Справа № 380/2036/14-а
Суддя: Лісовенко П. І.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

29.12.2014 Провадження по
справі № 2-а/380/35/14
Справа № 380/2036/14-а
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2014 року Тетіївський
районний суд Київської області в
складі :

головуючого судді :
Лісовенка П.І.

при секретарі :
Романовській Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тетієві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Тетіївському районі Київської області
щодо оскарження дій суб'єкта владних
повноважень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, в якому просить визнати дії
управління Пенсійного фонду України в
Тетіївському районі Київської області
неправомірними щодо відмови у
проведенні донарахування до пенсії
державного службовця сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та індексації
заробітної плати, зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Тетіївському районі Київської області
здійснити обрахунок пенсії, включивши
в розрахунок суми індексації, допомоги
на оздоровлення в сумі 14276,69грн. за
період роботи з 01.06.2009 року по 31.05.2011
року, зобов'язати відповідача
здійснити виплату заборгованості за
недоврахування пенсії (за весь період
перебування на пенсії) із невключеної
суми для обчислення пенсії 14276,69грн. за
період роботи з 01.06.2009 року по 31.05.2011
року, та продовжувати проводити
виплату пенсії в розмірі 89% з
обрахованої суми в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити в повному обсязі.

Представник управління Пенсійного
фонду України в Тетіївському районі
Київської області Лисенко Н.М. позовні
вимоги не визнала, посилаючись на
заперечення, вказуючи, що згідно
чинного законодавства в заробітну
плату не входить матеріальна допомога,
індексація, тому ці виплати не можуть
бути враховані в заробіток, з якого
обчислюють пенсію державному
службовцю. З цих підстав, позовні
вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.
Також, просять застосувати строки
звернення до суду на підставі ст.ст.99,100
КАС України.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Тетіївському районі та отримує пенсію
державного службовця з 20.06.2011 року в
розмірі 89% від заробітку. Однак, при
розрахунку пенсії управлінням
Пенсійного фонду України в
Тетіївському районі не було включено в
розрахунок заробітку для обчислення
пенсії нарахованої суми індексації та
матеріальної допомоги на оздоровлення.

Із довідки виданої управлінням
Пенсійного фонду України в
Тетіївському районі Київської області
04.12.2014 року №3870/04 встановлено, що на всі
виплати, включені в довідку, нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. (а.с.11-14).

Листом управління Пенсійного фонду
України в Тетіївському районі
Київської області від 16.12.2014 року №4019/07,
ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні
перерахунку пенсії згідно поданої
заяви 09.12.2014 року, оскільки, матеріальна
допомога на оздоровлення та індексація
не передбачені ст.33 ЗУ «Про державну
службу», як складові заробітної плати
державного службовця при обчисленні
пенсії.(а.с.7-8).

Відповідно до ст.46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення, створенням
мережі державних, комунальних
приватних закладів для догляду
непрацездатними.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.92 Конституції
України, основи соціального захисту,
форми і види пенсійного забезпечення
визначаються виключно законами
України.

Відповідно до ст.37 Закону України
«Про державну службу»,( на момент
призначення позивачу пенсії
державного службовця) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі. За кожний повний рік роботи
понад 10 років на державній службі
пенсія збільшується на 1%, але не більше
90% від сум заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.37-1 ЗУ «Про державну
службу», перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Частиною 1 ст.1 ЗУ «Про оплату праці»
передбачено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором роботодавець виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 ЗУ «Про оплату праці»
визначено структуру заробітної плати,
до якої входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до положень ч.2 ст.33 ЗУ «Про
державну службу», заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок

Відповідно до ч.1 ст.66 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування», нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що до виплат
(доходів), що враховуються в заробітну
плату (дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, належать, зокрема:
суми виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим самим
Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

З викладених правових норм
встановлено, що отримувані державним
службовцем суми виплат, з яких були
фактично нараховані та сплачені
страхові внески або збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
враховуються в заробіток (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії незалежно від того, чи входять
вони до структури заробітної плати.

Такі висновки викладені і в
постанові Верховного Суду України від
04.03. 2014 року №21-3а14, яка у відповідності
до положень ст.244-2 КАС України, є
обов'язковою для застосування.

Таким чином, зі змісту наведених
правових норм вбачається порушення
прав позивача внаслідок відмови
управління Пенсійного фонду України в
Тетіївському районі в проведенні
донарахування до пенсії сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та індексації заробітної плати.

Крім того, позивач просить
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Тетіївському районі
здійснити виплату заборгованості за
недораховану пенсію (за весь період
перебування на пенсії) із невключеної
суми для обчислення пенсії 14276,69грн.
(індексація, матеріальна допомога на
оздоровлення) за період роботи з 01.06.2009
року по 31.05.2011 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 99 КАС
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Крім того, постановою правління
Пенсійного фонду України від 14.02.2011
року №5-1 «Про виконання рішення
Окружного адміністративного суду
м.Києва», затверджена форма довідки про
складові заробітної плати з
врахуванням рішення суду, що набрала
чинності 04.03.2011 року. Тобто, з цього часу
позивач могла вільно ознайомитися з її
змістом.

Як вбачається із матеріалів
справи, позивач отримує пенсію з 20.06.2011
року. Однак, ОСОБА_1 звернулася з
позовом до суду лише 17.12.2014 року, тобто,
з пропуском строку, визначеного ст.99
КАС України, при цьому не навівши в
позовній заяві підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
суду поважними.

З цих підстав, позовні вимоги щодо
виплати позивачу заборгованості за
недораховану пенсію за період роботи з
01.06.2009 року по 31.05.2011 року в сумі 14276,69грн.
задоволенню не підлягають.

Також, оскільки, позивач не
вказала строку, з якого необхідно
здійснити вказаний перерахунок пенсії,
тому, суд вважає, що перерахунок та
виплату пенсії необхідно здійснювати з
часу звернення ОСОБА_1 із заявою до
управління Пенсійного фонду України в
Тетіївському районі Київської області,
а саме, починаючи з 09.12.2014 року.

Таким чином, виходячи зі змісту
заявлених позовних вимог, аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

На підставі вищенаведеного та
керуючись Конституцією України,
Законом України «Про державну службу»,
Законом України «Про оплату праці»,
Законом України «Про пенсійне
забезпечення», Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст.69-71,99,160,162 КАС
України, суд -

П О
С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Тетіївському районі Київської області
щодо оскарження дій суб'єкта владних
повноважень, задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Тетіївському районі
Київської області щодо відмови у
проведенні донарахування до пенсії
державного службовця сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та індексації
заробітної плати, неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Тетіївському районі
Київської області, починаючи з 09.12.2014
року, здійснити перерахунок та виплату
в подальшому ОСОБА_1 пенсії державного
службовця, відповідно до ст.37-1 Закону
України «Про державну службу», в
призначеному розмірі 89% заробітної
плати, з урахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, сум
індексації заробітної плати, згідно
довідки (додаток№2), виданої
управлінням Пенсійного фонду України в
Тетіївському районі Київської області
04.12.2014 року №3870/04.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена
протягом десяти днів з дня її отримання
до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Тетіївський районний суд Київської
області.

Суддя:
П.І.Лісовенко