Справа № 363/4390/14-а
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 363/4390/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року суддя
Вишгородського районного суду
Київської області в складі:

головуючого -судді
Чіркова Г.Є.,

при секретарі
Бариш А.Г.,

розглянувши адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора
ДПС взводу №2 роти ДПС ДАІ з ОСП при
УДАІ ГУ МВС України в Київській області
старшого лейтенанта міліції Севрук
Дмитра Олексійовича про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що
постановою відповідача його без
законних підстав притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП із накладенням
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 грн., а тому порушує
питання про скасування даної
постанови.

В судовому засіданні позивач наполіг
на тому, що Правил дорожнього руху
України не порушував і з діями
працівника міліції не згоден.

Відповідач в судове засідання не
прибув, про день та час розгляду справи
повідомлений.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов
наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 06
жовтня 2014 року відповідачем згідно
статей 33 і 283 КУпАП винесено постанову
про порушення позивачем п. 12.4 Правил
дорожнього руху України, який того ж
дня о 15 год. 28 хв., керуючи автомобілем
НОМЕР_1 на 27 кілометрі автодороги
Київ-Десна, в м. Вишгород, рухався зі
швидкістю 84 км/год, чим перевищив
допустиму швидкість на 24 км/год., що
зафіксовано приладом «Трук АМ» № 001148.

На позивача накладено
стягнення у виді штрафу 255 грн.

Відповідно до п. 12.4 Правил
дорожнього руху України у населених
пунктах рух транспортних засобів
дозволяється із швидкістю не більше 60
км/год.

Згідно зі статтями 8 і 19
Конституції України та ст. 9 КАС
України, суд при розгляді цієї справи,
виходить з принципів верховенства
права й законності, відповідно до яких
органи державної влади, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Вирішуючи цю справу, суд
зазначає, що згідно ст. 245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом тощо.

Відповідно до вимог ст. 248 КУпАП
розгляд справи про адміністративне
правопорушення здійснюється на
засадах рівності перед законом і
органом (посадовою особою), який
розглядає справу, всіх громадян.

Доказами в справі про
адміністративне правопорушення згідно
ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на
основі яких у визначеному законом
порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Разом з тим, згідно вимог ст. 252
КУпАП орган (посадова особа) оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

Зі справи встановлено, що протокол про
адміністративне правопорушення
всупереч вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП
позивачеві не вручено.

Посилання на докази оскаржувана
постанова не містить.

Згідно ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Крім того, суб'єкт владних
повноважень повинен подати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази
у справі. В разі неподання доказів на
пропозицію суду, справа вирішується на
основі наявних доказів.

Будь-які докази правомірності
оскаржуваної постанови згідно вимог
ст. 71 КАС України відповідачем суду не
представлено.

При перевірці судом постанови
відповідача достатні докази, що
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, стосовно
порушення позивачем Правил дорожнього
руху України не подано, а тому
оскаржувану постанову не можна вважати
правомірною.

За таких обставин,
правомірність і законність прийняття
оскаржуваної постанови в судовому
засіданні не доведена.

Таким чином позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та
керуючись статтями 160-163 КАС України,

вирішив:

адміністративний позов
задовольнити.

Постанову ДПС взводу №2 роти
ДПС ДАІ з ОСП при УДАІ ГУ МВС України в
Київській області старшого лейтенанта
міліції Севрук Дмитра Олексійовича
серії ПС1 №381649 від 06 жовтня 2014 року про
накладення адміністративного
стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 -
скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя