Справа № 2а-1077/07
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/60510/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
ОСОБА_4 на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
25.12.2007р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 04.09.2012р. у справі № 2-а-1077/07
за позовом ОСОБА_4 до Березнівського
районного бюро технічної
інвентаризації, Березнівської міської
ради, треті особи: ОСОБА_5, Рівненське
обласне бюро технічної інвентаризації,
Березнівський "Райагробуд " про
визнання неправомірними дії, -

ВСТАНОВИЛА:

25 жовтня 2007 року ОСОБА_4 звернулась з
позовом, в якому просила визнати
неправомірними дії Березнівського
районного бюро технічної
інвентаризації та Березнівської
міської Ради в частині видачі висновку
про можливість оформлення права
власності, прийняття рішення про
реєстрацію права власності, прийняття
рішення про оформлення права власності
на підвальне приміщення в будинку
АДРЕСА_1, визнати не чинними та
скасувати відповідні рішення, щодо
спірного приміщення. Крім того, позивач
просить визнати причину пропущення
процесуально встановленого строку
звернення до адміністративного суду
поважною та поновити пропущений строк.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що Березнівським
РБТІ було видано висновок про
можливість оформлення права власності
на підвальне приміщення в б. АДРЕСА_1. На
підставі даного заключення Виконавчим
комітетом Березнівсьої міської Ради 29
вересня 2005 року було прийняте рішення
№ 77, яким вирішено: оформити право
приватної власності на вищевказане
підвальне приміщення за Березнівським
райагробудом, а Березнівське РБТІ
видало свідоцтво про право приватної
власності на вищевказане приміщення.
Позивач вважає, що такі дії
відповідачів - Березнівського РБТІ та
Березнівської міської Ради, порушують
її права та інтереси як фізичної особи
(однак не зазначає, які саме) при
здійсненні ними владних управлінських
функцій, на виконання делегованих
повноважень, щодо реєстрації права
власності на нерухоме майно. На думку
позивача в наданому висновку
відповідач зробив висновок про
можливість оформлення права приватної
власності на вищевказане підвальне
приміщення не зазначив жодної правової
норми, на підставі якої він зробив
такий висновок.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 25.12.2007р.,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 04.09.2012р., в задоволенні
позовних вимог відмовлено у зв'язку з
пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

Не погоджуючись з постановою
Рівненського окружного
адміністративного суду від 25.12.2007р. та
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від
04.09.2012р. ОСОБА_4 звернулась з касаційною
скаргою, у якій, посилаючись на те, що
при прийнятті зазначених судових
рішень було порушено норми
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та направити
справу на новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги
та заперечень на касаційну скаргу,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, згідно нотаріально
посвідченого договору купівлі -
продажу від 14 березня 2000 року
Березнівський райагробуд продав
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в рівних долях
приміщення магазину, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

11 травня 2004 року ОСОБА_6 продав ОСОБА_5
належну йому 1/2 частину приміщення
магазину, що знаходиться в АДРЕСА_1, що
підтверджується нотаріально
посвідченим договором купівлі -
продажу (реєстр. № 633). При цьому в
договорі зазначено, що загальна площа
магазину становить 153,8 кв.м.

29 вересня 2005 року рішенням виконкому
Березнівської міської ради за № 77
оформлено за Березнівським
райагробудом право власності на
підвальне приміщення площею 141,6 кв.м.,
що розташоване під магазином по
АДРЕСА_1.

Рішення виконкомом прийняте на
підставі наданих Березнівським
райагробудом документів та висновку
Березнівського бюро технічної
інвентаризації щодо можливості
оформлення права власності на вказане
приміщення.

На підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 19 жовтня
2005 року Березнівський райагробуд
продав ОСОБА_5 підвальне приміщення
площею 141,6 кв.м., що розташоване під
магазином по АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суди попередніх інстанцій дійшли
висновку, що позивачем подано даний
позов з пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

Колегія суддів погоджується з даними
висновками судів виходячи з
наступного.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 99 КАС
України (в редакції станом на час
звернення з позовом) адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений.

Судами вірно зазначено, що постановою
Березнівського районного суду
Рівненської області від 19 квітня 2006
року відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_4 до Березнівської міської Ради
про визнання неправомірним рішення № 77
від 29 вересня 2005 року. Під час розгляду
даної справи ОСОБА_4 довідалась про всі
обставини оформлення права власності
на спірне підвальне приміщення за
Березнівським райагробудом та
прийняті при цьому рішення і вчинені
дії щодо реєстрації цього права
власності.

Однак, з даним позовом до суду ОСОБА_4
звернулась лише 25 жовтня 2007 року.

Отже, оскільки позивач пропустила
річний строк звернення до суду,
поважних причин пропущення цього
строку не навела, відповідач наполягав
на застосуванні вимог ст. 100 КАС
України, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позову з підстав пропущення строку
звернення до суду.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 25.12.2007р. та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04.09.2012р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: