Справа № 1570/3712/2012
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/3712/2012

Категорія: 8.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Потоцька Н. В. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О.
Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року по справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Комфорт» до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення про збільшення
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Малиновському районі м.
Одеси Одеської області Державної
податкової служби подала апеляційну
скаргу на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2012 року, в якій просить
скасувати оскаржену постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Постановою від 26 червня 2012 року,
ухваленою у відкритому судовому
засіданні, Одеський окружний
адміністративний суд в повному обсязі
задовольнив адміністративний позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «Комфорт» до
Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси Одеської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення відповідача №
від 17 квітня 2012 року, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 11 757 грн. та
застосовані штрафні санкції в сумі 2 939
грн.

Вимоги апеляційної скарги
апелянт обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, оскільки нікчемність
правочинів укладених між позивачем та
його контрагентом ТОВ «Олдеко»
підтверджено актом про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Олдеко» за жовтень 2011 року №
3070/23-5/37680145 від 14.12.2011 р.

ТОВ «Комфорт» письмових заперечень на
апеляційну скаргу не надало.

Ухвалюючи постанову про задоволення
адміністративного позову суд першої
інстанції встановив, що на підставі
наказу ДПІ у Малиновському районі м.
Одеси від 20 березня 2012 року № 122, згідно
пп. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, п. 79.2 Податкового
кодексу України, головним податковим
ревізором-інспектором відділу
планування, організації податкового
контролю та аналітичної роботи
управління податкового контролю ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси, радником
податкової служби ІІІ рангу Скалозуб М.
А. була визначена необхідність
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Комфорт» щодо правомірності формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
TOB «Олдеко», , за жовтень
2011 року.

TOB «Комфорт» повідомлено про
проведення невиїзної документальної
перевірки повідомленням № 13 від 19.03.2012
р. та наказом № 122 від 20.03.2012 р. які
вручені особисто Чуйко І.М. (головний
бухгалтер) 20 березня 2012 року.

За результатами перевірки складений
акт № 99/23-214/26016621 від 03 квітня 2012 року
яким встановлено порушення позивачем:

- п. 198.2., п. 198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в
результаті чого ТОВ «Комфорт» занижено
суму ПДВ всього на 11 757 грн., в т.ч. за
жовтень 2011 року на суму 11 757 грн.;

- ч. 1 ст. 203, ч.1, 2 ст. 215, ст. 216, ст. 228
Цивільного кодексу України, в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
юридичних наслідків, що обумовлені
ними по правочинах, здійснених ТОВ
«Комфорт» з ТОВ «Олдеко» код 37680145 у
жовтні 2011 року (а.с. 9-14).

На підставі висновків зазначених у
акті перевірки прийняте податкове
повідомлення-рішення № від 17
квітня 2012 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) в
розмірі 11 757 грн. за жовтень 2011 року та
нараховані штрафні санкції в сумі 2 939
грн. (а.с. 15).

Суд першої інстанції встановив, що
фактичною підставою для винесення
податкового повідомлення - рішення є
порушення позивачем, на думку
податкового органу, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6
ст.198 Податкового кодексу України, в
результаті чого, ТОВ «Комфорт»
занижено суму податку на додану
вартість за жовтень 2011 року в розмірі 11
757 грн.

З урахуванням вимог ст. 183, п.198.1 -198.3., п.
198.6 ст.198 ПК України, ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», дослідивши
наявні у справі первинні документи, суд
першої інстанції встановив, що всі
первинні документи, надані позивачем
відповідають вимогам, встановленим
Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», не викликають сумнівів щодо
їх достовірності та підтверджують
фактичне здійснення господарської
операції між сторонами по придбанню
товару.

Суд першої інстанції встановив, що між
ТОВ «Олдеко» та TOB «Комфорт» укладений
договір купівлі-продажу № 404 від
04.10.2011р. (а/с. 23), відповідно до якого
продавець (ТОВ «Олдеко») зобов'язується
в порядку та у строки, визначені
договором, продати покупцю (TOB
«Комфорт») будівельні матеріали (товар)
(п.п.1.1, 2.1, 3.1).

ТОВ «Комфорт», згідно свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість № 100152687 від 20.11.2008 р. є
платником податку на додану вартість.

ТОВ «Комфорт» отриманий товар 04.10.2011р.
та 05.10.2011 р., згідно виданих TOB «Олдеко»
накладних:

- № 104 від 04.10.2011р., праймер, ізвести,
єврорубероїд, сталь лист оцинкований,
гравий керамзитовий М 400, пропан -бутан,
креплення, на суму 51 861,76 грн., в т.ч. ПДВ 8
643,63 грн.;

-№ 137 від 05.10.2011р., праймер, ізвести,
єврорубероїд, сталь лист оцинкований,
цемент, на суму 18 681,65 грн., в т.ч. ПДВ 3 113,61
грн.

Зазначені суми ПДВ включені позивачем
до податкового кредиту декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2011 р., яка 21.11.2011 року подана до ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси Одеської
області ДПС з розшифровкою податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів.

Суд першої інстанції встановив, що
відповідач не надав суду належних, у
розумінні ст.124 Конституції України,
ст.70 КАС України доказів, які б свідчили
проте, що на час здійснення
правовідносин між позивачем та
контрагентом мали місце обставини які
порушують приписи чинного
законодавства та вимоги визначені
договором.

Також суд першої інстанції не прийняв
посилання податкового органу в акті
перевірки позивача на акти перевірки
контрагента ТОВ «Олдеко», оскільки дії
по складанню останніх судовим
рішенням, яке набрало законної сили,
визнані протиправними.

Суд першої інстанції зауважив, що на
час здійснення господарської операції
між позивачем та контрагентом -
постачальником, вони були включені до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
зареєстровані як платники податку на
додану вартість, а посилання
податкового органу на наявність ознак
нікчемності правочину є припущенням
податкового органу, яке не ґрунтується
ні на вимогах закону, ні на належних та
допустимих доказах.

Сторони, належним чином повідомлені
про час та місце апеляційного розгляду
справи, у судове засідання не з'явились,
у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст.
197 КАС України справа розглянута в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Дослідивши акт від 03 квітня 2012 року №
99/23-124/26016621 «Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Комфорт» код 26016621 щодо
правомірності формування податкового
кредиту з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ
«Олдеко», за жовтень 2011
року» (а.с. 60-65), апеляційний суд
встановив, що перевірка проведена на
підставі показників податкової
декларації з ПДВ за жовтень 2011 року (вх.
від 21.11.2011 р. № 122466), відображених ТОВ
«Комфорт» в рядках 10.1 (колонка А та
колонка Б), та на підставі отриманих
від ДПІ у Приморському районі м. Одеси
актів № 3070/23-5/37680145 від 14 грудня 2011 року
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Олдеко» за
жовтень 2011 року.

При цьому на підставі показників
податкової декларації ТОВ «Комфорт» з
ПДВ за жовтень 2011 року (вх. від 21.11.2011 р.
№ 122466) податковий орган встановив, що
позивач задекларував податковий
кредит з ПДВ, сплаченого у вартості
товару, придбаного у жовтні 2011 року ТОВ
«Олдеко» у розмірі 11 757 грн.

Висновки податкового органу щодо
порушення ТОВ «Комфорт» податкового
законодавства та іншого законодавства,
які містяться у висновках акту (а.с. 64),
ґрунтуються на обставинах,
зафіксованих в акті ДПІ у Приморському
районі м. Одеси актів № 3070/23-5/37680145 від 14
грудня 2011 року про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Олдеко» за жовтень 2011 року.

Оскільки під час проведення перевірок
підставами для висновків є документи,
визначені ПК України (податкова
інформація; експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
органи державної податкової служби), а
документальна перевірка проводиться
на підставі податкових декларацій
(розрахунків), і також отриманих в
установленому законодавством порядку
органом державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків, апеляційний
суд погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо порушення
відповідачем п. 2, п. 5.2, п. 6 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
ДПА України від 22.12.2010р. № 984 та
зареєстрованого Мінюстом 12.01.2011р. за
№34/18772, оскільки акт перевірки позивача
ґрунтується на припущеннях іншого
податкового органу, викладених в акті
щодо неможливості проведення
перевірки контрагента позивача.

Апеляційний суд вважає неправомірним
використання відповідачем по справі
для висновків щодо ознак нікчемності
правочинів, укладених між позивачем та
ТОВ «Олдеко», тільки акту ДПІ у
Приморському районі м. Одеси №
3070/23-5/37680145 від 14 грудня 2011 року про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Олдеко» за жовтень 2011 року,
оскільки сам факт неможливості
проведення перевірки ТОВ «Олдеко» та
не дослідження податковим органом
первинних бухгалтерських та
податкових документів ТОВ «Олдеко» та
ТОВ «Комфорт» не може бути підставою
для висновків про порушення позивачем
податкового законодавства (завищення
податкового кредиту за жовтень 2010 року)
та іншого законодавства (наявність
ознак нікчемності правочину).

Оскільки ні акт перевірки ТОВ
«Комфорт» від 03 квітня 2012 року №
99/23-124/26016621 (а.с. 60-65), ні доводи
апеляційної скарги не спростовують
встановленого судом першої інстанції
факту реальності, платності та
використання наслідків, вчиненого
правочину між позивачем та ТОВ
«Олдеко», у власній господарській
діяльності, що також підтверджено і
матеріалами справи (а.с. 23-24, 25, 26-30, 31-32, 33,
34, 35, 44-45), апеляційний суд погоджується
з висновками суду першої інстанції
щодо формування податковим органом
висновків акту перевірки від 03 квітня
2012 року № 99/23-124/26016621 на припущеннях.

Оскільки апелянт не надав належних та
допустимих доказів, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції, з урахуванням матеріалів
справи, апеляційний суд дійшов
висновку про правомірність формування
ТОВ «Комфорт» податкового кредиту
жовтня 2011 року за рахунок ПДВ
сплаченого у вартості придбаного
товару у ТОВ «Олдеко», та дотриманням
позивачем вимог ст. 183, п.198.1 -198.3., п. 198.6
ст.198 ПК України, ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

При цьому апеляційний суд погоджується
з посиланням суду першої інстанції на
правову позицію Верховного Суду
України, викладену у постанові цього
суду від 31 січня 2011 р. № 14/11 відповідно
до якої чинне законодавство України не
ставить в залежність виникнення у
платника ПДВ права на податковий
кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання.

Доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження при апеляційному
перегляді справи, не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції
України, ст. ст. 2, 11, 70, 71, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197,
п. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, 244-2, ч. 5 ст. 254
КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси Одеської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д Домусчі

суддя
О.О.Кравець

суддя
Л.П.Шеметенко