Справа № 192/2735/14
Суддя: Омелюх В. М.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/2735/14
Провадження № 2-а/192/27/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
складі:

головуючої - судді
Омелюх В.М.,

при секретарі - Савчуковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт Солоне
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Томаківського відділення
Нікопольського ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області, третя особа
- відділ державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції у Дніпропетровській області
про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення та закриття провадження по
справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення та закриття провадження по
справі, зазначивши на обґрунтування
своїх вимог на те, що працівником
відділення Нікопольського ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області було складено постанову по
справі про адміністративне
правопорушення серії РМ 423827 на
підставі протоколу від 07 липня 2014 року
№ ХА 067718, якою позивача як керівника
філії Томаківський райавтодор ДП
"Дніпропетровський облавтодор" ВАТ ДАК
"Автомобільні дороги України"
притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 2040 гривень за порушення п.
8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", за
несвоєчасність сплати сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за квітень 2014
року по строку сплати 20 травня 2014 року,
а фактично сплачено 03 липня 2014 року
суму боргу 13212 гривень 65 копійок.

Він визнає факт того, що не своєчасно
було проведено оплату єдиного
соціального внеску, але винним себе не
вважає, оскільки Філія "Томаківський
райавтодор" ДП "Дніпропетровський
облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
на посаді начальника якої він
перебуває, є відокремленим підрозділом
та складовою частиною ДП
"Дніпропетровський облавтодор", не є
юридичною особою та не є розпорядником
грошових коштів, а сплата страхових
внесків проводиться лише після їх
надходження на рахунки філії від ДП
"Дніпропетровсьький облавтодор" з
рекомендаціями та вказівками щодо
подальшого перерахування та витрат по
напрямках перерахованих коштів.

Він як керівник філії не має права
від свого імені без згоди з ДП
"Дніпропетровський облавтодор"
проводити сплату будь-яких соціальних
внесків, оскільки на підпорядкованому
йому підприємстві відсутні власні
грошові кошти на дані цілі і
підпорядкована йому філія не є їх
розпорядником. Вважає ним були
виконані всі дії, направлені на
виконання п. 1 ч. 8 ст. 9 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", на своєчасну
сплату страхових внесків, так як він
неодноразово звертався до головного
підприємства - ДП "Дніпропетровський
облавтодор" з проханням виділити кошти
на виплату заробітної плати, за якою
малась заборгованість, та виплату
єдиного внеску за квітень 2014 року, але
такі грошові кошти надійшли лише в
липні 2014 року, тому вважає, що постанова
по справі про адміністративне
правопорушення від 16 липня 2014 року
підлягає скасуванню, так як затримка
перерахування єдиного соціального
внеску виникла не з його вини. Також
зазначив, що фактично він не міг
вчинити дії направлені на сплату
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, так як
грошових коштів на рахунках
підпорядкованого йому підприємства не
було, тому він не є суб'єктом
адміністративного правопорушення за
ст. 1651 КУпАП, в зв'язку з чим винесена
відповідачем постанова не є
правомірною і підлягає скасуванню за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

В судове засідання належним чином
повідомлений позивач не з'явився, надав
письмову заяву, за якою просив суд
розглядати справу у його відсутність,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та прохав їх задовольнити (а.с.37).

Відповідач, який належним чином
повідомлений про час, місце та дату
розгляду справи (а.с.24,26) в судове
засідання представника не направив,
причини неявки представника не
повідомив. Надав суду письмові
заперечення (а.с.28-29), згідно яких просив
відмовити в задоволенні позову з тих
підстав, що постанова про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності є правомірною,
оскільки позивачем, як керівником
філії "Томаківський райавтодор" ДП
"Дніпропетровський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України",
своєчасно не нараховано та не сплачено
єдиний внесок, який підлягає сплаті
роботодавцем, в тому числі філії,
представництва, відділення та інші
підрозділи підприємств, установ і
організацій, інших юридичних осіб, які
мають окремий баланс і самостійно
ведуть розрахунки з застрахованими
особами, за принципом обов'язковості
відповідно до ст.3 Закону України від
08.07.2010 року №2462-У1 "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", п.2 ст.6
та ч.1 ст.26 якого передбачено, що платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати та сплачувати єдиний
внесок, а посадові особи платників
єдиного внеску несуть адміністративну
відповідальність за порушення порядку
нарахування, обчислення і строків
сплати єдиного внеску, у зв'язку з чим
вважають, що позивачем вчинено
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.5 ст. 1651 КУпАП, при цьому
на підтвердження заперечень
відповідачем будь - яких доказів не
надано.

Третя особа - відділ державної
виконавчої служби Солонянського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області, яка
належним чином повідомлена про час та
місце розгляду справи (а.с.25), свого
представника в судове засідання не
направила, направивши суду письмового
листа, за яким прохали справу
розглядати без участі їх представника
(а.с.27).

Оскільки в судове засідання не
з'явились всі особи, які беруть участь у
справі та належним чином повідомлені
про час та місце розгляду справи, суд
ухвалив, здійснювати розгляд справи
без фіксування судового засідання
звукозаписувальним технічним засобом,
оскільки згідно ч.1 ст.41 КАС України у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі
докази, приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Виходячи з положень статті 2 КАС
України, у справах з приводу рішень, дії
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень у справах про притягнення
до адміністративної відповідальності
суд перевіряє законність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень у таких справах, за
наслідками чого суд може визнати
незаконним і скасувати рішення про
накладення адміністративного
стягнення або відмовити у ньому.

В судовому засіданні встановлено, що
постановою заступника начальника
Нікопольської ОДПІ - начальника
Томаківського відділення
Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області Рибка Р.А.
серії РМ №423827 від 16 липня 2014 року
ОСОБА_1 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
скоєння передбаченого ч.5 ст.1651 КУпАП
адміністративного правопорушення та
на нього було накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 2040 гривень (а.с. 9), за те, що
ОСОБА_1, як керівником філії
"Томаківський райавтодор" ДП
"Дніпропетровський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України",
несвоєчасно сплачено суму
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за квітень 2014
року по строку сплати 20 травня 2014 року,
фактично сплачено 03 липня 2014 року сума
боргу 13212 гривень 65 копійок.

Згідно ч.4 ст.165-1 КУпАП передбачена
адміністративна відповідальність за
несплату або несвоєчасну сплату
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, у тому числі авансових
платежів, у сумі більше трьохсот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до положень ч.5 даної статі
передбачена адміністративна
відповідальність за дії, передбачені
частиною третьою або четвертою цієї
статті, вчинені особою, яку протягом
року було піддано адміністративному
стягненню за такі ж порушення.

Згідно ст. 2342 КУпАП органи доходів і
зборів розглядають справи про
адміністративні правопорушення,
пов'язані з порушенням законодавства
про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (стаття 1651), а від
імені органів доходів і зборів
розглядати справи про адміністративні
правопорушення і накладати
адміністративні стягнення мають право
керівники органів доходів і зборів та
їх заступники.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач діяв в межах своїх
повноважень при розгляді справи про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.5 ст.165-1 КУпАП, а
оспорюванне рішення відповідачем
прийнято на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений КУпАП України, в той же
час будь-яких доказів правомірності
своїх дій відповідач суду не надав, в
тому числі і матеріалів справи про
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.5 ст.165-1
КУпАП.

В той же час, суд приходить до висновку,
що зазначене рішення є необґрунтованим
та постановленим без урахування всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення у справі про
адміністративне правопорушення,
виходячи з наступного.

Статтею 9 КУпАП визначено, що
адміністративним правопорушенням
(проступком) визнається протиправна,
винна (умисна або необережна) дія чи
бездіяльність, яка посягає на
громадський порядок, власність, права і
свободи громадян, на встановлений
порядок управління і за яку законом
передбачено адміністративну
відповідальність.

Відповідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" завданнями
центрального органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику, є
забезпечення адміністрування єдиного
внеску шляхом його збору, ведення
обліку надходжень від його сплати та
здійснення контролю за сплатою єдиного
внеску.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", платниками
єдиного внеску є роботодавці, в тому
числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами, тобто
зазначене свідчить про те, що позивач є
суб'єктом адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.
1651 КУпАП.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1
згідно наказу №49-К від 13 жовтня 2913 року
призначено на посаду начальника філії
"Томаківський райавтодор" ДП
"Дніпропетровський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" (а.с.32)

Згідно пункту 3.1 Положення філії
Томаківський райавтодор" дочірнього
підприємства "Дніпропетровський
облавтодор" вбачається, що філія
створена як структурний підрозділ ДП
"Дніпропетровський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" і не є
юридичною особою та розпорядником
грошових коштів. Сплата страхових
внесків проводиться лише після того,
коли грошові кошти надійдуть від
дочірнього підприємства
"Дніпропетровський облавтодор", яка є
юридичною особою на рахунок Філії
"Томаківський райавтодор".

Філія "Томаківський райавтодор"
дочірнього підприємства
"Дніпропетровський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" є
складовою частиною ДП
"Дніпропетровський облавтодор" без
права юридичної особи, тобто
відокремленим підрозділом головного
підприємства, що безпосередньо
здійснює функції ДП "Дніпропетровський
облавтодор" на певній території
Дніпропетровської області ДП
"Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК
"Автомобільні дороги України" є
підрядним підприємством, що здійснює
ремонт та утримання автомобільних
доріг на замовлення Служби
автомобільних доріг в
Дніпропетровської області, при цьому
власником державних, обласних,
територіальних та районних доріг та
безпосереднім розпорядником бюджетних
коштів, що виділяються Державою для
утримання та проведення ремонту доріг
залишається Служба автомобільних
доріг в Дніпропетровській області.

ДП "Дніпропетровський облавтодор"
виконує роботи в тому обсязі, в якому
замовила Служба автомобільних доріг в
Дніпропетровській області. Кошти за
виконані роботи надходять
безпосередньо на поточні рахунки
головного підприємства - ДП
"Дніпропетровський облавтодор". ДП
"Дніпропетровський облавтодор" в свою
чергу перераховує кошти на рахунки
філій ДП "Дніпропетровський
облавтодор", в тому числі і на рахунок
Філії "Томаківський райавтодор" з
рекомендаціями та вказівками щодо
подальшого перерахування та витрат по
напрямкам перерахованих коштів.

Разом з цим, суду не надано належних
доказів, що від дочірнього
підприємства "Дніпропетровський
облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
своєчасно надходили грошові кошти до
Філії "Томаківський райавтодор" на
сплату єдиного внеску та що саме з вини
позивача відбулося їх несвоєчасне
перерахування по визначеним строкам.

Позивач Філія "Томаківський
райавтодор" дочірнього підприємства
"Дніпропетровський облавтодор" ВАТ
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" не має
права від свого імені без згоди ДП
"Дніпропетровський облавтодор"
проводити сплату єдиного внеску,
оскільки на підпорядкованому йому
підприємстві відсутні власні грошові
кошти на дані цілі і підпорядкована
йому філія "Томаківський райавтодор" не
є їх розпорядником.

Разом з цим, філія ""Томаківський
райавтодор" ДП "Дніпропетровський
облавтодор" самостійно здійснює
господарську діяльність (п.5.1 ст.5
Положення), але розрахунки з
замовниками за виконані філією роботи
здійснює ДП "Дніпропетровський
облавтодор" (п. 5.3 ст. 5 Положення), який і
отримує в результаті грошові кошти, з
яких і сплачується єдиний внесок.

Таким чином, в судовому засіданні
знайшов підтвердження факт
відсутності в діях позивача вини
(умислу або необережності) на вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.5 ст.165-1 КУпАп, в зв'язку
з чим в його діях відсутній склад
адміністративного правопорушення,
відповідальність за яке передбачене ч.
5 ст. 1651 КУпАП, так як хоч сама подія
фактично і мала місце, але позивач
об'єктивно не мав можливості належним
чином виконати свій обов'язок щодо
своєчасного перерахування єдиного
внеску через відсутність грошових
коштів, які надходять на зазначені цілі
від ДП Дніпропетровський облавтодор"
та фактично на зазначені цілі станом на
20 травня 2014 року надані філії не були
(а.с.11,16-19).

Відповідачем не надані суду належні та
допустимі докази на підтвердження
факту отримання позивачем грошових
коштів від ДП "Дніпропетровський
облавтодор" для сплати єдиного внеску
за квітень 2014 року та не перерахування
їх у визначені строки .

Крім цього, в оскаржуваній постанові
від 16 липня 2014 року не зазначено
відповідно до положень диспозиції ч.5
ст.165-1 КУпАП чи піддавався позивач
протягом року адміністративному
стягненню за таке ж порушення, як не
надано і будь-яких доказів на
підтвердження цих обставин.

Враховуючи зазначені обставини, суд
дійшов висновку, що постанова серії РМ
№423827 від 16 липня 2014 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності позивача за ч. 5 ст. 1651
КУпАП є протиправною та підлягає
скасуванню.

Вирішуючи заяву позивача про
відновлення строку на оскарження
(а.с.12), за якою позивач вважав, що
пропустив зазначений строк з поважним
причин, так як спочатку оскаржував дану
постанову до Нікопольського ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області, але відповідь на його
звернення ним отримана лише 31 жовтня 2014
року, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.100 КАС України
адміністративний позов може бути
подано до суду в межах строку звернення
до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП
постанову іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення по справі
про адміністративне правопорушення
може бути оскаржено - у вищий орган
(вищестоящій посадовій особі) або у
районний суд у порядку, визначеному
Кодексом адміністративного
судочинства, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.289 КУпАП скарга на постанову
по справі про адміністративне
правопорушення може бути подана
протягом 10 днів з дня винесення
постанови. В разі пропуску зазначеного
строку з поважних причин цей строк за
заявою особи, щодо якої винесено
постанову, може бути поновлено органом
(посадовою особою), правомочним
розглядати скаргу.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1
постанова відповідача по справі про
адміністративне правопорушення
спочатку була оскаржена ним до
Нікопольського ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області, але
відповідь на його скаргу надійшла лише
31 жовтня 2014 року (а.с.13-14,15), у зв'язку з
чим суд приходить до висновку, що є
визначені законом поважні причини на
поновлення відповідно до вимог ст.102
КАС України позивачеві строку на
звернення з адміністративним позовом
до суду.

В той же час, не підлягають задоволенню
позовні вимоги щодо закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
оскільки хоч відповідно до п.1 ст.247
КУпАП провадження у справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю в зв'язку з
відсутністю події та складу
адміністративного правопорушення, але
прийняття відповідного рішення про
закриття провадження у справі
відноситься відповідно до вимог ч.1
ст.222, п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП до
компетенції органу, які уповноважені
законом на розгляд даної категорії
справ про адміністративні
правопорушення, а не до компетенції
суду при розгляді відповідно до вимог
ст.171-2 КАС України позовів з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень щодо притягнення
до адміністративної відповідальності,
оскільки судом не вирішується питання
щодо притягнення до адміністративної
відповідальності певної особи, а
перевіряється законність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень у таких справах, за
наслідками чого суд має право визнати
незаконними і скасувати рішення про
накладення адміністративного
стягнення або відмовити в цьому, а
зазначене свідчить про те, що
адміністративні суди не наділені
повноваженнями закривати провадження
по справах про адміністративні
правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 165-1, 234-2, 252, 256,288,289
КУпАП, ст. ст.2, 11, 12, 17, 18, 71, 94, 99-102, 158, 159, 160,
163, 171-1, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити позивачеві ОСОБА_1 строк
на звернення з адміністративним
позовом до суду.

Позов ОСОБА_1 до Томаківського
відділення Нікопольського ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області, третя особа - відділ державної
виконавчої служби Солонянського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення та
закриття провадження по справі
задовольнити частково.

Постанову серії РМ №423827 від 16 липня
2014 року заступника начальника
Нікопольської ОДПІ - начальника
Томаківського відділення
Нікопольської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області Рибка Р.А.
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.5 ст.1651 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 2040 (дві тисячі сорок)
гривень скасувати, відмовивши в
задоволені решти позову.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя