Справа № 2а-9393/10/1870
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/65463/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу

Сумської міжрайонної державної
податкової інспекції

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 10.03.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29.08.2011

у справі №2а-9393/10/1870

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-виробничий комплекс
"Рона-Маркет"

до Сумської міжрайонної державної
податкової інспекції

про скасування податкового
повідомлення-рішення , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 10.03.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 29.08.2011,
позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Сумської
міжрайонної державної податкової
інспекції від 04.11.2010 №/0 та
№/0.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача, у якій ставиться питання
про скасування рішення суду першої та
апеляційної інстанції та прийняття
нового про відмову в позові, з підстав
невірного застосування норм
матеріального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Відповідачем проведено невиїзні
документальні перевірки позивача щодо
своєчасності сплати узгоджених
податкових зобов'язань до бюджету за
результатами яких складено акти
№27/10/15-026/34362950 та №28/10/15-026/34362950 від
26.10.2010.

За результатом перевірки відповідач
дійшов до висновку, що позивач
несвоєчасно сплатив податок на
прибуток, який ним самостійно
задекларований (узгоджений) в
податковій декларації № від
06.08.2010 з затримкою на 19 та 29 календарних
днів та несвоєчасно сплатив податок на
прибуток, який ним самостійно
задекларований (узгоджений) в
податковій декларації № 20444 від 04.11.2009
та податковій декларації № від
03.02.2010 з затримкою на 174 календарних дня.

На підставі акта перевірки, відповідно
до пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» за
порушення граничних строків сплати
узгоджених сум податкових зобов'язань,
прийнято оспорювані податкові
повідомлення-рішення.

Суд касаційної інстанції не вбачає
порушень судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається відповідач у касаційній
скарзі, та вважає, що судами повно
встановлені обставини у справі, яким
надана правильна правова оцінка на
підставі законодавства, яке
врегульовує спірні відносини.

Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 9 Закону України
«Про систему оподаткування» платники
податків і зборів (обов'язкових
платежів) зобов'язані сплачувати
належні суми податків і зборів
(обов'язкових) платежів у встановлені
законами терміни.

Обов'язок юридичної особи щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) припиняється із сплатою
податку, збору (обов'язкового платежу)
або його скасуванням або списанням
податкової заборгованості відповідно
до Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Виходячи із змісту пп. 4.1.1. п. 4.1 ст. 4, пп.
5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» платник
податків самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає
у податковій декларації, та
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації.

Згідно із пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 цього ж Закону
узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, визнається сумою податкового
боргу платника податків.

Пунктом 7.7 ст. 7 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фонами»
визначена рівність бюджетних
інтересів. З цією метою визначено, що
податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Разом з тим, Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», який є
спеціальним законом з питань
оподаткування і який установлює
порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків,
визначені заходи, які вживаються
контролюючим органом з метою погашення
платниками податків податкового боргу
і які не передбачають можливості зміни
призначення платежу, самостійно
визначеного платником податків.

Таким чином, податковий орган не має
права самостійно змінювати
призначення платежу визначеного
платником податків при здійсненні
розрахунків зі сплати податків,
зокрема, з метою погашення податкового
боргу змінювати період, за який
сплачується податкове зобов'язання.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій, задовольняючи позовні
вимоги, правильно виходили з того, що
відповідачем не доведено несвоєчасну
сплату позивачем самостійно
задекларованих сум податку на прибуток
за деклараціями за 2009 та 2010 рік, сплата
яких відбулася шляхом перерахування
авансових платежів з податку на
прибуток за відповідний період,
оскільки самостійне зарахування
відповідачем здійсненних позивачем
авансових внесків за відповідний
період в рахунок погашення
заборгованості інших податкових
періодів є безпідставним.

Доводи касаційної скарги правильності
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують та не можуть бути
підставою для їх скасування з
наведених мотивів.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Сумської міжрайонної
державної податкової інспекції
відхилити, а постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
10.03.2011 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 29.08.2011 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун