Справа № 174/1179/14-а
Суддя: Ілюшик І. А.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 174/1179/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 р.
м.
Вільногірськ

Вільногірський міський суд
Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Ілюшик
І.А.

при секретарі Заіка А.В.

за участі відповідача Дудки
О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вільногірську справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
адміністративної комісії виконавчого
комітету Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області,
виконавчого комітету Вільногірської
міської ради Дніпропетровської
області про визнання недійсною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення,-

в с т а
н о в и в:

08.12.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
вищезазначеним адміністративним
позовом. В обґрунтування заявлених
вимог посилається на те, що 14.11.2014 року
адміністративною комісією виконавчого
комітету Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області у
відношенні неї було винесено постанову
про притягнення до адміністративної
відповідальності № 11 за ст. 152 КУпАП та
накладено штраф у сумі 850,00 грн. Позивач
з даною постановою не згодна, оскільки
вважає, що оскаржувана постанова є
незаконною, не відображає дійсних
обставин справи, складена за
відсутності належних доказів та з
порушенням законодавства, тому просила
її визнати недійсною та скасувати,
провадження по справі закрити.

Позивач в судове засідання не
зявилася, подала телефонограму в якій
просила справу розглядати та
закінчувати без її участі в зв'язку з
лікуванням.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти адміністративного
позову заперечував, просив в його
задоволенні відмовити, оскільки
постанова винесена обгрнтовано і у
відповідності до закону.

Заслухавши представника відповідача,
вивчивши матеріали справи, суд дійшов
наступного висновку.

Судом встановлено, що адміністративна
комісія утворена при виконавчому
комітеті на строк повноважень
виконкому, рішенням виконкому
Вільногірської міської ради від 25.09.2002
року № 399 затверджено положення про
адміністративну комісію виконкому
Вільногірської міської ради, рішенням
виконкому Вільногірської міської ради
від 09.04.2014 року № 142/0/7-14 затверджено
новий склад адміністративної комісії
при виконкомі Вільногірської міської
ради (а.с. 27-36).

14.11.2014 року адміністративною комісією
виконавчого комітету Вільногірської
міської ради Дніпропетровської
області винесена постанова по справі
про адміністративне правопорушення №
11 про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності та
накладання на неї штрафу в розмірі 850,00
грн. за скоєння правопорушення,
передбаченого ст. 152 КУпАП. Постанова
мотивована тим, що позивач не заключила
договір на вивіз твердих побутових
відходів чим порушила п. 2.17 Правил
благоустрою, забезпечення чистоти,
порядку утримання і прибирання
вуличних, дворових територій, парку,
скверів та додержання тиші у
громадських місцях міста, затверджених
рішенням Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області від 23.09.2010
року № 1796-102/V, п. 3 Правил надання послуг
з вивезення твердих побутових
відходів, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів Укрвїни від 10.12.2008
року № 1070, ст. 17, ст. 35-1 Закону України
«Про відходи» (а. с. 7, 25, 26 ).

Підставою для винесення вказаної
постанови послужив протокол № 1 від
27.10.2014 року про адміністративне
правопорушення в якому встановлено, що
підприємець ОСОБА_2 не уклала з КП
«Жилсервіс» договір по вивозу твердих
побутових відзодів по приміщенню
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с. 24).

Даний протокол не підписаний ОСОБА_2 і в
ньому відсутні дані про вручення їй
копії протоколу, зазначено, що від
підпису, отримання протоколу та
надання пояснень вона відмовилась.

ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем
(а.с. 6) та здійснює підприємницьку
діяльність в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» у
м. Вільногірську Дніпропетрвоської
області.

Для участі в засіданні
адміністративної комісії виконавчого
комітету Вільногірської міьсокї ради
викликалась ОСОБА_2 та ОСОБА_3 На
підтвердження направлення викликів №
30 та 31 відповідачем суду надана копія
журналу реєстрації вихідної
кореспонденції (а.с. 20-22). Однак доказів
отримання позивачем виклику № 30 суду
не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції
України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Частина 2 ст. 19 Конституції України
визначає, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу ст. 71 ч. 2 КАСУ в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності субєкта владних
повноважень обовязок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно зі ст. 69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, їхніх представників,
показань свідків, письмових і речових
доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним
правопорушенням (проступком)
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободи громадян,
на встановлений порядок управління і
за яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 256 КУпАП, якою
визначено, яким має бути зміст
протоколу про адміністративне
правопорушення, у протоколі про
адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності
(у разі її виявлення); місце, час
вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи.

У разі відмови особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності,
від підписання протоколу, в ньому
робиться запис про це. Особа, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, має право подати
пояснення і зауваження щодо

змісту протоколу, які додаються до
протоколу, а також викласти мотиви
свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, до обставин,
що підлягають обов'язковому
встановленню відносяться - чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає вона
адміністративній відповідальності, чи
є обставини, які пом'якшують, або
обтяжують відповідальність, а також чи
є інші обставини, які мають значення
для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці данні
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків, а також документами.

Крім того, відповідно до вимог ст. 278
КУпАП орган (посадова особа) при
підготовці до розгляду справи про
адміністративне правопорушення
вирішує серед інших питань чи
правильно складено протокол про
адміністративне правопорушення, чи
сповіщено осіб, які беруть участь у
розгляді справи, про час і місце її
розгляду, чи витребувано необхідні
додаткові матеріали.

Відповідно до ст. 268 КУпАП України
справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 283 КпАП,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі, яка повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову
по справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено
особою, щодо якої її винесено.

Обов'язковою ознакою об'єктивної
сторони правопорушення передбаченого
ст.152 КУпАП є місце і час його скоєння,
між тим у постанові про
адміністративне правопорушення № 11
від 14.11.2014 року та протколі № 1 від 27.10.2014
року не вказано місце і час вчинення
ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення, а отже належно не
розкрита об'єктивна сторона
правопорушення, а посилання про
відсутність договору на вивіз твердих
побутових відходів самос по собі не
утворює об'єктивної сторони
правопорушення, а отже і самого складу
правопорушення.

З рішення адміністративної комісії
виконкому не вбачається, які докази та
обставини відповідно до вимог ст. 33-35,
ст. 251 КУпАП враховані при постановлені
рішення у справі, оцінюючи постанову
про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ст. 152 КУпПА, суд доходить висновку, що
вона складена з порушенням вказаних
норм законодавства, зокрема без
повного і об'єктивного з'ясування
обставин справи, ґрунтується лише на
протоколі про адміністративне
правопорушення та поясненнях техніка
житлової служби КП «Жилсервіс», яка і
склала протокол про адміністративне
правопорушення, винесена без
дослідження інших доказів, зокрема
пояснень свідків. Свідок ОСОБА_3 тільки
підтвердив той факт, що ОСОБА_2 від
підпису у протоколі відмовилась, від
дачі пояснень по суті справи також
відмовилась.

Порядок своєчасного сповіщення про
місце і час розгляду справи по
відношенню до ОСОБА_2 було порушено,
правопорушникові не роз'яснювались
передбачені законом права при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення, право, порядок та
строки на оскарження прийнятого
рішення, а зазначене свідчить про
порушенням визначеного законом
порядку розгляду справи про
адміністративне правопорушення.

За наведеного, суд вважає, що постанова
адміністративної комісії від 14.11.2014
року № 11 про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності та
накладання на неї штрафу в розмірі 850,00
грн. за скоєння правопорушення,
передбаченого ст. 152 КУпАП винесена без
достатніх на те підстав, є незаконною і
підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення; суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Встановлені статтями 105, 162 КАС України
способи захисту порушеного права не є
вичерпними. Так, вимога про визнання
протиправним (недійсним, незаконним,
неправомірним, скасування) може
стосуватись індивідуального акта.
Протиправність індивідуального акта
виникає, у разі набрання рішенням суду
про задоволення адміністративного
позову законної сили, з моменту
прийняття такого акта суб'єктом
владних повноважень (вчинення дії або
бездіяльності).

Таким чином, оцінюючи усі докази, які
були досліджені у судовому засіданні у
їх сукупності, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню. В частині
вимоги позивача про закриття
провадження по справі, суд вважає за
необхідне відмовити, оскільки це не
відноситься до компетенції місцевого
суду, як адміністративного суду.

Керуючись ст. ст. 17, 86, 94, 159, 160-163, 167, 171-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
адміністративної комісії виконавчого
комітету Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області,
виконавчого комітету Вільногірської
міської ради Дніпропетровської
області про визнання недійсною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення -
задовольнити частково.

Визнати недійсною та скасувати
постанову № 11 по справі про
адміністративне правопорушення
винесену 14.11.2014 року, адміністративною
комісією виконавчого комітету
Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області про
накладення на неї адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
дорівнює 850,00 грн. на підставі ст. 152
КУпАП.

В задоволенні позову в іншій частині -
відмовити.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя

Вільногірського міського суду
І.А.Ілюшик