Справа № 638/20815/13-а
Суддя: Цвірюк Д. В.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року
м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі:

Головуючого судді
Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря
Долгової К.С.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Баглікова В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Харкова справу
за адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Виконавчого комітету Харківської
міської ради про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому, з урахуванням уточнень, просить
скасувати рішення виконавчого
комітету Харківської міської ради від
06.11.2003 року №706 «Про поновлення, належне
утримання і приведення міської
території у придатний для використання
територіальною громадою міста стан»,
відповідно до якого територія міста
звільняється від безхазяйного майна,
самовільно розміщених об'єктів,
тимчасових споруд торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності, малих
архітектурних форм, залишених
будівельних матеріалів і конструкцій,
транспортних засобів, механізмів і т.д.
в частині п. 18 вказаного рішення,
відповідно до додатку, згідно якого
зазначена нежитлова будівля
(торгівельний павільйон з логотипом
«ІНФОРМАЦІЯ_1»), розташований по
АДРЕСА_1 що належить їй на праві
власності.

В обґрунтування позову посилається на
те, що їй на підставі договору
купівлі-продажу від 10.06.2011 року,
належить нежитлове приміщення в літ.
«А-1» торгівельний павільйон №4
загальною площею 21,5 кв.м, розташований
по АДРЕСА_1 який зазначений у п.18
оскаржуваного рішення. Також зазначає,
що нежитлове приміщення є капітальною
кам'яною спорудою, розташована на
бетонному фундаменті та право
власності на яку зареєстровано у
встановленому законом порядку, про що
свідчить витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 01.07.2011
року. Оскільки визначення поняття
«капітальна споруда» немає в
законодавстві, то під цим терміном
розуміється споруда, яка підпадає під
визначення поняття «нерухоме майно»,
тобто це споруда, переміщення якої є
неможливим без її знецінення та зміни
її призначення. Крім того, зазначила, що
вказане нерухоме майно не є самочинним
будівництвом, оскільки земельна
ділянка, на якій вона розташована,
відводилась рішенням міськвиконкому
№757 від 10 жовтня 1997 року для
будівництва та обслуговування
майданчику ТОВ «Прогрес», яким разом із
залученими фізичними особами
відповідно до розробленого проекту
було побудовано торговий комплекс
«Ніка», який був прийнятий до
експлуатації, а нежитлова будівля -
приміщення літ. «А-1» торговельний
павільйон №4 загальною площею 21,5 кв.м. є
часткою цього комплексу. До цього часу
жодних претензій щодо істотного
порушення будівельних норм і правил на
адресу позивача не надходило. На
підставі викладеного вважає, що
оскаржуване рішення відповідача
порушує її законні права та інтереси.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Додатково зазначив, що
позивач не ухиляється та не заперечує
укласти договір оренди земельної
ділянки, що підтверджується тим, що
вона до теперішнього часу продовжує
сплачувати за її використання.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав з
підстав, наведених у письмових
запереченнях, просив відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі,
посилаючись на відсутність рішення про
надання позивачу права користування
(оренди) на спірну земельну ділянку
Харківською міською радою як того
вимагають положення п.12 Перехідних
положень та ст. 12 Земельного кодексу
України (в редакції до 2013 року).

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
докази кожний окремо та у їх
сукупності, дійшов до наступного:

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ст.ст.8,19 Конституції
України в Україні визначається та діє
принцип верховенства права. Правовий
порядок в України ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачене законодавством.

Судом встановлено, що нежитлове
приміщення літ. «А-1» торгівельного
павільйону №4, площею 21,5 кв.м, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1
належить ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 10.06.2011 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_4 та
зареєстрованого в реєстрі за № 2713. Цей
факт підтверджується витягом з
Державного реєстру правочинів №10001795
від 10.06.2011 року та витягом про державну
реєстрацію №30469405 від 01.07.2011 року, номер
запису 2763.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
місцеве самоврядування здійснюється
на принципах законності, підзвітності
та відповідальності перед
територіальними громадами їх органів
та посадових осіб.

Відповідно до ст. 12 п. 1,5 вказаного вище
Закону, сільський, селищний, міський
голова є головною посадовою особою
територіальної громади відповідно
села (добровільного об'єднання в одну
територіальну громаду жителів кількох
сіл), селища, міста.

Згідно пункту 6 ст.59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
основною формою роботи виконавчого
комітету сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради є його засідання. Виконавчий
комітет сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради в межах своїх повноважень приймає
рішення. Рішення виконавчого комітету
приймаються на його засіданні
більшістю голосів від загального
складу виконавчого комітету і
підписуються сільським, селищним,
міським головою, головою районної у
місті ради.

Згідно з п.7 ст.30 Закону до відання
виконавчих органів міських рад
належить організація благоустрою
населених пунктів, залучення на
договірних засадах з цією метою коштів,
трудових і матеріально-технічних
ресурсів підприємств, установ та
організацій незалежно від форм
власності, а також населення;
здійснення контролю за станом
благоустрою виробничих територій,
організації озеленення, охорони
зелених насаджень і водойм, створення
місць відпочинку громадян.

Також відповідно до приписів ч.1 ст.40
Закону України «Про благоустрій
населених пунктів» та ст. 189 Земельного
кодексу України самоврядний контроль у
сфері благоустрою населених пунктів
здійснюється сільськими, селищними,
міськими радами та їх виконавчими
органами.

Так, з метою впорядкування відносин у
сфері благоустрою м.Харкова,
Харківська міська рада прийняла
рішення від 29.04.2009 року №114/09 (з
наступними змінами та доповненнями),
яким внесено зміни до Правил
благоустрою території міста Харкова,
відповідно до яких Розділ 5 доповнений
параграфом 5.10 «Порядок звільнення
території міста Харкова від
безхазяйного майна, самовільно
розміщених об'єктів, малих
архітектурних форм, покинутих
будівельних матеріалів і конструкцій,
транспортних засобів, механізмів».

Згідно з п.5.10.2 зазначеного параграфу,
положення даного параграфу
розповсюджуються на випадки виявлення
самовільно розміщених об'єктів, споруд,
тимчасових споруд торговельного,
побутового чи іншого призначення для
здійснення підприємницької
діяльності, малих архітектурних форм,
кіосків, павільйонів тощо.

Відповідно до п.5.10.3 зазначеного
параграфу, звільнення території міста
Харкова від зазначених у п.5.10.2 об'єктів
відбувається у випадку самовільного
розміщення цих об'єктів без
передбаченого чинним законодавством
дозволу та або без оформлення у
встановленому законом порядку права
власності чи права користування на
земельну ділянку, на якій розміщено цей
об'єкт.

Отже, на підставі вказаних Правил,
виконавчим комітетом приймаються
рішення про звільнення території міста
Харкова від об'єктів, передбачених у
Розділі 5, Параграфу 5.10.

Крім того, земельні відносини
відповідно до ст. 3 Земельного кодексу
України регулюються Конституцією
України, цим Кодексом, а також
прийнятими відповідно до них
нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу
України розпорядження землями
територіальних громад належить до
повноважень міської ради.

З 2002 року набрав чинності новий
Земельний кодекс України. Відповідно
до п.12 Перехідних положень та ст. 12
Земельного кодексу України (в редакції
до 2013 року) до розмежування земель
державної і комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями в межах населених пунктів, крім
земель, переданих у приватну власність,
здійснюють відповідні міські ради, а за
межами населених пунктів - відповідні
органи виконавчої влади.

Згідно з ч.2 ст.83 Земельного кодексу
України у комунальній власності
перебувають усі землі в межах
населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності, а
також земельні ділянки за їх межами, на
яких розташовані об'єкти комунальної
власності.

Крім цього, згідно з п.34 ст.26 та ч.1 ст.59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» вирішення
питання щодо регулювання земельних
відносин, відповідно до закону,
вирішуються виключно на пленарних
засіданнях міської ради, яка в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень.

На підставі статті 12 Земельного
кодексу України до повноважень міських
рад у галузі земельних відносин
належить розпоряджання землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян та
юридичних осіб.

Сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до п.34 ст.26 та ч.1 ст.59 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» вирішення питання щодо
регулювання земельних відносин,
відповідно до закону вирішуються
виключно на пленарних засіданнях
міської ради, яка в межах своїх
повноважень приймає нормативні та інші
акти у формі рішень.

Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного
кодексу України надання в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

При цьому, право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою, форма якого затверджується
Кабінетом Міністрів України. Право
оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Згідно інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна від 23.04.2014 року земельна ділянка,
розташована за адресою: АДРЕСА_1, з
17.05.2013 року перебуває у комунальній
власності Харківській міській раді,
територіальній громаді міста Харкова
на підставі Закону України №5245-VI,
виданого 06.09.2012 року ВРУ.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про
оренду землі» дія договору оренди
землі припиняється у разі закінчення
строку, на який його було укладено;
викупу земельної ділянки для
суспільних потреб та примусового
відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності в порядку,
встановленому законом; поєднання в
одній особі власника земельної ділянки
та орендаря; смерті фізичної
особи-орендаря, засудження його до
позбавлення волі та відмови осіб,
зазначених у статті 7 цього Закону, від
виконання укладеного договору оренди
земельної ділянки; ліквідації
юридичної особи-орендаря; відчуження
права оренди земельної ділянки
заставодержателем; набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці; припинення дії договору,
укладеного в рамках
державно-приватного партнерства (щодо
договорів оренди землі, укладених у
рамках такого партнерства). Договір
оренди землі припиняється також в
інших випадках, передбачених законом.

На підставі рішення 21 сесії
Харківської міської ради 5 скликання
від 16.04.2008 року №83/08 Управлінням
Дерземагенства у м.Харкові 23.12.2008 року
було анульовано договір на право
тимчасового користування землею на
умовах оренди №1467 від 16.02.1998 року,
укладений між виконавчим комітетом
Харківської міської ради та ТОВ
торговельним домом «Прогрес», про що
повідомлено Харківську міську раду
листом від 05.02.2014 року №679/08.

Також судовим розглядом встановлено та
не заперечується представником
позивача, що договору оренди або іншого
документу, який би надавав право
позивачу тимчасово користуватися
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1
немає.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
виконавчими органами Харківської
міської ради, а саме Департаментом
земельних відносин Харківської
міської ради та Інспекцією з
благоустрою та екології міста Харкова
Департаменту комунального
господарства міської ради, було
проведено перевірку дотримання вимог
земельного законодавства при
використанні земельних ділянок по
АДРЕСА_1, за результатами проведення
якої було складено акт №3398/13 від 24.09.2013
року про обстеження земельної ділянки
по АДРЕСА_1, акт №762/13 від 30.10.2013 року про
виявлення самовільно розміщених
об'єктів, та 06.11.2013 року виконавчим
комітетом Харківської міської ради
прийнято рішення №706 «Про поновлення,
належне утримання і приведення міської
території у придатний для використання
територіальною громадою міста стан».
Відповідно до п.п. 1.1.1 Рішення вирішено
Департаменту комунального
господарства разом із КП «Харківські
теплові мережі», КП «Харківводоканал»,
КП «Міськсвітло», СКП
«Харківзеленбуд», КП
«Харківблагоустрій» забезпечити
звільнення території від безхазяйного
майна, самовільно розміщених об'єктів,
тимчасових споруд торгівельного,
побутового, соціально-культурного або
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності, малих
архітектурних форм, залишених
будівельних матеріалів і конструкцій,
транспортних засобів, механізмів, тощо
у відповідності з додатком, згідно
актів перевірки Інспекції з
благоустрою та екології міста Харкова
Управління екології та благоустрою
Департаменту комунального
господарства Харківської міської ради.
Пунктом 1.2 Рішення передбачено, що у
разі не звільнення території у
добровільному порядку провести
звільнення території від самовільно
збудованих об'єктів та розміщеного
майна згідно додатку, шляхом їх
демонтажу та переміщення на територію
комунального підприємства
«Харківводоканал» за адресою: вулиця
Коростельська, 46.

До Переліку самовільно розміщених
об'єктів, від яких звільняється
територія міста Харкова з метою
відновлення належного утримання та
приведення у придатний стан для
використання територіальною громадою
міста стан входить і нежитлове
приміщення за адресою: АДРЕСА_1. (пункт 18
Переліку).

Приписом №1069 від 04.11.2013 року про
добровільне звільнення території
міста Харкова, який було розміщено на
фасаді будівлі за адресою: АДРЕСА_1,
власнику павільйону у відповідності до
п.5.10.8. Правил благоустрою території
міста Харкова запропоновано
добровільно у триденний термін
звільнити земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_1 від торгівельного павільйону.
Також цим приписом попереджено, що у
випадку не звільнення території міста
у встановлений строк, незаконно
розміщений торгівельний павільйон за
зазначеною вище адресою буде включено
до переліку об'єктів, від яких
звільняється територія міста Харкова
та відбудеться звільнення території у
примусовому порядку.

При цьому матеріали справи не містять,
а позивачем та його представником не
надано доказів, якими б
спростовувались факти, встановлені
актом обстеження земельної ділянки та
актом про виявлення самовільно
розміщених об'єктів, які стали
підставою для прийняття виконавчим
комітетом Харківської міської ради
оскаржуваного рішення від 06.11.2013 №706
«Про поновлення, належне утримання і
приведення міської території у
придатний для використання
територіальною громадою міста стан».

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» акти
ради, сільського, селищного, міського
голови, голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

На підставі викладеного, враховуючи, що
факт відсутності договору оренди
землі, укладеного між позивачем та
відповідачем, порушує права та
охоронювані законом інтереси
територіальної громади м.Харкова в
особі міської ради на належне
користування зазначеною земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_3 не обґрунтовані та не
відповідають вимогам законодавства, у
зв'язку з чим не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 8, 11, 18, 19, 69, 71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Виконавчого комітету
Харківської міської ради про
скасування рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Дзержинський районний суд м.Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
направляється до суду апеляційної
інстанції.

Головуючий:суддя:
Д.В.Цвірюк