Справа № 826/3341/14
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року м.
Київ К/800/44352/14

К/800/40257/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Зайцева М.П.,

Юрченко В.П.

секретар Бовкун
В.В.

за участю представників Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ОМЕГА» - Пушкаря
О.М.; Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві -
Калашнікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ОМЕГА» (далі -
Товариство) та Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - ДПІ) на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства до ДПІ,

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року Товариство
звернулося до суду з адміністративним
позовом про скасування податкового
повідомлення-рішення ДПІ № від
6.03.2014 року.

На обґрунтування позову зазначило, що
висновки ДПІ щодо ознак фіктивності,
визначених ч. 1 ст. 55 Господарського
кодексу України, у контрагентів
Товариства, з якими укладені угоди
купівлі-продажу цінних паперів, не
встановлено та доказами не
підтверджено.

Акт перевірки ДПІ не висвітлює дії
Товариства, які спрямовані на
порушення публічного порядку, органи
ДПІ позбавлені права визнавати
нікчемність правочину в залежності від
наявності у платників податків майна,
чисельності персоналу, техніки,
відсутністю підприємства за юридичною
адресою.

Всі угоди укладені згідно з вимогами
чинного законодавства України, а
господарські операції купівлі продажу
цінних паперів правильно відображені у
бухгалтерському та податковому обліку.

3 квітня 2013 року постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва у
задоволенні позову відмовлено.

17 квітня 2014 року додатковою постановою
Окружного адміністративним суду м.
Києва вирішено питання щодо розподілу
судових витрат у справі, постановлено
стягнути з Товариства судовий збір, у
розмірі 4 384,80 грн.

22 липня 2014 року постановою Київського
апеляційного адміністративного суду,
постанови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 3 квітня 2014 року та від
17 квітня 2014 року скасовано, позов
задоволено.

Податкове повідомлення-рішення №
від 6.03.2014 року скасовано; стягнуто з
Державного бюджету України на користь
Товариства судові витрати, у розмірі 4
872,00 грн.

Мотивуючи рішення, суд апеляційної
інстанції зазначив, що виконання
Товариством господарських операцій
підтверджується належним чином
оформленими документами, результат від
яких належним чином відображено у
податковій звітності.

Відсутність прибутку від
господарської операції не може
свідчити про відсутність
господарської діяльності Товариства
при купівлі-продажу цінних паперів.

У липні 2014 року Товариство звернулося
із касаційною скаргою про зміну
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом
включення до її резолютивної частини
питання розподілу судових витрат,
посилаючись на порушення апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права.

У серпні 2014 року ДПІ звернулася із
касаційною скаргою про скасування
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду та залишення в
силі постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва,
посилаючись на порушення апеляційним
адміністративним судом норм
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представником
Товариства заявлено клопотання про
відмову від касаційної скарги та
закриття касаційного провадження.

Перевіривши правильність застосування
апеляційним адміністративним судом
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що
касаційне провадження за касаційною
скаргою Товариства підлягає закриттю,
а касаційна скарга ДПІ не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, у період з 25.12.2013
року до 7.02.2014 року ДПІ здійснила
планову виїзну перевірку Товариства з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 1.04.2011 року до 31.12.2012 року, за
наслідками якої 20.03.2013 року був
складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що
Товариством були порушенні вимоги
пп.135.5.15 п. 135.5 ст. 135, п. 137.16 ст. 137
Податкового кодексу України у наслідок
чого був занижений податок на прибуток,
пп. 153.8.1 п. 153.8 ст. 153 Податкового кодексу
України та завищені витрати від
операцій з акціями та іншими, ніж цінні
папери, корпоративними правами та
завищено доходи від операцій з акціями
та іншими, ніж цінні папери
корпоративними правами, п. 2.11 глави 2
Положення «Про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні».

6 березня 2014 року ДПІ прийняла
податкове повідомлення-рішення №
, яким Товариству донараховано
грошове зобов'язання з податку на
прибуток.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за період з 1.04.2011 року
до 31.12.2012 року Товариством
(Покупець) були укладені договори
купівлі-продажу цінних паперів (акцій
іменних простих в бездокументарній
формі) з ТОВ «Таймінг групп», ТОВ
«Леотрейдінг», ТОВ «Стімул Групп», ТОВ
«ВТК «Стимул», ТОВ «Авераж», ТОВ «Стіфф
Компані» емітованих ПАТ «ЗНВКІФ
«Європейські технології».

На підтвердження виконання яких до
матеріалів адміністративної справи
надані договорів купівлі-продажу; акт
прийому-передачі цінних паперів; копії
банківських виписок та платіжних
доручень, а також виписки про операції
з цінними паперами на рахунку
відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України
«Про Національну депозитарну систему
та особливості електронного обігу
цінних паперів в Україні» якими
підтверджується набуття права
власності на цінні папери новим
власником.

Відповідно до ч.,ч. 1, 3 ст. 165
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання мають право
придбавати акції та інші цінні папери,
зазначені у цьому Кодексі, за рахунок
коштів, що надходять у їх розпорядження
після сплати податків та відсотків за
банківський кредит, якщо інше не
встановлено законом. Операції
купівлі-продажу цінних паперів
здійснюють їх емітенти, власники, а
також торговці цінними паперами -
посередники у сфері випуску та обігу
цінних паперів.

Згідно з ст. 185 Господарського кодексу
України до укладення господарських
договорів на біржах, оптових ярмарках,
публічних торгах застосовуються
загальні правила укладення договорів
на основі вільного волевиявлення, з
урахуванням нормативно-правових актів,
якими регулюється діяльність
відповідних бірж, ярмарків та
публічних торгів.

Відповідно до п. 153.8 ст. 153 Податкового
кодексу України для цілей цього
підпункту під терміном «доходи» слід
розуміти суму коштів або вартість
майна, отриману (нараховану) платником
податку від продажу, обміну, викупу
емітентом, погашення або інших
способів відчуження цінних паперів або
інших, ніж цінні папери, корпоративних
прав, а також вартість будь-яких
матеріальних цінностей чи
нематеріальних активів, які
передаються платнику податку в зв'язку
з таким продажем, обміном, викупом
емітентом, погашенням або відчуженням.
До складу доходів включається також
сума будь-якої заборгованості платника
податку, яка погашається у зв'язку з
таким продажем, обміном або
відчуженням.

Під терміном «витрати» слід розуміти
суму коштів або вартість майна,
сплачену (нараховану) платником
податку продавцю (у тому числі емітенту
під час розміщення) цінних паперів або
інших, ніж цінні папери, корпоративних
прав, як компенсація їх вартості. До
складу витрат включається також сума
будь-якої заборгованості покупця, яка
виникає у зв'язку з таким придбанням.

Згідно з пп. 153.8.1 п. 153.8 ст. 153 Податкового
кодексу України облік загального
фінансового результату
(прибутку/збитку) за операціями з
торгівлі цінними паперами ведеться
платником податку окремо від інших
доходів і витрат.

Платник податку визначає фінансовий
результат за операціями з цінними
паперами, що перебувають в обігу на
фондовій біржі, окремо від фінансового
результату за операціями с цінними
паперами, що не перебувають в обігу на
фондовій біржі.

Платники податку визначають
фінансовий результат за операціями з
цінними паперами відповідно до
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку шляхом зменшення прибутків за
операціями з цінними паперами на суму
збитків від операцій з іншими цінними
паперами протягом такого звітного
періоду.

Прибуток за кожною окремою операцією з
цінними паперами розраховується як
позитивна різниця між доходом від
такого відчуження та сумою витрат у
зв'язку з придбанням таких цінних
паперів за винятком операцій з
торгівлі борговими цінними паперами, в
яких сума доходу від відчуження
зменшується на суму нарахованих, але не
отриманих процентів і оподаткування
яких здійснюється відповідно до пункту
137.18 цього Кодексу та сума витрат з
придбання таких цінних паперів
зменшується на суму сплачених
процентів продавцю нарахованих згідно
з умовами випуску таких цінних паперів.

Збиток за кожною окремою операцією з
цінними паперами розраховується як
від'ємна різниця між доходом від такого
відчуження та сумою витрат у зв'язку з
придбанням таких цінних паперів за
винятком операцій з торгівлі борговими
цінними паперами, в яких сума доходу
від відчуження зменшується на суму
нарахованих, але не отриманих
процентів і оподаткування яких
здійснюється відповідно до пункту 137.18
цього Кодексу та сума витрат з
придбання таких цінних паперів
зменшується на суму сплачених
процентів продавцю. Для цілей цього
пункту дохід платника податку від
продажу, обміну або інших способів
відчуження цінних паперів визнається
на дату переходу покупцеві права
власності на такі цінні папери.

Юридичні особи, акції яких
придбавались, при здійснені перевірки
були зареєстровані в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців, діяльність
зазначених вище суб'єктів
господарювання не була припинена,
останні мали можливість нести цивільні
права та обов'язки, а також володіли
активами відповідно до статутних
документів та балансу.

Судом апеляційної інстанції
обґрунтовано не прийнято до уваги
посилання ДПІ на те, що відповідно до
наказів Національної комісії з цінних
паперів та фондового ринку № 479 від
18.06.2012 року та №312 від 27.05.2013 року
було анульовано ліцензії на
провадження професійної діяльності на
фондовому ринку - діяльності з цінними
паперами зокрема ТОВ «Таймінг Груп»,
ТОВ «Стіфф Компані» та ТОВ «Авераж»,
оскільки правовідносини, які є
предметом дослідження у даній справі
виникли до видання таких наказів.

Крім того, при розгляді
адміністративної справи суд
апеляційної інстанції дослідив
оригінали договорів купівлі-продажу
цінних паперів (копії знаходяться у
справі), правильність оформлення яких
оспорювало ДПІ, зокрема щодо наявності
відтисків мокрої печатки продавця та
встановлено, що відтиски мокрої
печатки продавців - контрагентів
Товариства проставлені, зазначено
найменування особи, що підписала
договір, її прізвище та ініціали та
посаду.

Суд апеляційної інстанції
обґрунтовано зазначив, що Товариством
підтверджено відповідними первинними
документами реальність здійснення
операцій з цінними паперами.

Правочини з купівлі-продажу цінних
паперів, були спрямовані на реальне
настання правових наслідків, які
обумовлені ними.

Доводи ДПІ щодо заниження доходу від
іншої діяльності, спростовуються
матеріалами адміністративної справи,
оскільки цей дохід не пов'язаний з
господарською діяльністю останнього
як страхувальника, а також не спричиняє
реальних наслідків від таких операцій.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 218 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка подала касаційну скаргу, має
право відмовитися від неї до
закінчення касаційного провадження.
Про прийняття відмови від касаційної
скарги та закриття касаційного
провадження суд постановляє ухвалу у
судовому засіданні за участю сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

У разі закриття касаційного
провадження у зв'язку з відмовою від
касаційної скарги повторне оскарження
цих рішень, ухвал цією особою не
допускається.

Враховуючи те, що заява Товариства про
відмову від касаційної скарги подана
до закінчення касаційного провадження,
вона повинна бути задоволена, а
касаційне провадження за касаційною
скаргою Товариства закрите.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
під час ухвалення судових рішень чи
вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
постанова апеляційного
адміністративного суду ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана правильно,
підстав для її скасування з мотивів,
викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Прийняти відмову від касаційної скарги
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»
у адміністративній справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
скасування податкового повідомлення
рішення.

Касаційне провадження за касаційною
скаргою Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ОМЕГА» закрити.

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Зайцев М.П

Юрченко В.П.