Справа № 497/2946/14-а
Суддя: Кравцова А. В.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/2946/14-а
Провадження № 2-а/497/77/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2014 року Болградський районний суд
Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

при секретарі судового засідання
Суйчимезовій Х.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2,

представника відповідача
Парушевої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Болград
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Болградському районі
Одеської області про визнання рішення
протиправним, зобов`язання призначити
пенсію за віком як матері інваліда з
дитинства,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2014року до суду звернулася ОСОБА_1 з
адміністративним позовом, яким просила
визнати протиправним і скасувати
рішення комісії для розгляду спірних
питань, пов`язаних з призначенням та
виплатою пенсій управління Пенсійного
фонду України у Болградському районі
Одеської області (далі, за текстом -
УПФУ) за №46 від 03.10.2014року - щодо відмови
їй в призначенні пенсії за віком як
матері інваліда з дитинства, та
зобов`язати УПФУ призначити з
23.07.2014року їй, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
пенсію за віком - як матері інваліда з
дитинства, - відповідно до
абз.4п.3розділу ХV Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування".

В обґрунтування своїх вимог позивач
повідомила у позові, що вона є матір'ю
дитини - інваліда з дитинства і має
право на отримання вказаної пенсії, але
вказаним рішенням комісії УПФ було
скасоване раніше прийняте такою ж
комісією рішення від 12.08.2014року
(протокол №1055) про призначення їй,
позивачу, такої пенсії.

У судовому засіданні позивач
пояснила, що вона народилася і виросла
у м.Болград Одеської області, ут мешкає
її мати і брат. Вона, позивач, свого часу
навчалася у медичному училищі і у
медичному інституті на території, що
після розпаду СРСР тепер є Р.Молдова і
працювати була направлена до
м.Вулканешти, МСРСР, що тепер також є
територією Р.Молдова. Працюючи і
проживаючи у м.Вулканешти лікарем,
вона, позивач, народила і виховувала
двох дітей, один з яких - дочка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом дитинства і
має діагноз ДЦП, самостійно себе не
обслуговує. Вихованням і лікуванням
дочки вона, позивач, займалася сама,
проте, маючи на меті повернутися до
України на постійне місце проживання,
та в процесі постійного лікування
дочки на території України, для
полегшення влаштування дочки до
медичних закладів, вона, позивач, свого
часу надала згоду своїй матері
оформити опіку над ОСОБА_5, формально,
без мети залишати дочку проживати з
матір'ю. Ніяких соціальних пільг мати,
як опікун дитини, не отримувала, і
ОСОБА_5 продовжувала проживати у
м.Вулканешти, разом з нею, позивачкою,
перебувала там на обліку як
дитина-інвалід і доглядом за дочкою
займалася вона, позивач ОСОБА_1 і члени
її родини - старший син, батько дітей, з
яким шлюб вона не реєструвала і наразі
з ним разом не проживає, а також сусіди,
знайомі і співпрацівники, що разом з
нею, позивачем, працювали і
товаришували з її родиною. Наразі вона,
позивач, переїхала до м.Болград на
постійне місце проживання, працює
лікарем у Болградській центральній
районній лікарні, доглядає дочку і
матір, які є інвалідами і пересуваються
в інвалідних візочках, має право на
отримання пенсії як мати, що виховала
інваліда до 6-ти років, проте черз те, що
над дитиною деякий час формально, з
метою прискорення оформлення
документів для переїзду на Україну,
оформлювалася опіка, яка через деякий
недовгий час була скасована, УПВУ у
Болградському районі було відмовлено
їй, позивачу, у призначенні такої
пенсії, мотивуючи це тим, що доглядом за
дитиною займалася бабуся дитини -
опікун, хоча фактично доглядала і
виховувала дитину завжди вона, позивач.
На підтвердження цих фактів позивач
представила суду докази у виді
документів і свідків.

Представник позивача підтримав
доводи позивача ОСОБА_1 і, вважаючи, що
вона має право на отримання пенсії як
особа, що виховала інваліда до 6-ти
років, просив задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача
заперечуючи проти доводів позивача,
наполягала на тому, що, оскільки над
дитиною у 4-5-ти річному віці була
оформлена опіка, позивач не має права
на отримання зазначеної пенсії.

Вислухавши позивача, доводи її
представника, свідків, вислухавши
заперечення представника відповідача
і дослідивши представлені суду
документи і матеріали, суд дійшов, що
вимоги позову підлягають задоволенню
частково за наступних підстав.

Судом достовірно у судовому
засіданні було встановлено, що, хоча
над дитиною-інвалідом дитинства -
ОСОБА_5 і була деякий час встановлена
опіка розпорядженням Болградського
органу опіки і піклування, і
призначався опікун - бабуся дитини -
мати позивача, проте увесь час від
народження і до теперішнього часу
дитиною опікувалася сама позивач - мати
дитини. Ці факти підтверджуються
наступними доказами:

- рішенням комісії УПФУ у Болградському
районі №46 від 03.10.2014року про відмову у
призначенні ОСОБА_1 пенсії (а.с.6) і
листом-повідомленням позивачу про це
(а.с.5);

- трудовою книжкою позивача (а.с.7),
довідкою про надання медичних послуг
дитині-інваліду ОСОБА_5, виданою на ім'я
опікуна дитини ОСОБА_7 (а.с.8,20);

- довідкою ВТЕК центру сімейних лікарів
Р.Молдова, виданою 16.04.2005р. ОСОБА_1 про
те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає
за адресою: АДРЕСА_1, перебуває на
диспансерному обліку з діагнозом
«дитячий церебральний параліч» (а.с.9);

- витягом з Державного реєстру
цивільного стану громадян України від
03.07.2014року про те, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, після реєстрації
14.01.1989року шлюбу, змінила прізвище на
«ОСОБА_1» (а.с.10);

- свідоцтвом про народження позивачки,
згідно якого її матір'ю є ОСОБА_7 (а.с.11); -
свідоцтвом про народження в перекладі
з румунської, згідно якого ОСОБА_5
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Вулканешти,
Р.Молдова, Мати дитини - ОСОБА_1,
болгарка, батько - ОСОБА_14,
азербайджанець (а.с.12);

- рішенням виконкому Болградської
міської ради Одеської області за №207
від 28.04.2005р., згідно якого над ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
встановлена опіка і опікуном
призначена ОСОБА_7, за малолітніми була
закріплена житлова площа у АДРЕСА_2
(а.с.18);

- рішенням виконкому Болградської
міської ради Одеської області за №29
від 11.2009р., згідно якого, у зв'язку з тим,
що малолітні ОСОБА_15 і ОСОБА_5 не були
позбавлені батьківського піклування,
опіка припинена (а.с.19);

- медичним висновком ПСМУ Центру
охорони здоров'я м.Вулканешти, від
03.11.2014року за №906, в офіційному
перекладі з румунської, згідно якого
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, інвалід дитинства
1-ї групи, дійсно, з народження і до
2009року перебувала в центрі на
диспансерному обліку у імейного лікаря
в м.Вулканешти, Р.Млдова (а.с.30-31);

- поясненнями свідків з м.Вулканешти -
ОСОБА_10 і ОСОБА_11, які суду пояснили, що
знають родину позивача давно, оскільки
проживали також у м.Вулканешти
неподалік від них до того часу, як вони
переїхали до України на ПМЖ, бували
вдома у позивача, допомагали з доглядом
за ОСОБА_5, і які підтвердили, що ОСОБА_1
сама займалася вихованням доглядом і
утримуванням дочки ОСОБА_5, оскільки
дочка завжди проживала у м.Вулканешти,
а на Україну їздила до бабусі у
м.Болград в гості або на лікування -
разом з матір'ю - позивачкою, і зажди
поверталася з нею до Вулканешт;

- поясненнями свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 -
брата позивачки, що проживав з ОСОБА_7
за однією адресою у м.Болград, які суду
пояснили, що ОСОБА_5 ніколи сама не
проживача з бабусею ОСОБА_7, яка була
оформлена опікуном дитини, і
приїжджала до України разом з матір'ю -
ОСОБА_1 або на лікування або до родичів
погостювати;

- довідкою управління соціального
захисту населення Болградської
районної адміністрації Одеської
області від 26.12.2014року, №02-5183, згідно
якої ОСОБА_7 ніколи не отримувала
державну допомогу за виконання функцій
опікуна - лише дитина ОСОБА_5 отримувала
державну допомогу як дитина-інвалід
(а.с.41-42);

- довідкою УПФУ у Болградському районі
від 30.06.2014року, згідно якої ОСОБА_1 має
стаж роботи загальний 33р.3міс.16дн., у
тому числі за кордоном - 18р.3міс.1день, з
чого вбачається, що позивач має
достатній стаж для нарахування і
отримання їй пенсії, про яку йдеться у
позовних вимогах.

Абзацем 4 пункту 3 розділу ХV Закону
України "Про загальнообов`язкове
державне соціальне страхування
встановлено, що, жінки, які народили
п'ятеро або більше дітей і виховали їх
до шестирічного віку, і матері
інвалідів з дитинства, які виховали їх
до цього віку, мають право на
призначення дострокової пенсії за
віком після досягнення 50-ти років та за
наявності не менше 15-ти років
страхового стажу. При цьому до числа
інвалідів з дитинства належать також
діти-інваліди віком до 16-ти років. Абзац
четвертий пункту 3 розділу XV із змінами,
внесеними згідно із Законами №2658-IV
(2658-15) від 16.06.2005, №3668-VI (3668-17) від 08.07.2011.

Таким чином, факт того, що позивач
ОСОБА_1 народила і виховує самостійно
свою дитину-інваліда - ОСОБА_5 у весь час
з дня народження дитини і до
теперішнього часу, а саме, на вимогу
абз.4п.3розділу ХV Закону України "Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування - з народження і
до 6-ти років, встановлено у судовому
засіданні і підтверджено
вищевказаними доказами.

Крім того, з огляду на те, що позивач має
50-ти річний вік і достатній стаж на
вимогу цього ж закону - не менше 15-ти
років страхового стажу, позивач ОСОБА_1
має право для призначення їй
дострокової пенсії за віком строком на
теперішній час - після досягнення 50-ти
років і з дня звернення до УПФУ з
відповідною заявою - з 23.07.2014року.

Що ж до вимоги позову про визнання
рішення комісії УПФУ протиправним, то
суд не може погодитися з цим
твердженням позивача, оскільки
працівники зазначеної комісії,
встановивши, що деякий період часу над
малолітньою дитиною була встановлена
опіка, і діючи відповідно до своїх
посадових інструкцій і обов'язків, не
маючи встановлених законних доказів
того, що насправді вихованням і
доглядом за дитиною займалася позивач,
прийняла правомірне рішення на той час
і маючи у своєму розпорядженні лише
частину документів, що недостатньо
підтверджували право позивача на
вказану пенсію.

Тому, виходячи з вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що, вимоги позову по
суті - про встановлення права позивача
на отримання пенсії достроково - по
досягненню нею 50-ти річного віку -
підтвердилися у судовому засіданні,
проте вимоги позову про визнання
протиправними дій працівників УПФУ і
їх висновки у складі комісії -
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.3,8,19,55,124 Конституції
України, ст.6 Конвенції "Про захист прав
людини і основоположних свобод",
абз.4п.3розділу ХV Закону України "Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування,
ст.ст.2,6-12,41,69,76,77,79,86,158-163,167,186 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
про визнання рішення протиправним,
зобов`язання призначити пенсію за
віком як матері інваліда з дитинства -
задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії для розгляду
спірних питань, пов`язаних з
призначенням та виплатою пенсій
управління Пенсійного фонду України у
Болградському районі Одеської області
за №46 від 03.10.2014року - щодо скасування
раніше прийнятого рішення від
12.08.2014року (протокол №1055) і відмови
ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком як
матері інваліда з дитинства.

Зобов`язати управління Пенсійного
фонду України у Болградському районі
Одеської області призначити з
23.07.2014року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію
за віком як матері інваліда з
дитинства, - відповідно до
абз.4п.3розділу ХV Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування".

У задоволенні вимоги позову щодо
визнання рішення комісії протиправним
- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена
сторонами шляхом подання апеляційної
скарги до апеляційного
адміністративного суду Одеської
області через Болградський районний
суд Одеської області протягом 10-ти днів
з дня одержання її копії.

Суддя
А.В.Кравцова