Справа № 816/4794/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/4794/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко І.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Нальотова
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2014 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про зобов'язання відкликати
податкову вимогу від 06.05.2014 №66-15/1886/05.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що станом на 16.07.2014 сплатив
податковий борг, визначений у вимозі
Кременчуцької ОДПІ, а тому зазначена
вимога вважається відкликаною.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
просила позов задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував, просив
відмовити в його задоволенні,
посилаючись на відсутність обставин
переривання податкового боргу.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов наступних
висновків.

З матеріалів справи суд встановив, що
ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем,
зареєстрованим виконавчим комітетом
Комсомольської міської ради
Полтавської області 06.10.1995 за №2
000599 (а.с. 31). Перебуває на податковому
обліку в Кременчуцькій ОДПІ, де
зареєстрований платником податку на
додану вартість згідно свідоцтва
НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 04.09.2007 (а.с. 32).

У 2014 році позивачем до Кременчуцької
ОДПІ подавалась податкова звітність з
податку на додану вартість у вигляді
декларацій:

- від 18.04.2014 № за березень 2014 року
на суму 36 734,00 грн (а.с.7-13), оплата в сумі 7
000,00 грн проведена згідно платіжного
доручення від 22.04.2014 № 457 (а.с. 14), в сумі 3
000,00 грн - від 30.05.2014 № 664, в сумі 29 734,00 грн
- від 02.06.2014;

- від 20.05.2014 № за квітень 2014 року
на суму 50 833,00 грн (а.с. 16-22), оплата в сумі
50 833,00 грн проведена згідно платіжного
доручення від 02.06.2014 №669 (а.с. 15);

- від 20.06.2014 № за травень 2014 року на
суму 60 985,00 грн (а.с. 23-29), оплата в сумі 60
985,00 грн проведена згідно платіжного
доручення від 16.07.2014 №875 (а.с. 30).

Як зазначає представник позивача,
станом на 16.07.2014 ФОП ОСОБА_3 погасив
податковий борг в повному обсязі. Проте
19.11.2014 за вхідним №167 до позивача
надійшла податкова вимога від 06.05.2014
№66-15/1886/05, за змістом якої станом на
05.05.2014 сума податкового боргу платника
податків за узгодженими грошовими
зобов'язаннями становить 25662,30 грн (а.с.
6).

Вважаючи податковий борг погашеним,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

За приписами пункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представник
позивача зазначала, що ФОП ОСОБА_3
станом на 16.07.2014 погасив податковий
борг у повному обсязі. Тому відповідно
до умов пункту 60.2 ст. 60 Податкового
кодексу України податкова вимога
вважається відкликаною у день,
протягом якого відбулося погашення
суми податкового боргу в повному
обсязі, якщо сума податкового боргу
самостійно погашається платником
податків або органом стягнення.

На спростування тверджень позивача,
відповідач надав письмове заперечення,
в якому вказує, що у зв'язку з несплатою
самостійно задекларованої суми
податкового зобов'язання в розмірі 36
800,00 грн, визначеної на підставі поданої
від 20.01.2014 № декларації 30.01.2014,
виникла заборгованість позивача з
податку на додану вартість в розмірі 25
662,30 грн, (податкове зобов'язання
частково погашене за рахунок наявної
переплати з податку на додану вартість
у розмірі 11 137,70 грн.). Враховуючи це,
була сформована податкова вимога від
06.05.2014 №66-15/1886/05, в якій визначено суму
заборгованості з податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
у розмірі 25 662,30 грн. В період з 31.01.2014 по
30.03.2014 платник самостійно задекларував
суми податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 49
970,00 грн. на підставі декларацій: від
20.02.2014 № у розмірі 22 594,00 грн.; від
19.03.2014 № у розмірі 27 376,00 грн. У
зв'язку з цим Кременчуцькою ОДПІ в
порядку пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового
кодексу України була нарахована пеня в
загальному розмірі 274,12 грн, про що
свідчать відомості картки особового
рахунку відповідача (а.с. 47). За цей же
період платник податків сплатив
податкове зобов'язання у розмірі 76 000,00
грн. на підставі платіжних доручень:
від 06.03.2014 № 289 у розмірі 36 000,00 грн.; від
27.03.2014 № 323 у розмірі 40 000,00 грн., яке
відповідач в порядку п. 87.9 ст. 87
Податкового кодексу України, зарахував
у рахунок погашення податкового боргу
з черговістю його виникнення незалежно
від напряму сплати, визначеного
платником податків.

З урахуванням зазначеного, станом на
31.03.2014 у платника податків у картці
особового рахунку по податку на додану
вартість значилась переплата у розмірі
93,58 грн (76 000,00 - 49970,00 - 25 662,30 - 274,12).

В той же час платник податків
самостійно задекларував до сплати по
платежу єдиний податок з фізичних осіб
суму податкового зобов'язання на
підставі податкової декларації від
10.02.2014 № на суму 102 746,00 грн та з
урахуванням наявної переплати у
розмірі 73,55 грн в картці особового
рахунку по зазначеному платежу
утворилась заборгованість станом на
19.02.2014 у розмірі 102 672,45 грн.

За твердженням відповідача станом на
30.11.2014 заборгованість фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 по єдиному податку з
фізичних осіб складає 161 562,24 грн. (що
підтверджується витягом з облікової
картки платника та вказує на
непереривання даної заборгованості
(відсутності факту повного погашення
боргу) у період з 19.02.2014 по 30.11.2014).

На підтвердження відсутності
податкового боргу зі сплати єдиного
податку станом на 16.07.2014 позивач надав
копії декларації з єдиного податку за
2013 рік від 10.02.2014 №, копію
декларації з єдиного податку за 1
квартал 2014 року від 12.05.2014 № (а.с.
68-75) та банківські виписки, що свідчать
про сплату єдиного податку в сумі 105 000,00
грн (а.с. 76-77).

У відповідності до пункту 59.5 статті 59
Податкового кодексу України, у разі
якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Враховуючи викладене, беручи до уваги
той факт, що станом на 16.07.2014 за
відповідачем значився податковий борг
з податку на додану вартість в розмірі
272,43 грн (а.с. 47) та податковий борг з
єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 56),
суд погоджується з твердженням
відповідача, що переривання
податкового боргу в період з 30.01.2014 по
дату судового розгляду не відбувалось,
а тому податкова вимога є законною та
такою, що не відкликалась.

Таким чином, позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено
29.12.2014.

Суддя
Є.Б. Супрун