Справа № 2а/1805/505/12 (1805/4449/12)
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/51937/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ПАТ "Сумихімпром" на
постанову Зарічного районного суду м.
Суми 04.05.2012р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
24.07.2012р. у справі № 1805/2а-4449/2012 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" до Сумської міської ради
про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство
«Сумихімпром» звернулось з позовом до
Сумської міської ради, в якому просив
визнати протиправним та скасувати
рішення Сумської міської ради від
26.01.2011 р. №219-МР «Про скасування рішення
Сумського міськвиконкому від 15.01.1987 №15
«О предоставлении объединению
«Химпром» для проектирования и
строительства спорткомплекса по ул.
Замостянской, 5».

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на протиправність
оскаржуваного рішення, оскільки органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми 04.05.2012р., залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду 24.07.2012р., в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

На постанову Зарічного районного суду
м. Суми 04.05.2012р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
24.07.2012р. надійшла касаційна скарга ПАТ
"Сумихімпром", в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про їх скасування та
прийняття нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням виконкому
Сумської міської ради від 15.01.1987 р. №15
ВО «Хімпром» надана земельна ділянка
по вул. Замостянській, 5 в м. Суми,
розміром 3,65 га для проектування та
будівництва спорткомплексу.

На підставі цього рішення в липні 2007
року була складена та погоджена
технічна документація про
встановлення меж земельної ділянки в
натурі.

ВАТ «Сумихімпром» як правонаступник
Сумського ВО «Хімпром» продовжує
користуватися даною земельною
ділянкою, сплачуючи за неї земельний
податок.

Згідно з протоколом наради при голові
Сумської обласної державної
адміністрації від 10.11.2010 року, вирішено
звернутись до Сумського міського
голови з заявою про часткову відмову
від права користування земельною
ділянкою по вул.. Замостянській, 5.

Рішенням Сумської міської ради від
26.01.2011 р. №219-МР «Про скасування рішення
Сумського міськвиконкому від 15.01.1987 №15
«О предоставлении объединению
«Химпром» для проектирования и
строительства спорткомплекса по ул.
Замостянской, 5» скасовано рішення
Сумського міськвиконкому 15.01.1987 р. №15.

Не погоджуючись з даним рішенням
позивач і звернувся з даним позовом.

Розглядаючи справу та відмовляючи в
задоволенні позову суди попередніх
інстанцій дійшли висновку, що
позивачем не було одержано у
встановленому законом порядку
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою, яка
розташована по вул. Замостянській, 5 у м.
Суми, а тому прав на земельну ділянку у
нього не виникло.

Однак колегія суддів вважає такі
висновки судів передчасними,
враховуючи наступне.

Рішенням Конституційного Суду України
від 16.04.2009р. №7-рп/2009 (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) встановлено, що за
органами місцевого самоврядування
законодавцем закріплюється право на
зміну та скасування власних рішень.
Таке право випливає із конституційного
повноваження органів місцевого
самоврядування самостійно вирішувати
питання місцевого значення шляхом
прийняття рішень, що є обов'язковими до
виконання на певній території,
оскільки вони є суб'єктами
правотворчості, яка передбачає право
формування приписів, їх зміну,
доповнення і скасування. Зі змісту ч.2
ст.144 Конституції України та ч.10 ст.59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» вбачається,
що рішення органів місцевого
самоврядування з мотивів
невідповідності законам України
визнаються незаконними у судовому
порядку. Однак, Конституційним Судом
вказано, що це не позбавляє орган
місцевого самоврядування права за
власною ініціативою змінити або
скасувати прийнятий ним правовий акт (у
тому числі і з мотивів невідповідності
законам України). Органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, змінювати їх у
випадках, якщо відповідно до приписів
цих рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
інтересів і суб'єкти цих правовідносин
заперечують проти їх зміни чи
припинення.

Отже, під час розгляду справи та
прийняття рішення судам необхідно було
встановити, чи виникли у позивача - ПАТ
"Сумихімпром" відповідно до рішення
виконкому Сумської міської ради від
15.01.1987 р. №15 правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних інтересів стосовно
земельної ділянки по вул.
Замостянській, 5 в м. Суми, розміром 3,65
га.

Також судами не досліджено чи
заперечувало ПАТ "Сумихімпром" проти
такої зміни чи припинення.

Як вбачається з оскаржуваного рішення
Сумської міської ради від 26.01.2011р.
№219-МР, підставою його прийняття стало
протокольне доручення наради при
голові Сумської обласної державної
адміністрації від 10.11.2010р., відповідно
до ст. 12, пункту 12 розділу Х Перехідних
положень Земельного кодексу України та
ст. 25, п. 34 частини першої
статті 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Між тим, стаття 12 Земельного кодексу
України від 25.10.2001р. визначає
повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин.

А п. 34 частини першої статті 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» передбачає, що виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
такі питання, зокрема, вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Тобто, судами попередніх інстанцій не
надано оцінки рішенню Сумської міської
ради від 26.01.2011р. №219-МР на
відповідність вимогам чинного на той
час законодавства.

Крім того, вирішуючи питання про
законність або незаконність
оскаржуваного рішення суб'єкту владних
повноважень, судам належало зробити
висновки на відповідність цього
рішення приписам ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно ч. ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Підставами для визнання рішення
недійсним (нечинним) є невідповідність
його вимогам чинного законодавства
та/або визначеній законом компетенції
органу, який прийняв це рішення. При
цьому обов'язковою умовою визнання
рішення недійсним (нечинним) є також
порушення у зв'язку з його прийняттям
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

Судами попередніх інстанцій
залишилося не з'ясоване питання щодо
відповідності оскаржуваного рішення
Сумської міської ради від 26.01.2011р.
№219-МР вимогам чинного
законодавства, а також не перевірено
повноваження Херсонської міської ради,
згідно з Законом України «Про місцеве
самоврядування в Україні», на
прийняття відповідного рішення.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що при розгляді справи судам необхідно
було дати оцінку оскаржуваним рішенням
на відповідність чинному на той час
законодавству.

Крім того, згідно статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. В порядку ч. 2
ст. 71 КАС України відповідачем не було
надано належних та допустимих доказів
правомірності оскаржуваного рішення.

Судова колегія дійшла висновку, що
рішення судів вимогам ст.159 КАСУ не
відповідають. Неповнота у встановленні
фактичних обставин справи не дає
можливості суду касаційної інстанції
визначитись в правильності правової
оцінки позовних вимог, проведеної
судами попередніх інстанцій.
Відповідно до приписів ст. 220 КАС
України допущені порушення не можуть
бути перевірені і усунуті судом
касаційної інстанції.

З огляду на викладене, судові рішення,
ухвалені у даній справі, підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Під час нового розгляду справу суду
належить усунути недоліки, викладені у
мотивувальній частині ухвали і
правильно застосувати до спірних
правовідносин норми матеріального
права.

При новому розгляді судам також
необхідно встановити, чи не вплине
рішення у даній справі на права,
свободи, інтереси або обов'язки
будь-яких інших осіб.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ПАТ "Сумихімпром"
задовольнити частково.

Постанову Зарічного районного суду м.
Суми 04.05.2012р. та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
24.07.2012р. скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: