Справа № 2а-0312/3183/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
Справа №
132284/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Обрізко І.М.,

суддів:
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
Волинської області на постанову
Нововолинського міського суду
Волинської області від 02 грудня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
Волинської області про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н
О В И В :

02.08.2011 року позивач звернувся з позовом
до відповідача про нарахування та
виплату недоотриманої суми
одноразової компенсації за шкоду
заподіяну здоров'ю внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі
30-ти мінімальних заробітних плат.

Позивач посилався на те, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, інвалідом IIІ
групи 1 категорії, інвалідність якого
пов'язана з наслідками ліквідації
аварії на ЧАЕС. В порушення вимог ч.1
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка передбачає виплату
одноразової компенсації за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 30
мінімальних заробітних плат, зазначена
допомога була виплачена позивачу при
встановленні ІІІ групи інвалідності,
проте не у повному розмірі. Просив
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити недоплачену суму
одноразової компенсації за шкоду
заподіяну здоров'ю внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі
30-ти мінімальних заробітних плат.

Постановою Нововолинського міського
суду Волинської області від 02 грудня 2011
року, прийнятою в порядку скороченого
провадження, позовні вимоги
задоволено. Зобов'язано управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради Волинської області
нарахувати та виплатити позивачу як
інваліду ІІІ групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи одноразову
компенсацію за шкоду заподіяну
здоров'ю внаслідок Чорнобильської
катастрофи у розмірі 30-ти мінімальних
заробітних плат відповідно до ч.1 ст.48
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», із
урахуванням виплачених сум.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржило
управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Нововолинської міської ради
Волинської області. Вважає, що
постанова є безпідставною і
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального права і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Апелянт звертає увагу на те, що
стягнення коштів з управління є
неможливим, оскільки застосування
пільг, компенсацій та гарантій для
певних категорій громадян, у тому числі
виплата допомоги на оздоровлення
потребує фінансування за рахунок
коштів Державного бюджету України,
його обсяги не можуть визначатися
будь-яким іншим Законом, крім Закону
про Державний бюджет України. Спірна
одноразова компенсація за шкоду
заподіяну здоров'ю була нарахована
позивачу при встановленні ІІІ групи
інвалідності в розмірі, що відповідає
нормам чинного законодавства. Просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС України
колегія суддів вважає доцільним
розглядати справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суду приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
залишити без задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, інвалідом IIІ
групи 1 категорії, що підтверджується
наявними у матеріалах справи
відповідним посвідченням та довідкою
МСЕК.

Відповідно до листа відповідача
позивач при встановленні ІІІ групи
інвалідності отримав одноразову
компенсацію за шкоду заподіяну
здоров'ю внаслідок Чорнобильської
катастрофи у розмірі 189,60 грн.

Відповідно до ч.1-3 ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" № 230/96-ВР
від 06.06.1996 р. (в редакції зі змінами
відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007),
одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах: інвалідам II групи - 45
мінімальних заробітних плат; інвалідам
III групи - 30 мінімальних заробітних
плат. У разі встановлення інвалідності
вищої групи інвалідам виплачується
різниця у компенсаціях. Виплата
здійснюється з мінімальної заробітної
плати, яка склалася на момент
встановлення інвалідності чи втрати
годувальника.

Згідно п. 28 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року № 107-6 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
у такій редакції: «Одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008р. зміни, внесені
підпунктом 11 пункту 28 розділу 2 Закону
України від 28.12.2007р. визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Оскільки зміни, внесені підпунктом 11
пункту 28 розділу 2 Закону України від
28.12.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) то відповідно до
цього діє редакція Закону, яка діяла до
внесення змін до нього, а саме редакція
від 09.07.2007 року, відповідно до якої
одноразова компенсація за шкоду
заподіяну здоров'ю учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, інваліду IIІ групи 1 категорії -
особі, яка стала інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи
виплачується в розмірі 30 мінімальних
заробітних плат.

Однак, всупереч вимог даної статті
відповідач одноразову компенсацію за
шкоду заподіяну здоров'ю особі, яка
стала інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи виплатив в
розмірі, встановлених постановою КМУ
від 12.07.2005 року № 562, яка істотно зменшує
розмір даної допомоги.

Колегія суддів вважає, що виходячи із
загальних засад пріоритету законів над
підзаконними нормативними актами при
вирішенні даного спору суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що виплата такої допомоги
здійснювалась відповідачем із
порушенням спеціального
законодавства.

Посилання апелянта на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмірів щорічної
грошової допомоги на оздоровлення як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

З огляду на викладене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про обґрунтованість оскаржуваних
вимог, правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Нововолинської
міської ради Волинської області
залишити без задоволення, а постанову
Нововолинського міського суду
Волинської області від 02 грудня 2011
року у справі № 2а-3183/11- без змін.

Ухвала є остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
І.М. Обрізко

Судді:
Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга