.02.2012
та №ЦМС 12-248 від 24.02.2012.

Суд також були досліджені
взаємовідносини Позивача та TOB
«Фаворіт-Продсервіс», TOB «Альфа-Інвест
Плюс», TOB «Гепард Груп», ПП «Лемар» та TOB
«Лігорда».

Так, встановлено, що Позивач:

- у березні 2013 придбав у TOB
«Фаворіт-Продсервіс» ряд
товарно-матеріальних цінностей,
зокрема: ПВС 516, ПВС 410, ШВВП 340, ШВВП 325,
Металорукав 26 мм на загальну суму 65816,00
грн. (в т.ч. ПДВ 10969,34 грн.);

- у TOB «Альфа-Інвест Плюс» ганчір'я
обтиральне на загальну суму 4480,00 грн. (в
т.ч. ПДВ 746,67 грн.), яке було поставлене
Позивачу у червні 2012;

- у TOB «Гепард Груп» перетворювач VLN Danfoss
75 Кв. Такий перетворювач загальною
вартістю 496800,00 грн. (в т.ч. ПДВ 82800,00 грн.)
був поставлений Позивачу у квітні 2013;

- у ПП «Лемар» піддони дерев'яні на
загальну суму 689832,10 грн. (в т.ч. ПДВ 114972,00
грн.) у липні 2013;

- у червні, липні, вересні, листопаді 2012,
а також у лютому, березні і травні 2013 TOB
«Лігорда» поставило Позивачу флюс AH
348-А, дріт зварювальний ПП АН-7, блок
живлення «Кінетрол», бронеболт, шланг
високого тиску, зуб ковша, редуктор,
запчастини до редуктора, вакуумні
ущільнювачі, вентиляційний пристрій та
ін. на загальну суму 2747976,23 грн. (в т.ч.
ПДВ 457996,04 грн.).

На усі товарно-матеріальні цінності,
які зазначені вище, Позивач отримав
належним чином оформлені податкові
накладні:

- №39 від 12.03.2013 та №40 від 12.03.2013 (по
придбанню ТМЦ у TOB
«Фаворіт-Продсервіс»);

- №17 від 05.06.2012 та №227 від 13.06.2012 (щодо
придбання ТМЦ у TOB «Альфа-Інвест Плюс»);

- №98 від 22.04.2013 (ТМЦ, придбані у TOB
«Гепард Груп»);

- №1 від 01.07.2013, №4 від 11.07.2013, №5 від
15.07.2013, №6 від 18.07.2013, №7 від 22.07.2013, №8 від
24.07.2013, №9 від 24.07.2013, №11 від 25.07.2013, №10
від 25.07.2013, №12 від 29.07.2013, №2 від 04.07.2013,
№13 від 29.07.2013, №15 від 31.07.2013, №3 від
08.07.2013, №14 від 31.07.2013 (по придбанню ТМЦ у
ПП «Лемар»).

- №1 від 21.06.2012, №4 від 21.06.2012, №54 від
31.07.2012, №1 від 11.09.2012, №3 від 18.09.2012, №6 від
25.09.2012, №5 від 20.11.2012, №1 від 19.02.2013, №3 від
27.02.2013, №15 від 27.03.2013, №1 від 22.05.2013(по
придбанню ТМЦ у ТОВ "Лігорда")

Передача і доставка товарів Позивачу
та їх оплата підтверджується
відповідно видатковими накладними:

щодо ТОВ "Фаворіт-Продсервіс" -
видатковими накладними: № РН-0000040 та №
РН-0000040 від 12.03.2013, та оприбуткувно їх за
прихідним ордером №ЦМС 13-901;

щодо TOB «Альфа-Інвест Плюс» - накладною
№13 від 06.06.2012, декларацією про
прийняття вантажу ПТР-003947 та
оприбутковане за прихідним ордером
№ЦМС12-1563;

щодо ТОВ "Гепард Груп"- факт
відвантаження (передачі) перетворювача
Позивачеві підтверджується видатковою
накладною №РН-4-22007 від 22.04.2013, факт
транспортування (доставки)
перетворювача до Позивача
підтверджується товарно-транспортною
накладною №89 від 22.04.2013, а фактичне
отримання та оприбуткування
перетворювача Позивачем - прихідним
ордером №ЦМС13- 633 від 24.04.2013;

щодо ТОВ "Лемар" - видатковими
накладними № РН-0000020 від 01.07.2013,№РН-0000021
від 04.07.2013, № РН-0000022 від 08.07.20113, №РН-0000023
від 11.07.2013, № РН-0000024 від 15.07.2013, № РН-0000025
від 18.07.2013, №РН-0000026 від 22.07.2103, № РН-0000027,
№РН-0000028 від 24.07.2014, №РН-0000029, №РН-0000030
від 25.07.2013, №РН-0000031 та №РН-0000032 від
29.07.2013, №РН0000033 та №РН-0000034 від 31.07.2013.
Факт транспортування підтверджується
наказами, подорожніми листами,а також
звітом про використання коштів,
виданих на відрядження;

щодо ТОВ "Лігорда" передача і доставка
товарів Позивачеві, оформлення
податкових накладних на поставки
товарів та фактичне використання
товарів у діяльності Позивача
підтверджується деклараціми,
товарно-транспортними накладними №24
від 01.06.2012, №24 від 31.07.2012, №24 від 11.09.2012,
№46 від 18.09.2012, №48 від 25.09.2012, №88 від
20.11.2012, №46 від 19.02.2013, №12 від 27.02.2013, №24
від 27.03.2014, №32 від 22.05.2013;

прихідними ордерами №ЦМС12-1109 від
01.06.2012, №ЦМС12-1334 від 21.06.2012, №ЦМС12-2034 від
31.07.2012, №ЦМС12-2898 від 11.09.2012, №ЦМС12-3052 від
18.09.2012, №ЦМС12-3219 від 25.09.2012, №ЦМС12-3873 від
20.11.2012, №ЦМС13-185 від 19.02.2013, №ЦМС13-258 від
27.02.2013, №ЦМС13-414 від 29.07.2013, №ЦМС 13-895 від
24.05.2013.

Також суд зазначає, що вугілля та
придбані товарно-матеріальні цінності
використовується Позивачем у
технологічному процесі виготовлення
цементу на підприємстві, без яких
здійснення Позивачем свого основного
виду діяльності (виробництво цементу)
не є можливим.

Безпосереднє використання Позивачем у
своїй діяльності товарів, придбаних у
досліджуваних контрагентів,
підтверджується рядом додаткових
документів. Зокрема, журналами
реєстрації господарських операцій та
актами, які знаходяться в матеріалах
справи.

Дослідивши надані документи, суд
вважає, що первинні документи складені
відповідно до чинного законодавства,
підтверджують товарність та
реальність здійснення господарської
діяльності позивача, його оплату та
використання у господарській
діяльності.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 даної статті встановлено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (п.198.3 ст.198).

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними.

Форма та порядок заповнення податкової
накладної передбачені ст.201 ПК України,
відповідно до п.201.1 якої платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках
обов'язкові реквізити, перелік яких
наведений у даному пункті.

Згідно п.201.4 ст.201 ПК України податкова
накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця (п.201.6 ст.201).

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Таким чином Податковим кодексом
України визначено, що нарахування
податкового кредиту здійснюється на
підставі податкової накладної, яка
сама по собі є достатньою підставою для
нарахування податкового кредиту за
умови її відповідності вимогам
законодавства.

В судовому засіданні досліджені
податкові та видаткові накладні та
встановлено, що в оформлених первинних
бухгалтерських документах відсутні
порушення.

Суд робить висновок, що наявними в
матеріалах справи доказами
спростовується висновок податкового
органу, що укладений позивачем договір
не спрямований на реальне настання
правових наслідків. Позивачем, як доказ
здійснення господарських операцій,
були надані суду належним чином
засвідчені копії документів, які
відповідають вимогами первинності в
розумінні статті 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", і являються
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку.

Суд зазначає, що під час проведення
перевірки Позивачем були надані
Відповідачу всі вищезазначені
первинні документи, жодних зауважень
стосовно таких документів, їх
наявності та правильності оформлення
Відповідачем не було зроблено. А також
посилань на недійсність чи
недостовірність відповідних
документів в Акті перевірки та у
запереченні до адміністративного
позову Відповідач не наводить.

В якості єдиних підстав для висновку
про те, що описані вище операції між
Позивачем та досліджуваними
контрагентами не мали реального
характеру, Відповідач посилається на
результати автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту та на акти:

акт Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області від 18.02.2014 про
результати проведення позапланової
виїзної документальної перевірки TOB
"ПІК "Сімех" щодо підтвердження
господарських відносин з TOB "ТД Імекс
трейд плюс", TOB "Укрліспром 2010" та ДП
"Гірничозбагачувальна фабрика
"Богучарська" TOB "Антрацитсервіс";

акт Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області від 27.11.2013 про
результати проведення зустрічної
звірки TOB "ПІК "Сімех" щодо
підтвердження господарських відносин
з підприємствами-постачальниками та
підприємствами-покупцями за період
серпень 2013;

акт Єнакієвської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області від 21.10.2013 про
неможливість проведення зустрічної
звірки TOB "Імпекс-Енерго" у зв'язку з
його відсутністю за місцезнаходженням,
а також наголошує, що TOB "Імпекс-Енерго"
не перебуває за своєю податковою
адресою, і що 18.10.2013 було анульовано
реєстрацію платника ПДВ TOB
"Імпекс-Енерго";

акт ДПІ в Оболонському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 07.03.2014 про
неможливість проведення зустрічної
звірки TOB "СТТМ" щодо підтвердження
господарських відносин з Позивачем та
TOB "ТК "Енергоальянс", який в свою чергу
посилається на результатами перевірок
третіх осіб (контрагентів TOB "СТТМ"): TOB
"ТК "Енергоальянс" та TOB "Промтех Сервіс";

акт ДПІ у Франківському районі м.Львова
від 23.08.2013 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки TOB "ДКЛ Будінвест" з питань
господарських відносин з TOB "Лігран" за
лютий 2012 і з ПП "Алкіона" за лютий 2013,
який в свою чергу посилається на
результати перевірок зазначених
третіх осіб-контрагентів TOB "ДКЛ
Будінвест" (TOB "Лігран" і ПП "Алкіона");

акт ДПІ Артемівського району м.
Луганська від 06.11.2013 про неможливість
проведення зустрічної звірки TOB
«Фаворіт-Продсервіс» щодо
підтвердження його господарських
відносин з
контрагентами-постачальниками;

акт ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська від 10.09.2012 про
неможливість проведення зустрічної
звірки TOB «Альфа-Інвест Плюс» щодо
підтвердження його господарських
відносин за травень, червень 2012.
Відповідач наголошує, що згідно з таким
актом встановлено відсутність
реального вчинення TOB «Альфа-Інвест
Плюс» господарських операцій за
травень, червень 2012;

акт ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів м.Києві від 16.08.2013 про
неможливість проведення зустрічної
звірки TOB «Гепард Груп» щодо
підтвердження його господарських
відносин за період з 23.10.2012 по 31.07.2013;

акт ДПІ у Галицькому районі м. Львова
від 03.12.2013 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки з питань дотримання
законодавства ПП «Лемар» у відносинах
з ФОП ОСОБА_3, який в свою чергу
посилається на результати
перевірок/звірок інших платників
податків, з якими ПП «Лемар» мало
взаємовідносини (TOB «Ейс контракшен
Менеджмент», ПП «СМУ-600»).

Відповідно до зазначених актів
предметом дослідження (перевірки) є
взаємовідносини між контрагентами
Позивача та третіми особами. Фактично,
в актах досліджується ланцюг
постачання товарів від третіх осіб до
контрагентів, які, в свою чергу, у
подальшому поставляли товари Позивачу.
Зокрема, в таких актах звертається
увага на відсутність за
місцезнаходженням окремих
підприємств, з якими співпрацювали
контрагенти Позивача, та наявність
зареєстрованих кримінальних
проваджень щодо окремих компаній, які в
свою чергу мали взаємовідносини з
контрагентами.

Суд звертає увагу на те, що чинне
законодавство не ставить умовою
дійсності правочинів, а також
виникнення податкових зобов'язань
платника у залежність від стану
податкового обліку його контрагентів,
фактичного знаходження їх за місцем
реєстрації, наявності чи відсутності
основних фондів у останнього.
Законодавством не передбачено
обов'язку покупця перевіряти у
продавця місцезнаходження майна,
наявність трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів та іншого майна,
економічно необхідного для здійснення
господарської операції. Позивач не
може нести відповідальність за
невиконання його контрагентами своїх
податкових зобов'язань, оскільки
чинним законодавством така
відповідальність не передбачена.

Податковий кодекс України не ставить у
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншими
суб'єктами господарювання. Несплата
продавцем чи його контрагентом податку
на додану вартість до бюджету, у разі
фактичного здійснення господарської
операції, не впливає на формування
податкового кредиту покупцем та не є
підставою для позбавлення останнього
права на відшкодування цього податку,
якщо він виконав усі передбачені
законом умови отримання такого
відшкодування і має всі документальні
підтвердження розміру заявленого
податкового кредиту.

Окрім того, під час укладення договорів
контрагент позивача був
зареєстрований у встановленому
законом порядку, свідоцтво платників
ПДВ на момент виконання договірних
зобов'язань було чинним.

Невиконання контрагентом своїх
податкових зобов'язань тягне
відповідальність та негативні
наслідки тільки для цієї особи. Ця
обставина не є підставою для
позбавлення позивача як платника ПДВ
права на його відшкодування у разі,
коли цей платник виконав усі
передбачені законом умови щодо
отримання такого відшкодування та має
необхідні документальні
підтвердження.

Суд зазначає, що наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не можуть
бути підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
або не підтвердження первинними
документами вчинених операцій, якщо з
інших даних вбачається, що фактичний
рух активів або зміни у власному
капіталі чи зобов'язаннях платника
податків у зв'язку з його господарською
діяльністю дійсно мали місце.

Отже, наявними в матеріалах справи
доказами спростовуються висновки
податкового органу щодо нездійснення
господарських операцій з контрагентом,
викладені в акті перевірки.

Враховуючи, що під час розгляду справи
було спростовано висновки податкового
органу щодо порушення позивачем вимог
податкового законодавства, тому
відсутні і підстави для застосування
до нього штрафних (фінансових) санкцій.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладені норми
відповідачем не доведено
правомірність спірних податкових
повідомлень-рішень, а отже позовні
вимоги позивача про визнання їх
протиправними та скасування слід
задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 11, 99, 158 - 163, 167, 254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Львові Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
№/12777 від 29.08.2014 та №/12776 від
29.08.2014.

Присудити із Державного бюджету
України на користь Публічного
акціонерного товариства "Подільський
Цемент" понесені судові витрати в
розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім)
грн. 20 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26
грудня 2014 року

Суддя/підпис/В.В. Матущак"Згідно з
оригіналом" Суддя В.В. Матущак