Справа № 817/3602/14
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3602/14

18 грудня 2014 року 12год. 53хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Борискіна С.А. за участю секретаря
судового засідання Вавелюк А.І та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2

відповідача: представник Якимчук Д.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1 до ДПІ у
м.Рівному ГУ Міндоходів в Рівненській
області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до
Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
31.07.2014 року № про визначення
грошового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб в сумі 50901 грн. 99
коп., в тому числі 40721 грн. 59 коп. за
основним платежем та 10180 грн. 40 коп. за
штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позову заперечує
висновки податкового органу про
отримання ним доходу у вигляді
додаткового блага. Вказує, що
кредитором АТ «УкрСиббанк» було
невірно визначено суму заборгованості,
яка залишалась непогашеною, а також той
факт, що відсутнє фактичне отримання
ним такого доходу в грошовій,
матеріальній чи нематеріальній формі.

Окрім того зазначає, що спірне
податкове повідомлення-рішення було
прийняте відповідачем без з'ясування
фактичних обставин справи. Вказує на
те, що перевіряючим не досліджено той
факт, що кредитором не дотримано всіх
вимог, передбачених абз. «д» пп. 164.2.17 п.
164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, а
саме: в податковому розрахунку сум
доходу форми №1ДФ було зазначено не
вірну суму списаної заборгованості.

Збільшення грошових зобов'язань та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій вважає неправомірним.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні адміністративний
позов підтримали з наведених у ньому
підстав, просили задовольнити
повністю.

Відповідач позов не визнав.
Представник відповідача в судовому
засіданні надав пояснення, які
відповідають наведеному в письмових
запереченнях. Також зазначив, що ДПІ у
м. Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
АТ «УкрСиббанк» було отримано
повідомлення про анулювання боргу, в
якому зазначено, що Банком прийнято
рішення про анулювання (прощання) суми
боргу фізичній особі ОСОБА_1 в розмірі
240801,10 грн.

Також АТ «УкрСиббанк» було включено
суми анульованого боргу до податкових
розрахунків сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них податку
(форма №1ДФ) та повідомлено про факт
анулювання (прощання) суми боргу
фізичній особі ОСОБА_1

Окрім того банком було дотримано всіх
вимог Податкового законодавства при
анулюванні (прощенні) боргу
громадянину ОСОБА_1, відповідно до яких
обов'язок зі сплати податку на доходи
фізичних осіб у зв'язку з отриманням
додаткового блага покладається саме на
позивача.

Відповідно до порушень, встановлених
актом перевірки, та доказів, які
містяться в матеріалах справи, просив
суд в задоволені позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення позивача та
представників сторін, дослідивши
подані суду письмові докази, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що на
підставі наказу на проведення
перевірки від 11.07.2014 року №548
уповноваженою особою Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області згідно з ст.78, ст.79,
ст.164, ст.179 Податкового Кодексу України
в період з 15.07.2014 року по 17.07.2014р.
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку щодо отримання
доходу у вигляді додаткового блага
фізичною особою - платником податків
ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012
року.

Фактичними підставами для призначення
і проведення перевірки та визначення
позивачу податкових зобов`язань
слугували відомості ЦБД ДРФО
Міндоходів України про нарахування
(виплату) АТ «УкрСиббанк» в 3 кварталі
2012 року на користь позивача доходу в
сумі 240801,10 грн.

За результатами перевірки складено акт
№115/НОМЕР_1/17-16-17-01-19 від 17.07.2014 року (а.с.
12-16), відповідно до висновків якого
перевіркою встановлено порушення:
пп.14.1.47 п.14.1 ст.14, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, абз.
«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.164.3 ст.164, п.167.1
ст.167, п.179.1 ст.179 Податкового Кодексу
України.

Державною податковою інспекцією у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
підставі акта перевірки
№115/НОМЕР_1/17-16-17-01-19 від 17.07.2014 року було
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 31.07.2014 року
№ (а.с. 10) про визначення грошового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 50901 грн. 99 коп., в
тому числі 40721 грн. 59 коп. за основним
платежем та 10180 грн. 40 коп. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням позивач
використав процедуру
адміністративного оскарження та
відповідно подав первинну скаргу до
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області.

Рішенням про результати розгляду
скарги від 29.10.2014 року первинну скаргу
ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Контролюючий орган в акті перевірки та
в рішенні про результати розгляду
скарги позивача вказує, що відповідно
до податкової інформації з центральної
бази даних Державного реєстру фізичних
осіб ГУ Міндоходів про суми виплачених
доходів у 3 кварталі 2012р. ОСОБА_1 отримав
дохід в сумі 240801,10 грн., який згідно з
Податковим кодексом України підлягає
включенню до загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу та
відображенню платником податку в
річній декларації про майновий стан і
доходи (податковій декларації).
Відповідач вважає, що позивач отримав
вказаний дохід саме у вигляді
додаткового блага (анульованого
кредитором боргу).

Суд не погоджується з такими
висновками відповідача, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 31.01.2008 року між
позивачем (позичальник) та АТ
«УкрСиббанк» (кредитор) було укладено
договір №0 від 31.01.2008 року про
надання позивачу споживчого кредиту в
сумі 37000,00 доларів США що станом на
31.01.2008 року згідно курсу НБУ складало
186850,00 грн.

В подальшому, позивачем було отримано
від банку повідомлення про анулювання
(прощення) боргу №31-3-16/260 від 27.07.2012 року
(а.с. 17), згідно якого анульована сума
боргу становить 240801,10 грн.

АТ «УкрСиббанк» було відображено
вказану суму у розрахунку форми №1ДФ, а
саме 240801,10 грн. як виплачений на користь
ОСОБА_1 дохід у 3 кварталі 2012 року.

Позивач, в свою чергу, звернувся до АТ
«УкрСиббанк» з вимогою надати довідку
з метою уточнення суми боргу, що
підлягала списанню (анулюванню).

АТ «УкрСиббанк» було надано вказану
довідку Вих.№54-5/612-6-56 від 14.08.2014 року
(а.с. 18) відповідно до якої загальна сума
анульованої кредитної заборгованості
складає 225697,14 грн., зокрема:

- основний борг по кредиту (тіло
кредиту) в сумі 17801,56 доларів США (142287,87
грн. за курсом НБУ станом на 26.07.2012 року);

- відсотки за користування кредитом в
сумі 10435,29 доларів США (83409,27 грн. за
курсом НБУ станом на 26.07.2012 року).

В силу п.162.1 ст.162 ПК України платниками
податку з доходів фізичних осіб є:
фізична особа - резидент, яка отримує
доходи як з джерела їх походження в
Україні, так і іноземні доходи; фізична
особа - нерезидент, яка отримує доходи з
джерела їх походження в Україні;
податковий агент.

За визначенням пп.14.1.180 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
податковий агент щодо податку на
доходи фізичних осіб - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність податковим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

Відповідно до п.163.1 ст.163 Податкового
кодексу України об'єктами
оподаткування резидента є: загальний
місячний (річний) оподатковуваний
дохід; доходи з джерела їх походження в
Україні, які остаточно оподатковуються
під час їх нарахування (виплати,
надання); іноземні доходи - доходи
(прибуток), отримані з джерел за межами
України.

За змістом п.164.1 ст.164 Податкового
кодексу України базою оподаткування є
загальний оподатковуваний дохід, з
урахуванням особливостей, визначених
цим розділом. Загальний
оподатковуваний дохід - будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний
дохід складається із суми
оподатковуваних доходів, нарахованих
(виплачених, наданих) протягом такого
звітного податкового місяця (пп.164.1.2
.164.1 ст.164 Податкового кодексу України).

Види доходів, які включаються до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку, визначені п.164.2 ст.164
Податкового кодексу України.

В силу абз. «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164
Податкового кодексу України до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається дохід, отриманий
платником податку як додаткове благо
(крім випадків, передбачених статтею 165
цього Кодексу) у вигляді суми боргу
платника податку, анульованого
(прощеного) кредитором за його
самостійним рішенням, не пов'язаним з
процедурою банкрутства, до закінчення
строку позовної давності. Якщо
кредитор повідомляє платника податку -
боржника рекомендованим листом з
повідомленням про вручення або шляхом
укладення відповідного договору, або
шляхом надання повідомлення боржнику
під підпис особисто про анулювання
(прощеного) боргу та включає суму
анульованого (прощеного) боргу до
податкового розрахунку суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, за підсумками
звітного періоду, у якому такий борг
було анульовано (прощеного), такий
боржник самостійно сплачує податок з
таких доходів та відображає їх у річній
податковій декларації.

З урахуванням зазначених вище норм
Податкового кодексу України обов`язок
щодо самостійної сплати податку з
доходу у вигляді суми боргу,
анульованого (прощеного) кредитором за
його самостійним рішенням, отриманого
як додаткове благо, виникає у платника
податку за наявності таких умов :

отримання платником податку доходу, у
вигляді суми боргу такого платника
податку, анульованого (прощеного)
кредитором за його самостійним
рішенням;

надіслання платнику податку
повідомлення про анулювання
(прощеного) боргу;

включення кредитором суми
анульованого (прощеного) боргу до
податкового розрахунку суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платника податку, за підсумками
звітного періоду;

відображення платником податків
отриманого доходу у річній податковій
декларації.

З`ясовуючи наявність зазначених умов, у
випадку анулювання банком
заборгованості по нарахований
відсотках за користування кредитом,
суд враховує наведене нижче.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України дохід з
джерелом їх походження з України -
будь-який дохід, отриманий резидентами
або нерезидентами, у тому числі від
будь-яких видів їх діяльності на
території України (включаючи виплату
(нарахування) винагороди іноземними
роботодавцями), її континентальному
шельфі, у виключній (морській)
економічній зоні, у тому числі, але не
виключно, доходи у вигляді: а)
процентів, дивідендів, роялті та
будь-яких інших пасивних
(інвестиційних) доходів, сплачених
резидентами України; б) доходів від
надання резидентам або нерезидентам в
оренду (користування) майна,
розташованого в Україні, включаючи
рухомий склад транспорту, приписаного
до розташованих в Україні портів; в)
доходів від продажу рухомого та
нерухомого майна, доходів від
відчуження корпоративних прав, цінних
паперів, у тому числі акцій українських
емітентів; г) доходів, отриманих у
вигляді внесків та премій на
страхування і перестрахування ризиків
на території України; ґ) доходів
страховиків - резидентів від
страхування ризиків страхувальників -
резидентів за межами України; д) інших
доходів від діяльності, у тому числі
пов'язаних з повною або частковою
переуступкою прав та обов'язків за
угодами про розподіл продукції на
митній території України або на
територіях, що перебувають під
контролем контролюючих органів (у
зонах митного контролю, на
спеціалізованих ліцензійних митних
складах тощо); е) спадщини, подарунків,
виграшів, призів; є) заробітної плати,
інших виплат та винагород, виплачених
відповідно до умов трудового та
цивільно-правового договору; ж) доходів
від зайняття підприємницькою та
незалежною професійною діяльністю.

За змістом пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України доходи - загальна сума
доходу платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах.

В свою чергу, в силу пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України додаткові
блага - кошти, матеріальні чи
нематеріальні цінності, послуги, інші
види доходу, що виплачуються
(надаються) платнику податку
податковим агентом, якщо такий дохід не
є заробітною платою та не пов'язаний з
виконанням обов'язків трудового найму
або не є винагородою за
цивільно-правовими договорами
(угодами), укладеними з таким платником
податку (крім випадків, прямо
передбачених нормами цього Кодексу).

У відповідності до п. 3.3. Порядку
заповнення та подання податковими
агентами Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
24.12.2010 року №1020, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2011 р. за №46/18784, у графі 3 "Сума
виплаченого доходу" відображається
сума фактично виплаченого доходу
платнику податку податковим агентом.

Таким чином, відповідно до положень
Податкового кодексу України
визначальною ознакою доходу платника
податку, як об`єкта та бази
оподаткування податком з доходу
фізичних осіб, в тому числі у вигляді
додаткового блага, є фактичне
отримання такого доходу платником
податку в грошовій, матеріальній чи
нематеріальній формі.

Відтак, суд вважає, що відсотки за
користування кредитом, нараховані
банком відповідно до умов договору та
анульовані за його рішенням, не є
доходом платника податків в розумінні
Податкового кодексу України, який
підлягає оподаткуванню в порядку абз.
«д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового
кодексу України.

Тому, позивач правомірно не включив до
річної податкової декларації за 2012 рік
суму анульованої банком
заборгованості в розмірі 83409,27 грн. по
нарахованих відсотках за користування
кредитом, яка не є його доходом.

Що стосується основної суми боргу (тіло
кредиту), то у відповідності до абз. «д»
пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу
України неодмінною умовою за якої
обов'язок зі сплати податку на доходи
фізичних осіб у зв'язку з отриманням
додаткового блага покладається саме на
позивача є включення кредитором суми
анульованого (прощеного) боргу до
податкового розрахунку суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платника податку, за підсумками
звітного періоду.

Вказана ж обставина, зокрема включення
кредитором суми анульованого
(прощеного) боргу до податкового
розрахунку суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платника
податку, за підсумками звітного
періоду слугувала і підставою для
проведення перевірки позивача, що
знаходить своє відображення як в акті
перевірки так і не заперечується
представником відповідача.

Розбіжність в сумах заборгованості
відповідно до договору про надання
споживчого кредиту позивачу, яку АТ
«УкрСиббанк» відобразив у розрахунку
форми №1ДФ та яку вказав у довідці
видану позивачу від 14.08.2014 року
№54-5/612-6-56 свідчить про суперечності в
обрахунку суми доходу у вигляді
додаткового блага, нарахованої на
користь позивача.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Встановивши невідповідність частини
рішення суб'єкта владних повноважень
вимогам чинного законодавства,
наслідком такого є визнання акта
частково протиправним, при умові, що цю
частину може бути ідентифіковано та що
без неї оспорюваний акт в іншій частині
не втрачає свою цілісність та значення.
Разом з цим, суд, надаючи правову оцінку
підставам відповідальності
застосованої податковим органом, не
вправі підміняти собою такий орган та
приймати рішення щодо зміни підстав
донарахування сум податкових
зобов'язань та як наслідок визначення
її розміру.

Так як позивач звертав увагу
податкового органу при поданні
первинної скарги до ГУ Міндоходів у
Рівненській області (а.с. 19-22) на наявні
розбіжності та суперечності в сумі
анульованої кредитної заборгованості,
податковий орган зобов'язаний був
врахувати вказані факти, надати їм
належну оцінку та визначити суму
грошових зобов'язань з урахуванням
всіх обставин справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
податкове повідомлення-рішення від
31.07.2014 року № не відповідає
вказаним вище критеріям правомірності,
є протиправним, таким, що прийняте без
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішень, а тому
підлягає скасуванню повністю.

При прийнятті рішення суд також
враховує, що, отримані позивачем згідно
з договором від 31.01.2008 року кошти у сумі
37000 доларів, що згідно з курсом НБУ
склало 186850,00 грн., були витрачені ОСОБА_1
на придбання однокімнатної квартири за
адресою: АДРЕСА_1, яка одночасно
являлася предметом іпотеки (а.с.23-25). У
подальшому у зв'язку з кризою у державі
та інфляційними процесами, позивач
26.07.2012 року був змушений реалізувати
зазначену нерухомість, що
стверджується договором купівлі -
продажу від 26.07.2013 року (а.с.63) та усі
отримані кошти скерувати на погашення
заборгованості. Всього за час
користування кредитом ОСОБА_1 було
сплачено АТ «Укрсиббанк» коштів на
суму 219880,26 коп., що значно перевищує
розмір отриманого кредиту у сумі 186850,00
грн. (а.с.18).

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу. У
відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 КАС України,
суд, -

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
31.07.2014 року № .

Присудити на користь позивача ОСОБА_1
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві)
грн. 70 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Борискін
С.А.