Справа № 2а/2570/2629/12
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/800/2734/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Чернігівській області
(далі - УМВС в Чернігівській області)
про визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, в якому зазначив, що під
час проходження служби в органах
внутрішніх справ приймав участь у
розмінуванні території в небезпечній
близькості до житлового будинку, у
зв'язку з чим у 2012 році звернувся до
відповідача із заявою про надання йому
статусу учасника бойових дій
відповідно до Закону України від 22
жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (далі - Закон №
3551-ХІІ). Проте, УМВС в Чернігівській
області відмовило йому у наданні
такого статусу через відсутність
правових підстав. Не погоджуючись із
зазначеним рішенням, просив суд
визнати протиправною відмову та
зобов'язати відповідача визнати його
учасником бойових дій та видати
посвідчення встановленого зразка.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року, яку залишено без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач порушує
питання про скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанцій, та
ухвалення нового - про задоволення
позовних вимог. Зазначає, що судом
порушено норми матеріального права,
зокрема, не правильно застосовано
положення Закону № 3551-ХІІ,
Положення про комісії з питань
розгляду матеріалів про визначення
учасників бойових дій у Збройних Силах
України, затвердженого наказом
Міноборони від 08 квітня 2009 року № 158
(далі - Положення) та інші
нормативно-правові акти, що регулюють
спірні правовідносини. Зазначає, що
суди не врахували усіх обставин справи
та не дали належної оцінки усім доказам
в їх сукупності.

УМВС в Чернігівській області у
запереченнях на касаційну скаргу
посилається на те, що рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
судами правильно встановлені факти,
досліджені докази та наведені
обґрунтовані висновки. Вказує, що факт
проведення позивачем робіт з
знешкодження артилерійського снаряду
06 грудня 2009 року та залучення його
командуванням до розмінування
вибухонебезпечного предмету не
підтверджений, а тому відсутні
підстави для надання ОСОБА_4 статусу
учасника бойових дій. Просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, правильність
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що з 15 березня 2006
року ОСОБА_4 проходив службу в органах
внутрішніх справ на різних посадах, а з
01 липня 2008 року на посаді начальника
сектору дослідження наркотичних
засобів, психотропних речовин їх
аналогів та прекурсорів відділу
спеціальних видів досліджень при УМВС
України в Чернігівській області, з якої
звільнився 19 серпня 2011 року в запас.

У березні 2012 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про визнання
його учасником бойових дій та видачу
посвідчення, посилаючись на те, що 06
грудня 2009 року приймав участь у
розмінуванні та знешкодженні
вибухонебезпечного предмету в смт.
Куликівка.

Рішенням комісії УМВС України в
Чернігівській області з розгляду
питань, пов'язаних із встановленням
статусу учасника бойових дій від 03
квітня 2012 року ОСОБА_4 відмовлено у
наданні такого статусу, через те, що до
групи піротехнічних робіт МНС позивач
не входив, доказів знищення ним
вибухонебезпечних предметів немає, а
допуск на право самостійного
проведення робіт з пошуку,
знешкодження вибухових пристроїв і
речовину у позивача відсутній.

Відповідно до статті 5 Закону № 3551-XII,
учасниками бойових дій є особи, які
брали участь у виконанні бойових
завдань по захисту Батьківщини у
складі військових підрозділів,
з'єднань, об'єднань всіх видів і родів
військ Збройних Сил діючої армії
(флоту), у партизанських загонах і
підпіллі та інших формуваннях як у
воєнний, так і у мирний час. Перелік
підрозділів, що входили до складу
діючої армії, та інших формувань
визначається Кабінетом Міністрів
України.

У статті 6 цього Закону наведений
перелік осіб, які належать до учасників
бойових дій, зокрема, це особи, які були
залучені командуванням військових
частин, державними і громадськими
організаціями до розмінування полів і
об'єктів народного господарства, та
особи, які на мінних тральщиках брали
участь у траленні бойових мін у
територіальних і нейтральних водах у
воєнний і повоєнний час (пункт 11
частини 1 статті 6 Закону № 3551-XII).

Наведеною нормою визначено дві
підстави визнання учасниками бойових
дій осіб: залучення особи
командуванням до виконання робіт,
визначених пунктом 11 частини 1 статті 6
Закону № 3551-XII; участь особи у траленні
бойових мін у територіальних і
нейтральних водах у воєнний і
повоєнний час за умови перебування
цієї особи на мінному тральщику, який
здійснював тралення бойових мін.

Отже, особи, які брали участь у
розмінуванні бойових мін, мають право
на отримання статусу учасника бойових
дій тільки у тому разі, якщо вони брали
участь у таких роботах у складі груп
розмінування та безпосередньо
залучались керівництвом до виконання
таких робіт.

Розгляд питань, пов'язаних із
визначенням учасників бойових дій
здійснюється відповідними комісіями з
питань розгляду матеріалів про
визначення учасників бойових дій, які
діють згідно з Положенням, пунктом 9
якого, затверджено перелік документів,
на підставі яких комісії приймають
рішення щодо визнання громадян
учасниками бойових дій.

Як встановлено судами, 06 грудня 2009 року
до складу групи піротехнічних робіт
МВС, які здійснювали розмінування
артилерійського снаряду позивач не
входив, безпосередньої участі у
розмінуванні вибухонебезпечного
предмету не приймав та до таких робіт
керівництвом не залучався, а тому, суди
дійшли обґрунтованого висновку про
правомірність рішення суб'єкта владних
повноважень щодо відсутності підстав
для визнання ОСОБА_4 учасником бойових
дій та правильно відмовили у
задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору, тому
підстав для скасування ухвалених
судових рішень колегія суддів не
вбачає.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а рішення судів першої та
апеляційної інстанцій - без змін, якщо
визнає, що судами не допущено порушень
норм матеріального і процесуального
права при ухваленні судового рішення
чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 13 вересня
2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак