Справа № 572/5591/14-а
Суддя: Ведяніна Т.О. Т. О.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 572/5591/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2014 року

Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області - ВЕДЯНІНА Т.О.,

розглянувши в порядку скороченого
провадження в м.Сарни справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В
САРНЕНСЬКОМУ РАЙОНІ, УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ
ТА СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ
САРНЕНСЬКОЇ РДА про визнання
неправомірною бездіяльності
відповідачів щодо ненарахування та
невиплати доплати до пенсії та
щомісячної грошової допомоги,
зобов'язання здійснити їх перерахунок
та виплату,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до
суду із адміністративним позовом, в
якому просить визнати протиправною
бездіяльність УПФ в Сарненському
районі Рівненської області щодо
ненарахування та невиплати йому
щомісячної доплати до пенсії у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком -
відповідно до ст.ст.39, 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком - згідно із
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 17
травня 2014 року по 16 листопада 2014 року.

ОСОБА_1, також,
звернувся до суду із адміністративним
позовом, в якому просить визнати
протиправною бездіяльність УПСЗН
Сарненської РДА, яка полягає у
невиплаті позивачу відповідно до
ст.ст.37, 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щомісячної грошової
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва і особистого
підсобного господарства в розмірі 30 %
від мінімальної заробітної плати за
період з 17 травня 2014 року по 16 листопада
2014 року та щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат за 2014 рік
як інваліду 2 групи, захворювання якого
пов'язане з аварією на Чорнобильській
АЕС.

Позивач просить
зобов'язати УПФ в Сарненському районі
Рівненської області та УПСЗН
Сарненської РДА провести нарахування
та виплату зазначених платежів та
нараховувати і виплачувати їх в
подальшому, починаючи з 17 листопада 2014
року.

Відповідно до позовної
заяви - позивач просить справу слухати
у його відсутність.

Відповідачем в особі начальника
Управління ПСЗН Сарненської РДА подано
письмові заперечення проти позову
ОСОБА_1, в яких відповідач посилається
на застосування управлінням під час
нарахування позивачу вказаних у позові
виплат, норм ст.51 Бюджетного Кодексу
України, відповідно до якої
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та провадять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань. Крім цього, відповідач
просить застосувати до вимог позивача
стосовно нарахування та виплати
щорічної допомоги на оздоровлення,
передбаченої ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позовну
давність, оскільки позивачем стосовно
цієї вимоги пропущено строк звернення
із позовом до суду.

Відповідачем в особі
начальника Управління ПФУ у
Сарненському районі Рівненської
області подані письмові заперечення
проти позову ОСОБА_1, в яких відповідач
просить відмовити останньому у
задоволенні позову повністю, в зв'язку
з тим, що він має право на отримання
пенсії за віком, яка виплачується з
урахуванням вимог Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірах,
передбачених постановою КМУ № 1210 від 23
листопада 2011 року, пенсійні виплати
позивачу проводяться виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду, а тому вимоги
позивача є безпідставними та не
підлягають до задоволення.

Відповідачі просять відмовити ОСОБА_1,
у задоволенні позову повністю - в
зв'язку із відсутністю реальних
фінансових ресурсів державного
бюджету для проведення цих виплат.

Дослідивши надані
докази, вивчивши доводи сторін, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає
до задоволення частково.

Згідно із ч.1 ст.37
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року -
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку із
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства - у
зоні посиленого радіологічного
контролю в розмірі 30% від мінімальної
заробітної плати.

Із наданих позивачем
доказів встановлено, що ОСОБА_1 є
потерпілим внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1, що вбачається
із копії посвідчення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи НОМЕР_1, виданого 29 грудня 2004
року.

Позивач - ОСОБА_1
проживає у м.Сарни, яке відноситься до
зони посиленого радіологічного
контролю та знаходиться на обліку у
відповідача як особа, що отримує
допомогу у зв'язку із обмеженням
споживання продуктів харчування, тобто
має право на отримання допомоги у
розмірі, передбаченому ч.1 ст.37
вказаного вище Закону, оскільки ці
обставини не заперечуються та
визнаються відповідачем, що вбачається
із поданих до суду письмових
заперечень відповідача.

Доводи відповідача
щодо неможливості задоволення
позовних вимог у зв'язку із відсутністю
бюджетних коштів, призначених на ці
виплати, судом не приймаються до уваги,
оскільки реалізація особою права, що
пов'язане з отриманням бюджетних
коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно - правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Відповідно до п.4
Постанови КМУ № 936 від 20 вересня 2005 року
«Про затвердження порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - щомісячна
грошова допомога громадянам, які
проживають на території зон
радіоактивного забруднення - у зв'язку
із обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства
виплачується Управлінням праці та
соціального захисту населення
районних (міських) державних
адміністрацій за місцем реєстрації
громадян.

Тобто, саме до
повноважень Управління праці та
соціального захисту населення
Сарненської РДА належить нарахування
та виплата зазначеної у позові
допомоги позивачу.

Таким чином, дії
відповідача щодо ненарахування та
невиплати ОСОБА_1 щомісячної грошової
допомоги в зв'язку із обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва і особистого
підсобного господарства в розмірі 30 %
від мінімальної заробітної плати, за
період з 17 травня 2014 року, на підставі
ч.1 ст.37 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є неправомірними , а тому
позов в частині зобов'язання
Управління до їх нарахування та
виплати, починаючи із дати, вказаної
позивачем, підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 лютого 1991 року, особам, віднесеним
до категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірах:

інвалідам 1 групи - 100 %
мінімальної пенсії за віком;

інвалідам 2 групи - 75%
мінімальної пенсії за віком;

інвалідам 3 групи - 50%
мінімальної пенсії за віком.

Додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю виплачується
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу (ст.53 Закону).

Із письмових пояснень
відповідача - УПФ України та долученої
до них довідки № 3767/03-29 від 26 листопада
2014 року встановлено, що ОСОБА_1
перебуває на обліку Пенсійного фонду
України, йому призначено пенсію по
інвалідності 2 групи, в зв'язку із
захворюванням, пов'язаним із
наслідками на ЧАЕС.

З огляду на наведене,
позивач має право на отримання
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Крім цього, згідно із
ст.39 Закону України Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
лютого 1991 року - непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
території зони посиленого
радіоекологічного контролю,
проводиться доплата до пенсії в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати.

ОСОБА_1 проживає у
м.Сарни Рівненської області, що
вбачається із відмітки про
зареєстроване місце проживання
позивача, що міститься у паспорті
позивача, яке відноситься до зони
посиленого радіоекологічного
контролю. Позивач має право на пільги
та компенсації, встановлені Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що доводиться копією посвідчення
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, виданого
позивачу 29 грудня 2004 року, крім цього,
позивач є пенсіонером та перебуває на
обліку УПФУ України в Сарненському
районі, що встановлено із наданої
відповідачем довідки.

З огляду на наведене,
вимоги позивача в цій частині є
обгрунтованими.

Також, позивачем
заявлено вимогу про зобов'язання
відповідача - УПСЗН Сарненської РДА
нарахувати та виплатити щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі
п'яти мінімальних зарплат за 2014 рік на
підставі ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», як
інваліду 2 групи, захворювання якого
пов'язано із Чорнобильською
катастрофою.

Згідно із ст.48
зазначеного вище Закону передбачена
виплата щорічної допомоги на
оздоровлення в порядку та розмірах,
встановлених КМУ як компенсація за
шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які
стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Позивач є інвалідом
другої групи, захворювання якого
пов'язане із наслідками аварії на ЧАЕС,
що доводиться копією довідки УПФУ та не
заперечується відповідачем - УПСЗН, а
тому він має право на отримання
компенсації за шкоду здоров'ю,
передбачену ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Судом не приймаються до
уваги заперечення відповідача - УПСЗН
щодо пропуску позивачем строків
звернення із даною вимогою до суду,
оскільки така допомога виплачувалась у
лютому поточного року, так як доказів
на доведення цих обставин відповідачем
подано не було.

Відповідно до ч.1 ст.9
КАС України - суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та Законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною радою України ; суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Долучена до письмових
заперечень відповідача довідка №
3767/03-29 від 26 листопада 2014 року, видана
Управлінням ПФУ в Сарненському районі
Рівненської області доводить, що
вказані у позові виплати позивачу
проводились у розмірі, меншому, аніж
передбачено законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.71
КАС України - в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведену норму суд
вважає, що саме відповідачі мають
доводити факт нарахування виплат
ОСОБА_1 у передбаченому законодавством
розмірі.

З огляду на наведене вище -
зазначені вище вимоги позивача є
обгрунтованими та підлягають до
задоволення в частині нарахування
зазначених у позові виплат, починаючи з
17 травня 2014 року.

Однак, відповідно до п.9
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік»» - встановлено, що
норми і положення ст.ст.20, 21, 22, 23, 30, 31, 37,
39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ст.5, 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином,
враховуючи, що починаючи з моменту
набрання цим законом чинності, тобто з 3
серпня 2014 року, нарахування позивачу
пенсійних та соціальних виплат,
зазначених у позові проводилось
відповідачами, виходячи із наявних
фінансових ресурсів, позовні вимоги
підлягають до задоволення саме по 2
серпня 2014 року включно.

Окрім наведеного
позивачем ставиться вимога про
нарахування та виплату йому
Управлінням пенсійного фонду України
щомісячної державної соціальної
допомоги як дитині війни у період з 17
травня 2014 року по 16 листопада 2014 року у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» - дітям війни (крім тих, на
яких поширюється дія Закону Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту) до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни, а тому позивач має
право на отримання щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком.

Однак, позивачем не
надано доказів наявності у нього
статусу дитини війни, а тому і права на
отримання підвищення у розмірі
надбавки, встановленої ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни». Таким чином, вказана вимога не
підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.2
КАС України - завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства.

Позивачем ставиться
вимога щодо зобов'язання відповідачів
до нарахування ОСОБА_1 зазначених вище
видів нарахувань в подальшому -
довічно, починаючи з 16 листопада 2014
року.

Суд вважає цю вимогу
безпідставною, оскільки невідомо - чи
будуть порушені відповідачем
відповідні права позивача та в якій
мірі в майбутньому, а тому, на думку
суду, передчасно звертатись за
захистом цих прав.

Керуючись ст.159-161, 183-2
КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправною
бездіяльність УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО
ФОНДУ УКРАЇНИ В САРНЕНСЬКОМУ РАЙОНІ
щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1
щомісячної доплати до пенсії у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком -
відповідно до ст.ст.39, 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період
з 17 травня 2014 року по 2 серпня 2014 року
включно.

Зобов'язати УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО
ФОНДУ УКРАЇНИ В САРНЕНСЬКОМУ РАЙОНІ
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
щомісячну доплату до пенсії у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати,
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком -
відповідно до ст.ст.39, 50 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період
з 17 травня 2014 року по 2 серпня 2014 року з
урахуванням проведених виплат.

Визнати протиправною бездіяльність
УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА СОЦІАЛЬНОГО
ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ САРНЕНСЬКОЇ РДА щодо
невиплати ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.37,
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щомісячної грошової
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва і особистого
підсобного господарства в розмірі 30 %
від мінімальної заробітної плати та
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат за 2014 рік як інваліду 2 групи,
захворювання якого пов'язане з аварією
на Чорнобильській АЕС - за період з 17
травня 2014 року по 2 серпня 2014 року
включно.

Зобов'язати УПРАВЛІННЯ ПРАЦІ ТА
СОЦІАЛЬНОГО ЗАХИСТУ НАСЕЛЕННЯ
САРНЕНСЬКОЇ РДА нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 відповідно до ст.ст.37,
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щомісячну грошову
допомогу у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва і особистого
підсобного господарства в розмірі 30 %
від мінімальної заробітної плати та
щорічну допомоги на оздоровлення в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат за 2014 рік як інваліду 2 групи,
захворювання якого пов'язане з аварією
на Чорнобильській АЕС за період з 17
травня 2014 року по 2 серпня 2014 року
включно, з урахуванням проведених
виплат.

У задоволенні решти позовних
вимог - відмовити за їх
безпідставністю.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Сарненський районний суд
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови.

Суддя підпис

Копія
вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області
Т.О.Ведяніна