Справа № 813/5834/14
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/5834/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий суддя
секретар судового засідання
представник позивача
представник відповідача
представник відповідача
представник третьої особи
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Іскра» до Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, Управління державної
казначейської служби України у
Залізничному районі м. Львова, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору Товариство з
обмеженою відповідальністю «Львівська
світлотехнічна група» про визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії,
Публічне акціонерне товариство
«Іскра» звернулось із позовом до
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції,
Управління державної казначейської
служби України у Залізничному районі м.
Львова, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Львівська
світлотехнічна група» про визнання
протиправною бездіяльності
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції щодо
ненадання належно оформленого подання
до органів Державної казначейської
служби України для повернення ПАТ
виконавчий збір та витрати виконавчого
провадження в ході виконання наказу
господарського суду Львівської
області від 14.06.2010 р. у справі №29/65;
зобов'язання Залізничного відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції надати таке подання та
зобов'язання Головного управління
Державної казначейської служби
України у Львівській області повернути
ПАТ «Іскра» зазначені суми.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на
виконання наказу господарського суду
Львівської області №29/65 від 14.06.2010 р.
про стягнення з ТзОВ «Львівська
світлотехнічна група» на користь ПАТ
«Іскра» 486716,52 грн. боргу та 5103,17 грн.
судових витрат, 12.07.2010 р. Залізничним
ВДВС було відкрито виконавче
провадження, в ході якого постановою
№778-В/9 від 26.12.2010 р. було накладено арешт
на кошти на рахунках боржника.
Позивачем 17.02.2011 р. платіжним
дорученням № 111 помилково перераховано
на рахунок боржника 363000 грн. Позивач і
боржник звертались до Залізничного
ВДВС із проханням зняти арешт з
рахунку, на який були помилково
перераховані кошти. 23.02.2011 р. на депозит
Залізничного ВДВС платіжною вимогою
було стягнуто з боржника кошти в сумі
Загальна суму 355215,86 грн. були
перераховані позивачу 27.05.2011 р.
Оскільки таке стягнення відбулось за
рахунок помилково перерахованої
позивачем суми, тобто, не за рахунок
боржника, а за рахунок стягувача.
Рішенням господарського суду
Львівської області від 30.12.2013 р. у
справі №5015/3029/11 за позовом ПАТ «Іскра»
до ТзОВ «Львівська світлотехнічна
група», Залізничного ВДВС було
встановлено помилковість такого
перерахування коштів і виконання за їх
рахунок виконавчого листа. Вважає, що
таке стягнення не є стягненням в
порядку виконання виконавчого листа,
хоча в ході такого виконання на користь
держави було перераховано 35521,59 грн.
виконавчого збору та 39,07 грн. витрат
виконавчого провадження. Оскільки не
відбулось реального виконання наказу
господарського суду - за рахунок майна
боржника - не було підстав для
стягнення виконавчого збору. Договором
від 01.02.2014 р. ТзОВ «Львівська
світлотехнічна група» уступила право
вимоги цієї суми позивачу. Листом від
06.06.2014 р. позивач звертався до
Залізничного ВДВС з вимогою оформити
подання на повернення належних
позивачу сум з державного бюджету,
однак, листом №12350 від 11.07.2014 р. його
було повідомлено про відсутність для
цього передбачених законом підстав. На
підставі ст. 1212 ЦК України вважає, що
такі безпідставно отримані кошти
підлягають поверненню згідно із
Порядком повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевих бюджетів, затвердженого
наказом Мінфіну України №787 від 03.09.2013
р.

В судових засіданнях позивач позов
підтримав з аналогічних мотивів.

Представник відповідача позов
заперечив за безпідставністю.
Посилається на те, що відповідно до п. 12
Порядку повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевих бюджетів, операції з
повернення платежів з бюджетів
відповідними органами
Держказначейства здійснюється з
рахунків, на які в поточному бюджетному
періоді відповідно до законодавства
зараховується від надходжень, що
повертається. Виконавчий збір та
витрати на проведення виконавчих дій
були перераховані відповідно до
розпорядження державного виконавця
24.05.2011 р., а постанова ВП20198394 від 20.07.2010 р.
про стягнення виконавчого збору, як
підстава для його перерахування, не
була оскаржена та не визнавалась
незаконною.

Представник Головного управління
Державної казначейської служби
України у Львівській області позов
заперечив, зазначивши, що згідно із п. 5
Порядку, для повернення помилково
перерахованих коштів платнику
необхідно подати подання відповідного
органу, що контролює справляння
надходжень бюджету з обов'язковим
зазначенням інформації щодо
необхідності повернення цих коштів;
оригінал або копію платіжного
документа, який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету; заяву платника про повернення
коштів з відповідного бюджету.
Оскільки такі документи не подавались,
підстави для повернення коштів
відсутні.

Дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення, суд
встановив наступне.

На виконання наказу господарського
суду Львівської області №29/65 від 14.06.2010
р. про стягнення з ТзОВ «Львівська
світлотехнічна група» на користь ПАТ
«Іскра» 486716,52 грн. боргу та 5103,17 грн.
судових витрат, Залізничним ВДВС 12.07.2010
р. відкрито виконавче провадження, в
ході якого постановою №778-В/9 від 26.12.2010
р. накладено арешт на кошти на рахунках
боржника.

Позивачем 17.02.2011 р. платіжним
дорученням №111 перераховано на рахунок
боржника 363000 грн.

23.02.2011 р. на депозит Залізничного ВДВС
платіжною вимогою стягнуто з боржника
кошти в сумі 372458,04 грн., а 09.03.2011 р. - ще
18196,98 грн. Загальна суму 355215,86 грн.
перераховані позивачу 27.05.2011 р.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 30.12.2013 р. у
справі №5015/3029/11 за позовом ПАТ «Іскра»
до ТзОВ «Львівська світлотехнічна
група», Залізничного ВДВС встановлено
помилковість такого перерахування
коштів і виконання за їх рахунок
виконавчого листа.

Договором від 01.02.2014 р. ТзОВ «Львівська
світлотехнічна група» уступила право
вимоги цієї суми позивачу. Листом від
06.06.2014 р. позивач звертався до
Залізничного ВДВС з вимогою оформити
подання на повернення належних
позивачу сум з державного бюджету,
однак, листом №12350 від 11.07.2014 р. його
було повідомлено про відсутність для
цього передбачених законом підстав.

Позовні вимоги позивача, адресовані
Головному управлінню Державної
казначейської служби України у
Львівській області, а саме про
зобов'язання повернути ПАТ «Іскра» з
державного бюджету України 35560,66 грн.,
задоволенню не підлягають як такі, що
заявлені завчасно.

Згідно із п. 5 Порядку повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до державного та місцевих
бюджетів, затвердженого наказом
Мінфіну України №787 від 03.09.2013 р., для
повернення помилково перерахованих
коштів платнику необхідно подати
подання відповідного органу, що
контролює справляння надходжень
бюджету з обов'язковим зазначенням
інформації щодо необхідності
повернення цих коштів; оригінал або
копію платіжного документа, який
підтверджує перерахування коштів до
відповідного бюджету; заяву платника
про повернення коштів з відповідного
бюджету. Оскільки такі документи не
подавались, що позивачем не
заперечувалось, на що не впливає
вирішення судом по цій справі інших
позовних вимог, підстави для
повернення коштів Головним
управлінням ДКСУ відсутні.

Позовні вимоги, заявлені позивачем
Залізничному ВДВС, ґрунтуються на тому,
що виконання наказу господарського
суду №29/65 не відбулось, оскільки
стягнення відбулось за рахунок коштів
самого позивача, помилково
перерахованих боржнику на арештований
рахунок. Оскільки таке стягнення не є
стягненням в порядку виконання
виконавчого листа, в ході такого
виконання на користь держави було
перераховано 35521,59 грн. виконавчого
збору та 39,07 грн. витрат виконавчого
провадження. Оскільки не відбулось
реального виконання наказу
господарського суду - за рахунок майна
боржника - не було підстав для
стягнення виконавчого збору.

Однак, такий висновок не відповідає
законодавству, оскільки гроші, як
майно, не належать до індивідуально
визначених речей, а відтак право
власності на них переходить в момент їх
передачі. У випадку помилкового
характеру перерахування коштів, у
платника виникає право на їх
повернення від особи, якій ці кошти
були сплачені, при чому, повертаються
не ті самі кошти, які були фактично
сплачені, а рівна сума таких грошей
отримувача, не залежно від їх
походження.

Відтак, стягнення коштів з боржника
відбулось за рахунок його коштів на
його рахунку, не залежно від
помилковості їх зарахування, що не
позбавляє права позивача звернутись до
боржника із вимогою про їх повернення.

Не відповідає законодавству і
посилання позивача на безпідставний
характер отримання суми виконавчого
збору державним бюджетом згідно із ст.
1212 ЦК України. Виконавчий збір та
витрати на проведення виконавчих дій
перераховані відповідно до
розпорядження державного виконавця
24.05.2011 р., а постанова ВП20198394 від 20.07.2010 р.
про стягнення виконавчого збору, як
підстава для його перерахування, не
була оскаржена та не визнавалась
незаконною. Відповідно, кошти були
підставно отримані і зараховані до
бюджету.

Водночас, посилання відповідача - 1 в
листі - відповіді №12350 від 11.07.2014 р. на
те, що відповідно до п. 12 Порядку
повернення коштів, помилково або
надміру зарахованих до державного та
місцевих бюджетів, операції з
повернення платежів з бюджетів
відповідними органами
Держказначейства здійснюється з
рахунків, на які в поточному бюджетному
періоді відповідно до законодавства
зараховується від надходжень, що
повертається, як на підставу для
відмови, такою, що не відповідає змісту
зазначеної норми, якою регламентується
не строк повернення помилково
сплачених коштів (протягом поточного
бюджетного періоду), а рахунок, з якого
мають повертатись такі кошти (на який в
поточному бюджетному періоді
зараховуються ті платежі, які
підлягають поверненню).

У відповідності до вимог ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та
ч. 3 ст.2 КАС України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. У відповідності до
вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Керуючись ст.ст. 7-14, 17-20, 69-72, 86, 94, 138, 158-163,
167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова може бути оскаржена, згідно
зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з
дня її проголошення чи отримання копії
постанови, шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили,
згідно зі ст. 254 КАС України, після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

Суддя
Грень Н.М.

Повний текст постанови складено
та підписано 26.12.2014 року.