Справа № 605/722/14-а
Суддя: Грицай К. М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 605/722/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"16" грудня 2014 р. м.
Підгайці

Підгаєцький районний суд
Тернопільської області

в складі головуючої судді
Грицай К.М.

за участю секретаря
Лежигубської О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Підгайці справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління державної автомобільної
інспекції УМВС України в
Тернопільській області про скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління ДАІ УМВСУ в Тернопільській
області про скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення серії АА2 №539405 від
17.11.2014 року, згідно якої його притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він 17
листопада 2014 року, о 10 год. 00 хв. на 345 км
автодороги
Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече
керував автомобілем марки “ВАЗ 21122”
д.н.з. НОМЕР_1 поза населеним пунктом, не
увімкнувши ближнє світло фар. В
обґрунтування своїх вимог вказує на те,
що дана постанова прийнята з
порушенням порядку розгляду справи про
адміністративне правопорушення та
вимог, передбачених Кодексом України
про адміністративні правопорушення,
зокрема, щодо з'ясування обставин,
передбачених ст. 280 КУпАП. Так, вказує,
що в дійсності фари ближнього світла в
автомобілі, яким він керував, були
включені, оскільки на той час падав дощ
та був туман, тобто були умови
недостатньої видимості, а тому
рухатись без ввімкненого світла і тим
самим створювати небезпеку для себе,
пасажирів, які були з ним у автомобілі,
та інших учасників дорожнього руху він
не міг. Крім того, зазначає, що йому у не
було роз'яснено зміст ст. 63 Конституції
України та права та обов'язки,
передбачені ст. 268 КУпАП, не було надано
можливості знайомитись із матеріалами
справи та заявляти клопотання, а справа
була розглянута в один день із
складенням протоколу, що є порушенням
його прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, однак подав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Управління
державної автомобільної інспекції
УМВС України в Тернопільській області
в особі ВДАІ Підгаєцького РВ УМВС
України в Тернопільській області в
судове засідання не з'явився з
невідомих суду причин, хоча про дату,
час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. Тому суд
вважає можливим вирішення справи у
відсутності відповідача на підставі
наявних у ній доказів згідно ч. 4 ст. 128
КАС України.

Заслухавши пояснення, вивчивши
матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав:

Постановою серії АА2 №539405 від 17.11.2014
року ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
порушення вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді штрафу 425
грн., оскільки він 17 листопада 2014 року, о
10 год. 00 хв. на 345 км автодороги
Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече
керував автомобілем марки “ВАЗ 21122”
д.н.з. НОМЕР_1 поза населеним пунктом, не
увімкнувши ближнє світло фар, чим
порушив вимоги п. 9.8 ПДР України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Доказом у адміністративній справі
відносно ОСОБА_1 є протокол про
адміністративне правопорушення серії
АП1 № 8299129 від 17.11.2014 року.

У відповідності до вимог ч. 2 п. 9.8 ПДР
України, затверджених Постановою КМ
України від 10.10.2001 року, № 1306, з 1 жовтня
по 1 травня на всіх механічних
транспортних засобах поза населеними
пунктами повинні бути ввімкнені денні
ходові вогні, а в разі їх відсутності в
конструкції транспортного засобу -
ближнє світло фар.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач у
позовні заяві зазначає, що він рухався
автомобілем із ввімкненим ближнім
світлом фар, оскільки знаходився за
межами населеного пункту за умов
недостатньої видимості.

Проте, у письмових поясненнях позивача
ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне
правопорушення вказано, що він рухався
на ближньому світлі фар, відео показує,
що був дощ, болото і світло тьмяне.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснив, що він разом із позивачем
ОСОБА_1 їхав у автомобілі, у якому були
ввімкнуті фари, проте інспектор ДАІ
зупинив автомобіль та пояснив, що
світла фар не видно.

Таким чином, встановлено, що позивачем
під час руху автомобіля не було
ввімкнуто ближнє світло фар, що не
відповідало дорожній обстановці та
безпеці дорожнього руху, тобто водій
діяв без дотримання вимог п.9.8 ПДР
України.

Крім того, доводи позивача про те, що
йому не було роз'яснено зміст ст. 63
Конституції України та права та
обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, не
були підтверджені у судовому засіданні
жодним доказами, оскільки у протоколі
про адміністративне правопорушення
містяться підписи особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності про роз'яснення йому
відповідних норм; доказів про подання
позивачем клопотань про відкладення
розгляду справи для ознайомлення з
матеріалами справи чи з інших підстав
суду подано не було, тому зазначені
доводи позивача суд не приймає.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки дорожнього руху
та експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови у справі про адміністративне
правопорушення має відповідати
вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.
Зокрема, у ній мають бути наведені
докази, на яких ґрунтується висновок
про вчинення особою адміністративного
правопорушення, та мотиви відхилення
інших доказів, на які посилався
правопорушник, чи висловлених останнім
доводів.

У відповідності до ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представником відповідача не подано
суду заперечень проти позову та
будь-яких доказів на підтвердження
правомірності оскаржуваної постанови.

У судовому засіданні встановлено
обставини вчинення даного
адміністративного правопорушення, які
повністю викладені в протоколі про
адміністративне правопорушення АП1 №
8299129 від 17.11.2014 року, є об'єктивними та
вказують на наявність у діях позивача
складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП.

Поряд з тим, суд вважає, що під час
винесення постанови про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності інспектором ДАІ не
було всебічно, повно і об'єктивно
з'ясовано всі обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи, в порушення ст.ст. 245, 258, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважені
вирішувати справу, може звільнити
правопорушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді скарги або протесту
на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови
та скасовує постанову і закриває
справу; змінює захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

Враховуючи обставини справи, згідно
яких встановлено, що внаслідок дій
позивача ОСОБА_1 не було створено
загрози безпеці дорожнього руху, не
було завдано шкоди будь-яки іншим
особам, тому суд приходить до висновку
про малозначність вчиненого ним
адміністративного правопорушення та
вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від
адміністративної відповідальності у
зв'язку із малозначністю вчиненого
правопорушення та обмежитись усним
зауваженням. Крім того, провадження по
даній справі слід закрити.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення шляхом
скасування постанови по справі серії
АА2 № 539405 від 17.11.2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закриття провадження
по справі у зв'язку із малозначністю
вчиненого правопорушення, обмежившись
усним зауваженням та відмовивши у
задоволенні решти позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 70, 71, 122, 158, 159-163,
171-2 КАС України, ст. ст. 22, 122, 245, 251, 280, 293
КУпАП, п. 9.8 ПДР України, затверджених
постановою КМУ України № 1306 від 10
жовтня 2001 р., п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №
14 «Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов -
задовольнити частково.

Постанову у справі про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 539405 від 17.11.2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2
ст. 122 КУпАП - провадженням закрити, у
зв'язку із малозначністю вчиненого
правопорушення і обмежитись усним
зауваженням.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова суду є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий
К.М. Грицай