Справа № 575/1078/14-а
Суддя: Савєльєва А. І.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 575/1078/14-а р.
№ Провадження 2-а/575/18/14 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 р.
смт.В-Писарівка

В.Писарівський районний суд
Сумської області

у складі: головуючого
- судді Савєльєвої А.І.

за участю
секретаря - Доценко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.В.Писарівка справу за
позовом ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду України у
Великописарівському районі Сумської
області в порядку адміністративного
судочинства, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду уВеликописарівському
районі Сумської області в порядку
адміністративного судочинства,
мотивуючи свої вимоги тим, що 10
листопада 2014 року вона звернулася до
відповідача про зарахування до
трудового стажу днів за час вимушеного
прогулу, де надала пакет відопвідних
документів, які підтверджують стаж її
роботи. Проте Управлінням ПФУ у
Великописарівському районі згідно
листа від 21 листопада 2014 року їй було
відмовлено. У зв'язку з викладеним
позивач просить позов задовольнити.

Позивач у судовому засіданні, пояснила,
що 06.02.1996 року в с.Солдатське колгосп
«Прогрес» пройшли звітно - виборчі
збори і було обрано голову ОСОБА_3 Через
3 дні ОСОБА_4 повідомила, щоб вона пішла
в тарифну відпустку на 24 робочих дні,
але вона відмовилася і заяву не подала.
14.02.1996 року викликав голова колгоспу
ОСОБА_3 і запропонував піти у відпустку,
вона написала заяву, 15.02.96 року на
роботу не вийша. Після закінчення
відпустки вийшла на роботу, але роботи
їй не надали, вона звернулася до
Великописарівського районного суду
про поновлення її на роботі та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу. Судове засідання
неодноразово відкладалося, так як
відповідач не з'являвся. 11.02.1997 року
відбулося засідання суду, рішенням
суду позивача поновлено на роботі в
якості зам.головного бухгалтера і за
час вимушеного прогулу за 302 дні
нараховано та стягнено 652 грн.50 коп.
Відповідно виданої довідки виконкому
вказано, що вона відпрацювала у 1996 році
65 днів. У лютому 1997 року вийшла на
роботу і фактично відпрацювала 268 днів,
а дні за час вимушеного прогулу
зараховано в 1997 році і становлять 570
днів. Працівники пенсійного фонду
відмовляють в нарахуванні пенсії, так
як немає 30 років стажу, а з урахуванням
часу вимушеного прогулу вона має 30
років на момент виповнення 55 років. На
стягненні судових витрат з відповідача
не наполягає.

Представник відповідача у судовому
засіданні пояснив, що позивач подала
документи про проведення перевірки.
Під час проведення перевірки у
трудовій книжці встановлено
відсутність запису про поновлення
позивача на роботі, для підтвердження
потрібні довідки, що підтверджують
уточнюючі документи. У 1996 році позивач
пропрацювала 65 днів. Відповідно
рішення суду відомості повинні
вноситися до трудової книжки. В 1997 році
позивачем відпрацьовано 570 днів,
Управління пенсійного фонду не може
зарахувати час вимушеного прогулу до
1996 року. Тому у зв'язку з відсутністю
документів, за якими можливо
призначити пенсію, заявникові було
відмовлено.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10
листопада 2014 року позивач звернулася
до Управління пенсійного фонду України
у Великописарівському раойоні
Сумської області про зарахування до
стажу днів за час вимушеного прогулу.

Згідно рішення Великописарівського
районного суду Сумської області від 04
серпня 2014 року було встановлено факт,
що має юридичне значення, а саме - що
трудова книжка колгоспника № НОМЕР_1,
видана 11 червня 1984 року колгоспом
ім.Багацького Краснопільського району
Сумської області російською мовою на
ім'я «ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1» належить
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, російською мовою
«ОСОБА_2» (а.с.4).

Відовідно до довідки № 21 від
22.07.2014 року, виданої виконкомом
Содатської сільської ради
В.Писарівського району, ОСОБА_2
працювала в колгоспі «Прогресс»,
агрофірмі «Прогрес», АПОТЗТ «Прогрес»,
КСП «Прогрес», ТОВ агрофірма
«Прогрес»,ЧП «Солдатське» з лютого по
вересень місяць 1985 року включно, з
квітня 1990 року по 31 грудня 2003 року
включно, з якої видно, що нею було
відпрацьовано в 1996 році 65 трудоднів при
встановленому мінімумі 240 трудоднів за
рік, в 1997 році відпрацьовано 570
трудоднів при встановленому мінімумі
230 трудоднів за рік (а.с 7).

З рішення Великописарівського
районного суду від 11 лютого 1997 року
вбачається, що ОСОБА_2 була поновлена на
роботі на посаді замісника головного
бухгалтера АПТЗТ «Прогресс»
В.Писарівського району, а також
стягнено з АПТЗТ «Прогрес» на користь
ОСОБА_2 заробітну плату за час
вимушеного прогулу в сумі 652 гривні 50
копійок (а.с. 28-29).

Із мотивувальної частини
рішення видно, що саме з 16 лютого 1996
року по 19 березня 1996 року позивач
знаходилась у відпустці, але в цей час з
17 лютого 1996 року було прийнято на
посаду замісника головного бухгалтера
ОСОБА_6, питання про звільнення чи
переміщення ОСОБА_2 на засіданні
правління не вирішувалось, після
виходу її з відпустки до роботи не
допустили. А тому, з рішення суду
вбачається, що ОСОБА_2 була позбавлена
можливості працювати на той час на
займаній нею посаді саме з 16 лютого 1996
року і до постановлення рішення суду 11
лютого 1997 року про поновлення на роботі
й виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу в сумі 652 гривні 50
копійок.

Як вбачається з копії відомості
про нарахування по справкам за
листопад місяць 1997 року АПТЗТ
«Прогрес» ОСОБА_2 було нараховано за 302
дні заробітної плати 652 гривні 50
копійок із відрахуваннями по
заробітній платі (а.с.21).

Як вбачається із записів в
трудовій книжці, в період з 05 квітня 1990
року по 02.03.2000 року позивач безперервно
працювала в АПТЗТ «Прогресс» і запис в
трудову книжку щодо часу вимушеного
прогулу їй не вносився, крім того, із
запису в трудовій книжці також видно,
що у 1996 році позивачем відпрацьовано 367
вднів при встановленому господарством
мінімумі трудоднів 240 за рік, а у 1997 році
відпрацьовано 268 трудоднів при
встановленому мінімумі 230 трудоднів.
Відповідальність за організацію
ведення обліку, зберігання і видачу
трудових книжок несе керівник
підприємства, установи, організації
(Постанова Кабінету Міністрів України
від 27.04.93 № 301 "Про трудові книжки
працівників").

Відповідальність за вчасне і
правильне заповнення трудових книжок,
облік, збереження і видачу їх
покладається на спеціально
уповноважену особу, призначувану
наказом (розпорядженням) керівника
підприємства, установи, організації.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що позивач ОСОБА_2 не повинна
нести відповідальність за
неправильність чи неповноту
заповнення трудової книжки. На даний
час внести запис про поновлення ОСОБА_2
на роботі у відповідності до рішення
суду неможливо, оскільки АПТЗТ
«Прогрес» ліквідовано.

Відповідно до ч. 1 ст.58 Конституції та
ст.5 ЦК України акти цивільного
законодавства регулюють відносини, які
виникли з дня набрання ними чинності, і
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують цивільну відповідальність
особи.

У відповідності до п.20 «Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637,
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах,
для підтвердження спеціального
трудового стажу приймаються уточнюючі
довідки підприємств, установ,
організацій або їх правонаступників.

Згідно з п.7-2 Розділу ІХ «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» До 1 січня 2015 року право
дострокового виходу на пенсію

за віком мають жінки, яким виповнилося
55 років, за наявності страхового стажу
не менше 30 років та за умови звільнення
з роботи. У цьому випадку розмір їх
пенсії, обчислений відповідно до

статті 27 та з урахуванням статті 28
цього Закону, зменшується на 0,5
відсотка за кожний повний чи неповний
місяць дострокового виходу на пенсію
(абз.1). Зменшення розміру пенсії за
віком застосовується протягом усього
періоду отримання пенсії незалежно від
її виду (абз.2). У разі коли жінка, якій
достроково призначено пенсію, до
досягнення віку, передбаченого статтею
26 цього Закону, працевлаштувалася,
виплата дострокової пенсії на час
роботи припиняється. У цьому випадку
після досягнення віку, передбаченого
статтею 26 цього Закону, відсоток, на
який зменшено розмір пенсії,
переглядається з урахуванням
кількості повних місяців страхового
стажу, набутого за період роботи після
дострокового виходу на пенсію (абз.3).

Статтею 56 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
до стажу роботи зараховується робота,
виконувана на підставі трудового
договору на підприємствах, в установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від використовуваних форм власності та
господарювання, а також на підставі
членства в колгоспах та інших
кооперативах, незалежно від характеру
й тривалості роботи і тривалості
перерв. При обчисленні стажу роботи в
колгоспі за період після 1965

року, якщо член колгоспу не виконував
без поважних причин встановленого
мінімуму трудової участі в
громадському господарстві,
враховується час роботи за фактичною
тривалістю.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Положеннями ст.6 КАС України
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Згідно з вимогами частини 1 статті 11
КАС України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються вимоги
та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

На підставі вищевикладеного,

керуючись ст. 58 Конституції України,
Законом України «Про пенсійне
забезпечення», Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 КАС
України, суд -

В и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Великописарівському районі Сумської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Великописарівському
районі Сумської області зарахувати до
стажу ОСОБА_2 період вимушеного прогулу
з квітня 1996 року по лютий 1997 року, а
саме: 302 трудодні.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через В-Писарівський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня отримання копії
постанови, з одночасним надісланням
копії апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений
та підписаний 31 грудня 2014 року.

Суддя : підпис
А.І.Савєльєва

Вірно:Суддя районного суду:
А.І.Савєльєва

Постанова набрала законної сили
«____» _________ 2014р.