Справа № 826/16784/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2014 року 13:43
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М., за участю секретаря
судового засідання Голод А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Піреус Банк МКБ»до 1)
Головного управління юстиції у місті
Києві 2) Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Тамаєвої Валентини Русланівни 3)
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у місті Києвіпро
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії, за участю сторін:
представник позивача: Антонова І.В.
представник відповідача-1: Ніколайчук
представник відповідача-2: не прибув
представник відповідача-3: Ніколайчук
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 10.12.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
Публічне акціонерне товариство
«Піреус Банк МКБ» звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовною заявою до
Головного управління юстиції у місті
Києві та Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Тамаєвої Валентини Русланівни, у
якій просить суд скасувати рішення
№15670158 від 09.09.2014 про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, прийнятої 27.05.2014 о 15:35:12 за
реєстраційним №6776277, а також
зобов'язати Головне управління юстиції
у місті Києві провести державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку площею 0,0630 га, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, цільове
призначення (використання) земельної
ділянки: ведення садівництва,
суб'єктом ОСОБА_6, податковий номер
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач-2 безпідставно тричі
зупиняла розгляд заяви про реєстрацію
прав та їх обтяжень, витребовуючи при
цьому документи, надання яких не
передбачене чинним законодавством.
Просив задовольнити позовні вимоги у
Представник відповідача-1 та
відповідача-3 проти задоволення
позовних вимог заперечив. Посилався на
те, що оскаржуване рішення є
правомірним та підстави для проведення
державної реєстрації права власності
на спірну земельну ділянку, без
зібрання усіх необхідних документів,
Відповідач-2 у судові засідання не
з'являлась, явку свого представника не
забезпечила, про дату, час та місце
судового засідання повідомлена
належним чином. Своєї позиції щодо
заявлених вимог відповідач-2 суду не
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
Заочним рішенням Подільського
районного суду міста Києва від 20.07.2012
№2-3280/11 задоволено позовні вимоги ПАТ
«Піреус Банк МКБ». Визнано право за ПАТ
отримання від приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 дублікату Договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 17.01.2008 за реєстровим № 115,
укладеного між гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_6.
Визнано право за ПАТ «Піреус Банк МКБ»
на здійснення від імені ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою:
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, державної реєстрації в органах
земельних ресурсів належного їй права
на земельну ділянку площею 0,0630 га., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення (використання)
земельної ділянки: ведення
садівництва, кадастровий номер
підставі Договору купівлі-продажу
земельної ділянки, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
17.01.2008 за реєстровим № 115.
Ухвалою Подільського районного суду
міста Києва від 06.08.2013 встановлено
спосіб і порядок виконання рішення
суду шляхом державної реєстрації ПАТ
«Піреус Банк МКБ» від імені ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою:
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
належного їй права на земельну ділянку
площею 0,0630 га., що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення
(використання) земельної ділянки:
ведення садівництва, кадастровий номер
підставі Договору купівлі-продажу
земельної ділянки, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
17.01.2008 за реєстровим №115.
27.05.2014 представник позивача звернувся
до Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві із заявою
про реєстрацію прав та їх обтяжень щодо
права власності на земельну ділянку
площею 0,0630 га., що розташована за
Вказана заява була зареєстрована у
базі даних про реєстрацію заяв і
запитів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно 27.05.2014 15:35:12 за
реєстраційним номером 6776277, що
підтверджується карткою прийому заяви
№13353223.
До заяви про реєстрацію прав та їх
обтяжень представник надав наступні
- дублікат договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 17.01.2008 з витягом
про реєстрацію в Державному реєстрі
правочинів від 05.10.2012;
- копію заочного рішення Подільського
районного суду м. Києва від 20.07.2012;
- копію ухвали Подільського районного
суду м. Києва від 06.08.2013;
- платіжне доручення про сплату
- платіжне доручення, що підтверджує
внесення плати за надання витягу з
Державного реєстру прав;
- копію паспорту та ідентифікаційного
номеру на власника ОСОБА_6;
- копію (та оригінал) паспорту та
ідентифікаційного номеру на
представника ОСОБА_9;
- довіреність на представництво
інтересів банку в реєстраційній
Подання вказаних документів
підтверджується карткою прийому заяви
№13353223, копія якої наявна в матеріалах
справи.
У зв'язку із зупиненням розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень рішенням від 02.07.2014
представник позивача, на вимогу
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Тамаєвою В.Р. 02.07.2014
надав статутні документи АТ «Піреус
Банк МКБ», що підтверджується копією
супровідного листа (а.с. 13 Т. І).
03.07.2014 відповідач-2 прийняла рішення про
відновлення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №14200492.
Того ж дня відповідач-2 вдруге прийняла
рішення про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, посилаючись на неотримання
відповіді з ДЗК на запит державного
реєстратора. Цим рішенням відповідач-2
зобов'язала позивача надати витяг з
ДЗК.

05.09.2014 представником позивача надано
відповідачу-2 лист з поясненнями про те,
що у державного реєстратора відсутні
правові підстави вимагати від заявника
додатково витяг з ДЗК, оскільки
наявність такого витягу для здійснення
державної реєстрації законодавством
України не передбачена.

Після отримання вказаного листа
позивача, відповідач-2 прийняла рішення
про відновлення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 09.09.2014 №15669897.

Однак, того ж дня відповідач-2 втретє
прийняла рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень від 09.09.2014 №15670158,
посилаючись на те, що на запит
державного реєстратора через
програмне забезпечення Державного
реєстру прав відповідь надійшла без
інформації стосовно державної
реєстрації земельної ділянки у
Державному земельному кадастрі та
графічного зображення. Направлено
запит до ДЗК у письмовій формі поштою
та екземпляр запиту надано заявнику.

Вважаючи протиправним рішення від
09.09.2014 №15670158 про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, позивач оскаржив його до
суду та просив зобов'язати
відповідача-1 провести державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку площею 0,0630 га, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, цільове
призначення (використання) земельної
ділянки: ведення садівництва,
кадастровий номер :91:476:0502 за
суб'єктом ОСОБА_6, податковий номер
НОМЕР_1.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлено, що обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: 1) право власності на нерухоме
майно; 2) право володіння; право
користування (сервітут); право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис); право забудови земельної
ділянки (суперфіцій); право
господарського відання; право
оперативного управління; право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки; право
користування (найму, оренди) будівлею
або іншими капітальними спорудами, їх
окремими частинами; іпотека; довірче
управління майном; 3) інші речові права
відповідно до закону; 4) податкова
застава, предметом якої є нерухоме
майно, та інші обтяження.

Відповідно до положень статті 5 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» у Державному реєстрі прав
реєструються речові права та їх
обтяження на земельні ділянки, а також
на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення.

Згідно з пунктом 2 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013
№868 державну реєстрацію прав шляхом
внесення записів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно (далі -
Державний реєстр прав) проводять орган
державної реєстрації прав та нотаріус
як спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

Положенням про Державну реєстраційну
службу України, затвердженого Указом
Президента України №401/2011 від 06.04.2011
встановлено, що Державна реєстраційна
служба України є головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади з питань реалізації
державної політики, в тому числі і у
сфері державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно.

Згідно з частинами 1, 2 статті 15 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав та
їх обтяжень проводиться в такому
порядку:

- прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

- встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

- прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації;

- внесення записів до Державного
реєстру прав;

- видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених ст.18 цього Закону;

- надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

У відповідності до частин 1, 2 статті 16
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» заява про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень подається до органу державної
реєстрації прав у паперовій або
електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом. Разом із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень у паперовій формі
подаються оригінали документів,
необхідних для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, їх копії,
засвідчені в установленому порядку.

Частиною 7 статті 16 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі заяви
власника, іншого правонабувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, уповноваженої ними особи або
державного кадастрового реєстратора у
випадках, передбачених цим Законом.

Станом на дату подання ПАТ «Піреус Банк
МКБ» заяви про реєстрацію прав та їх
обтяжень, процедура проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, перелік
документів, необхідних для її
проведення, права та обов'язки
суб'єктів у сфері державної реєстрації
прав, а також процедуру взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна
здійснювалась відповідно до Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2013 №868 (далі - Порядок №868).

Згідно з пунктом 8 Порядку №868 для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву про
державну реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Пунктом 15 Порядку №868 встановлено, що
під час розгляду заяви і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону;

5) наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Для проведення державної реєстрації
речових прав необхідними документами є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
таких прав на нерухоме майно, та інші
документи, визначені цим Порядком
(пункт 36 Порядком №868).

У відповідності до пункту 37 Порядку №868
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є,
зокрема, рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

Передбачені наведеним пунктом Порядку
№868 документи, були надані позивачем
разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, що
підтверджується карткою прийому заяви
№13353223 від 02.07.2014, копія якої наявна в
матеріалах справи (а.с. 115 Т. І).

Представник відповідача-1 та
відповідача-3 посилався на те, що
державний реєстратор правомірно
зупинила розгляд заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень шляхом
прийняття оскаржуваного рішення №15670158
від 09.09.2014, у зв'язку з необхідністю
отримання відомостей з Державного
земельного кадастру щодо земельної
ділянки АДРЕСА_1.

Суд відхиляє наведені доводи
відповідача-1 та відповідача-3, з огляду
на наступне.

Пунктом 4 Порядку №868 встановлено, що
державна реєстрація речових прав на
земельні ділянки проводиться після
державної реєстрації земельних
ділянок у Державному земельному
кадастрі.

Процедура надання органом, що здійснює
ведення Державного земельного
кадастру, органу державної реєстрації
прав інформації про зареєстровані
земельні ділянки, необхідної для
проведення державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно (далі -
інформація про зареєстровані земельні
ділянки) та органом державної
реєстрації прав органу, що здійснює
ведення Державного земельного
кадастру, інформації про зареєстровані
речові права на земельні ділянки,
необхідної для ведення Державного
земельного кадастру (далі - інформація
про зареєстровані права) визначена
Порядком надання інформації про
зареєстровані земельні ділянки органу
державної реєстрації прав та про
зареєстровані речові права на земельні
ділянки органу, що здійснює ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 22.02.2012 №118 (далі -
Порядок №118).

Згідно з пунктом 3 Порядку №118 надання
інформації про зареєстровані земельні
ділянки та про зареєстровані права
здійснюється на центральному рівні
Укрдержреєстром та Держземагентством
в електронному вигляді
телекомунікаційними каналами зв'язку з
використанням електронного цифрового
підпису.

Відповідно до пункту 10 Порядку №118
орган, що здійснює ведення Державного
земельного кадастру, одночасно з
проведенням державної реєстрації
земельної ділянки надає відповідно до
цього Порядку органу державної
реєстрації прав інформацію про
зареєстровані земельні ділянки, що
міститься в Державному земельному
кадастрі, а саме про:

1) державну реєстрацію земельної
ділянки (дату державної реєстрації,
найменування органу, що здійснив таку
реєстрацію);

2) кадастровий номер, площу, місце
розташування земельної ділянки;

3) кадастровий план зареєстрованої
земельної ділянки в електронній
(цифровій) формі.

Положеннями пункту 12 Порядку №118
встановлено, що інформація про
зареєстровані права надається
одночасно з проведенням державної
реєстрації права власності на земельну
ділянку, права користування (сервітут)
земельною ділянкою, права постійного
користування земельною ділянкою, права
оренди (суборенди) земельної ділянки,
права користування земельною ділянкою
для сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), права забудови земельної
ділянки (суперфіцій).

Таким чином, орган державної
реєстрації прав самостійно отримує
інформацію про земельні ділянки в
електронному вигляді
телекомунікаційними каналами зв'язку.

В оскаржуваному рішенні відповідач-2
зазначила, що на її запит через
програмне забезпечення Державного
реєстру прав відповідь надійшла без
інформації стосовно державної
реєстрації земельної ділянки у
Державному земельному кадастрі та
графічного зображення, що стало
підставою для направлення запиту до
Державного земельного кадастру у
письмовій формі.

Однак, суду не надано доказів
надходження з Державного реєстру прав
відповіді на запит відповідача-2 щодо
земельної ділянки з кадастровим
номером :91:476:0502 без інформації
щодо даної земельної ділянки. Також
суду не надано доказів направлення
запиту до Державного земельного
кадастру у письмовій формі.

Крім того, згідно із пунктом 2.4 розділу 1
Методичних рекомендацій стосовно
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затверджених рішенням Державної
реєстраційної служби України від 11.12.2012
для проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на земельну ділянку заявник також
подає витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку (у разі,
коли в документі, що підтверджує
виникнення, перехід або припинення
права власності або інших речових прав
на нерухоме майно, відсутні відомості
про кадастровий номер земельної
ділянки).

У наданих позивачем для проведення
державної реєстрації прав та обтяжень
документах, зокрема, договорі
купівлі-продажу земельної ділянки від
17.01.2008 з витягом про реєстрацію в
Державному реєстрі правочинів від
05.10.2012, копії заочного рішення
Подільського районного суду міста
Києва від 20.07.2012 та копії ухвали
Подільського районного суду міста
Києва від 06.08.2013, наявні відомості про
кадастровий номер земельної ділянки
АДРЕСА_1, а саме: :91:476:0502.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що рішення №15670158 від 09.09.2014
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень з підстав не подання усіх
необхідних документів є
необґрунтованим та підлягає
скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Головного управління юстиції у місті
Києві провести державну реєстрацію
права власності на земельну ділянку
площею 0,0630 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення
(використання) земельної ділянки:
ведення садівництва, кадастровий номер
:91:476:0502 за суб'єктом ОСОБА_6,
податковий номер НОМЕР_1, суд зазначає
наступне.

За своєю правовою природою та
відповідно до норм чинного
законодавства, повноваження
відповідачів щодо здійснення
реєстрації об'єктів нерухомого майна,
вирішення питання про зупинення
розгляду, задоволення або відмову у
задоволенні заяви про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень є дискреційними
повноваженнями та виключною
компетенцією уповноважених органів, в
даному випадку - Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві.

Як випливає зі змісту Рекомендації
Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2
стосовно здійснення адміністративними
органами влади дискреційних
повноважень, прийнятої Комітетом
Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
зобов'язання відповідача-1 провести
державну реєстрацію права власності на
вказану земельну ділянку. Крім того,
органом, який уповноважений
здійснювати державну реєстрацію права
власності є Реєстраційна служба
Головного управління юстиції у місті
Києві.

Водночас, оскільки суд встановив, що
заява позивача про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, прийнята 27.05.2014 о
15:35:12 за реєстраційним №6776277 відповідає
вимогам законодавства та відповідач-2
протиправно прийняла рішення №15670158
від 09.09.2014 про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, то належним способом захисту
порушеного права позивача буде
зобов'язання відповідача-3 розглянути
вказану заяву та прийняти рішення у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи з системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог частково.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов публічного акціонерного
товариства «Піреус Банк МКБ»
задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у місті
Києві Тамаєвої Валентини Русланівни
№15670158 від 09.09.2014 про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, прийнятої 27.05.2014 о 15:35:12 за
реєстраційним №6776277.

3. Зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції у місті
Києві розглянути заяву публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ», прийняту 27.05.2014 о 15:35:12 за
реєстраційним №6776277 права власності на
земельну ділянку площею 0,0630 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення (використання)
земельної ділянки: ведення
садівництва, кадастровий номер
:91:476:0502 за суб'єктом ОСОБА_6,
податковий номер НОМЕР_1 та прийняти
рішення у відповідності до вимог
чинного законодавства.

4. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

5. Стягнути з Державного бюджету
України на користь публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ» () судові витрати в
сумі 36,54 грн. (тридцять шість гривень 54
коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М. Кобилянський