Справа № 638/226/13-а
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р. Справа № 638/226/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання
Кудіної Я.Г.,

в присутності:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Лук'янчук
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 08.09.2014р. по справі №
638/226/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету
Харківської міської ради

про визнання протиправним рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач -ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом до Виконавчого комітету
Харківської міської ради, в якому, з
урахуванням уточнень позовних, просив:

- визнати дії відповідача
протиправними;

- визнати протиправним рішення
Виконавчого комітету Харківської
міської ради від 07.11.2012 р. № 679 «Про
відновлення, належне утримання та
приведення міської території у
придатний для використання
територіальною громадою міста стан» в
частині пункту 45 додатку до рішення.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 08.09.2014р. в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, а саме: п.2 ч.1
ст. 3, ст. 21 Цивільного кодексу України,
ст. 33 Закону України "Про оренду землі",
ст. 212 Земельного кодексу України,
просить постанову Дзержинського
районного суду м. Харкова від 08.09.2014
року скасувати та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Під час судового засідання позивач та
його представник підтримали
апеляційну скаргу та просили суд її
задовольнити з підстав, викладених в
ній.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
апеляційної скарги та просив суд
відмовити в її задоволенні посилаючись
на те, що судом першої інстанції було
винесено законне і обґрунтоване
рішення, а підстави для його зміни чи
скасування - відсутні.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
сторін, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з правомірності
рішення виконавчого комітету
Харківської міської ради № 679 від
07.11.201,2 року «Про відновлення, належне
утримання та приведення міської
території у придатний для використання
територіальною громадою міста стан», в
частині пункту 45 Додатку до вказаного
рішення «Перелік самовільно
розміщених об'єктів, від яких
звільняється територія м. Харкова з
метою відновлення, належного утримання
та приведення у придатний для
використання територіальною громадою
міста стан».

Між тим, такі висновки суду першої
інстанції, на думку колегії суддів, не
відповідають нормам матеріального
права та фактичним обставинам справи, з
огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що
згідно договору купівлі-продажу
нежитлової будівлі від 25.03.1999р., ОСОБА_1
придбав нежитлове приміщення,
розташоване у м. Харкові, майдан
Повстання, №1 (літ. "А-1"), загальною
площею 98,3 кв.м.

23.06.1999 року рішенням Харківської
міської ради №792 «Про надання ПП ОСОБА_1
у користування земельної ділянки на
АДРЕСА_1» позивачу було надано земельну
ділянку у тимчасове користування на
умовах оренди строком до 13.06.2001 року для
експлуатації та обслуговування
будівлі магазину.

03.03.2004 року рішенням Харківської
міської ради №156 «Про затвердження
актів державних комісій про прийняття
в експлуатацію об'єктів» було
затверджено акти державних
приймальних та держаних технічних
комісій про прийняття в експлуатацію
об'єктів: прибудови до існуючого
магазину на АДРЕСА_1 СПД ОСОБА_1
загальною площею 43,3 м2.

28.09.2004 року до державного реєстру прав
власності на нерухоме майно було
внесено запис №974 в Книзі 1 тип об'єкта :
нежитлові приміщення № 6-: -9 площею 43,3
кв.м. в літ. «А-1» за ОСОБА_1, номер витягу
№4872943, реєстраційний номер №7636776.

22.05.2005 року рішенням Харківської
міської ради №30/05 «Про припинення та
надання у користування земельних
ділянок юридичним та фізичним особам»
було надано земельну ділянку СПДФО
ОСОБА_1 в оренду строком до 01.11.2029 року -
площею 0,0186 га на АДРЕСА_1 в межах, які
визначені договором оренди земельної
ділянки, реєстраційний номер 63/99 від
09.07.99, для експлуатації та
обслуговування будівлі магазину з
прибудовою.

06.11.2012 року провідним спеціалістом
відділу самоврядного контролю за
використанням та охороною земель
управління земельних відносин
Харківської міської ради Опарою В.В.
обстежено земельну ділянку на АДРЕСА_1
та складено акт обстеження № 3611/1/12.

Обстеженням на місцевості встановлено,
що зазначена земельна ділянка
використовується ФОП ОСОБА_1 для
експлуатації та обслуговування
нежитлової будівлі з прибудовою.

На підставі зазначеного акту № 3611/1/12
від 06.11.2012 року Інспекцією з
благоустрою та екології м. Харкова
06.11.2012 року складено акт № 638/12 про
виявлення самовільно розміщених
об'єктів, у висновку якого зазначено
порушення вимог п. 5.7.1.14 Правил
благоустрою території м. Харкова, ст. 16
Закону України "Про благоустрій
населених пунктів".

Рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради № 679 від 07.11.2012
року «Про відновлення, належне
утримання та приведення міської
території у придатний для використання
територіальною громадою міста стан»
приписано Департаменту комунального
господарства міста забезпечити
звільнення території від безхазяйного
майна, самовільно розміщених об'єктів,
тимчасових будівель торговельного,
побутового, соціально-культурного та
іншого призначення у відповідності з
додатком.

Згідно п. 1.2 рішення № 679 у разі не
звільнення територій у добровільному
порядку, зобов'язано провести
звільнення територій від самовільно
збудованих об'єктів та розміщеного
майна згідно додатку, шляхом їх
демонтажу та переміщення на територію
комунального підприємства
"Харківводоканал" за адресою: вул.
Коростельська, 46.

У пункті 45 Додатку до вказаного рішення
«Перелік самовільно розміщених
об'єктів, від яких звільняється
територія м. Харкова з метою
відновлення, належного утримання та
приведення у придатний для
використання територіальною громадою
міста стан» визначено будівлю літ. "А-1",
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що
належить позивачеві.

08.11.2012 року проведено звільнення
території від будівлі літ. "А-1",
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, про
що Інспекцією з благоустрою та
екології м. Харкова складено
відповідний акт № 63/12-С.

Надаючи правову оцінку діям
відповідача щодо прийняття
оскаржуваного рішення, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

У разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Порядок знесення самочинно збудованих
об'єктів також врегульовано приписами
ст. 38 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

За приписами зазначеної статті у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований
об'єкт підлягає знесенню в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, з компенсацією витрат,
пов'язаних із знесенням об'єкта, за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
таке самочинне будівництво.

Виконання рішення суду, що набрало
законної сили, щодо знесення самочинно
збудованого об'єкта здійснюється
відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження".

Разом з тим, відповідачами не надано
доказів наявності судового рішення про
знесення самочинно збудованого
об'єкту, а саме нежитлової будівлі літ.
«А-1» розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
або доказів звернення до суду з таким
позовом.

Крім того, відповідно до ст. 212
Земельного кодексу України самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
користувачам без відшкодування затрат,
понесених за час незаконного
користування ними.

Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Тобто при визначенні факту
самовільного зайняття земельних
ділянок має діяти правовий принцип
визначення цього факту, закріплений
Конституцією та діючим законодавством
України. Згідно ст. 8 Конституції
України в Україні визнається і діє
принцип верховенства права. Норми
Конституції України є нормами прямої
дії.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів приходить до висновку, що у
відповідача були відсутні підстави для
ухвалення оскаржуваного рішення
стосовно позивача, рішення
відповідача, як органу місцевого
самоврядування не відповідає вимогам
вищезазначеного законодавства, тому є
протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів відхиляє
доводи відповідача щодо віднесення
нежитлової будівлі літ. «А-1»
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 до
об'єктів самочинного будівництва.

Так, згідно положень ч. 2 ст. 328
Цивільного кодексу України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

У відповідності до § 5.10 Правил
благоустрою території міста Харкова,
затверджених рішенням Харківської
міської ради № 504/11 від 16.11.2011р. під
самовільним розміщенням об'єктів
розуміється розміщення, встановлення,
інші дії, пов'язані з зайняттям
території міста Харкова, що здійснені
без належного дозволу, встановленого
чинними актами законодавства,
рішеннями Харківської міської ради, її
виконавчих органів, з відхиленням від
проекту, тощо.

Згідно п. 5.10.3. § 5.10 Правил благоустрою
звільнення території міста Харкова від
зазначених об'єктів відбувається у
випадку розміщення цих об'єктів без
передбаченого чинним законодавством
дозволу та/або без оформлення у
встановленому законом порядку права
власності чи права користування на
земельну ділянку, на якій розміщено цей
об'єкт.

Колегія суддів зазначає, що позивач
набув право власності на об'єкт
нерухомого майна, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 відповідно до
договору купівлі-продажу нежитлової
будівлі від 25.03.1999 р.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, 22.05.2005 року рішенням
Харківської міської ради №30/05 «Про
припинення та надання у користування
земельних ділянок юридичним та
фізичним особам» було надано земельну
ділянку СПДФО ОСОБА_1 в оренду строком
до 01.11.2029 року - площею 0,0186 га на АДРЕСА_1
в межах, які визначені договором оренди
земельної ділянки, реєстраційний номер
63/99 від 09.07.99, для експлуатації та
обслуговування будівлі магазину з
прибудовою.

Отже, земельна ділянка
використовувалась ОСОБА_1 за
призначенням, визначеним в договорі
оренди землі, який був діючим на час
ухвалення оскаржуваного рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про протиправність рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради № 679 від 07.11.201,2 року «Про
відновлення, належне утримання та
приведення міської території у
придатний для використання
територіальною громадою міста стан», в
частині пункту 45 Додатку до вказаного
рішення «Перелік самовільно
розміщених об'єктів, від яких
звільняється територія м. Харкова з
метою відновлення, належного утримання
та приведення у придатний для
використання територіальною громадою
міста стан».

При цьому, колегія суддів погоджується
з висновками суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог в частині визнання дій
Виконавчого комітету Харківської
міської ради протиправними, оскільки
позивачем не зазначено, в якій саме
частині дії відповідача слід вважати
протиправними.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги дають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, в ході
судового розгляду не довів
обґрунтованість своїх висновків і
правомірність прийнятого на їх
підставі рішення, що має наслідком
скасування рішення суду першої
інстанції в зазначеній частині.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 08.09.2014р. по справі
№ 638/226/13-а скасувати в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
щодо скасування рішення Виконавчого
комітету Харківської міської ради від
07.11.2012 р. № 679 «Про відновлення, належне
утримання та приведення міської
території у придатний для використання
територіальною громадою міста стан» в
частині пункту 45 додатку до вказаного
рішення.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою скасувати рішення Виконавчого
комітету Харківської міської ради від
07.11.2012 р. № 679 «Про відновлення, належне
утримання та приведення міської
території у придатний для використання
територіальною громадою міста стан» в
частині пункту 45 додатку до вказаного
рішення.

В іншій частині постанову
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 08.09.2014 року по справі №
638/226/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Бершов Г.Є. Ральченко І.М. Повний
текст постанови виготовлений 15.12.2014 р.