Справа № 2а-1670/243/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/42680/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Тракало В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 на ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23 липня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_5 до управління по боротьбі з
організованою злочинністю Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області про поновлення на посаді та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року ОСОБА_5 звернувся в суд з
вказаним адміністративним позовом, в
якому зазначав, що з квітня 2003 року
проходив службу в органах внутрішніх
справ, і на час звільнення перебував на
посаді начальника відділу тактичної
розвідки розвідувально-аналітичного
центру управління по боротьбі з
організованою злочинністю Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області.
Наказом начальника Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області від 31
серпня 2010 року № 184 о/с його звільнено
зі служби в органах внутрішніх справ на
підставі підпункту «г» пункту 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (через
скорочення штатів) під час тимчасової
непрацездатності.

Вважаючи звільнення незаконним, просив
суд визнати протиправним та скасувати
наказ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області від 31 серпня 2010 року
№ 184 о/с в частині його звільнення,
поновити на роботі в органах
внутрішніх справ з 31 серпня 2010 року та
стягнути середньомісячну заробітну
плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 15 вересня
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 23 липня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник
позивача, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просив скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
ухвалити нове про задоволення позову. В
обґрунтування касаційної скарги
зазначав, зокрема, що судом не
враховано те, що позивачу не було
запропоновано переведення на інші
посади, в справі відсутні докази щодо
неможливості переведення його на
рівнозначну або ж іншу посаду, крім
того звільнення відбулося в період
тимчасової непрацездатності.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_5 проходив службу
в органах внутрішніх справ на посаді
начальника відділу тактичної розвідки
розвідувально-аналітичного центру
управління по боротьбі з організованою
злочинністю Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України від 03 травня 2010 року №160дск
«Про реорганізацію підрозділів по
боротьбі з організованою злочинністю
ГУМВС, УМВС» та наказом Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області від 20
травня 2010 року № 295дск «Про
організаційно-штатні зміни в ГУМВС
області» управління по боротьбі з
організованою злочинністю Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області
реорганізовано (скорочені всі посади)
та створено управління по боротьбі з
організованою злочинністю в Сумській
області Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області.

Згідно з додатком до наказу від 20
травня 2010 року №295дск
розвідувально-аналітичний центр
припинив своє існування, а в управлінні
по боротьбі з організованою
злочинністю Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області створений центр
кримінальної розвідки, до якого
увійшов відділ тактичної розвідки.

За новим штатним розписом посада
начальника відділу тактичної розвідки
розвідувально-аналітичного центру, на
якій перебував ОСОБА_5, скорочена та
утворена нова - начальник відділу
тактичної розвідки центру
кримінальної розвідки. 19 травня 2010 року
позивача ознайомлено з вказаними
наказами та запланованим звільненням.

Наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області від 31 серпня 2010 року
№ 184 о/с капітана міліції ОСОБА_5
звільнено зі служби в органах
внутрішніх справ на підставі підпункту
«г» пункту 64 Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ (через
скорочення штатів). Вказаний наказ
прийнято на виконання наказів від 03
травня 2010 року №160дск та від 20 травня 2010
року № 295дск.

Судами також встановлено, що в період з
21 липня по 27 липня 2010 року позивач
перебував на амбулаторному лікуванні в
поліклініці Кременчуцької першої
міської клінічної лікарні ім. О.Т.
Богаєвського (листок непрацездатності
серії АБН № 661317), з 27 липня по 17 вересня
2010 року - на стаціонарному лікуванні в
лікарні для вчених НАН України в місті
Києві (листок непрацездатності серії
АБН № 972203), з 20 вересня по 22 жовтня 2010
року - продовжував лікування в місті
Кременчуці (медична картка).

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що будучи попередженим про
наступне звільнення позивач заяви про
переведення на іншу посаду не подавав,
листки непрацездатності до відділу
кадрового забезпечення не здав,
трудової книжки не забирав, тому
звільнення проведено відповідно до
вимог законодавства, а факт тимчасової
непрацездатності на час звільнення не
мав значення, оскільки порушене право в
частині звільнення в такий період може
бути поновлено шляхом зміни дати
звільнення.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Порядок та умови проходження служби в
органах внутрішніх справ регулюється
Законом України «Про міліцію», Законом
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України» та
Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.

Підпунктом «г» пункту 64 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ встановлено, що особи
середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) через скорочення
штатів - при відсутності можливості
подальшого використання на службі.

При цьому пунктом 45 Положення при
скороченні штатів передбачено
переміщення по службі осіб середнього,
старшого і вищого начальницького
складу з вищих посад на нижчі та
визначено, що переміщення осіб
середнього, старшого і вищого
начальницького складу на нижчі посади
при скороченні штатів і за станом
здоров'я провадиться прямими
начальниками в межах наданих їм прав за
умови, якщо немає можливості для
призначення на рівнозначну посаду.

Як встановлено судами, позивач належав
до осіб середнього начальницького
складу, був попереджений про наступне
вивільнення з підстав скорочення
посади начальника відділу тактичної
розвідки розвідувально-аналітичного
центру управління по боротьбі з
організованою злочинністю Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області.

Скорочення відбулося у зв'язку з
реорганізаціє управління по боротьбі з
організованою злочинністю Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області, де
працював позивач, та створенням
управління по боротьбі з організованою
злочинністю в Сумській області
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській
області. Внаслідок реорганізації
розвідувально-аналітичний центр
припинив своє існування, а в управлінні
по боротьбі з організованою
злочинністю Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області створений центр
кримінальної розвідки, до якого
увійшов відділ тактичної розвідки.

За новим штатним розписом посада
начальника відділу тактичної розвідки
розвідувально-аналітичного центру, на
якій перебував позивач, скорочена та
утворена нова - начальник відділу
тактичної розвідки центру
кримінальної розвідки.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився апеляційний суд,
відмовляючи в задоволенні позову,
виходив з того, що будучи попередженим
про наступне вивільнення позивач був
зобов'язаний повідомити про своє
бажання щодо переведення на іншу
посаду, але не звернув увагу на те, що
обов'язок пропонувати інші посади
(рівнозначні або нижчі) покладено на
орган (установу, організацію), де особа
працює.

Таким чином судами не встановлені
обставини щодо наявності чи
відсутності можливості призначення
позивача на рівнозначну посаду або
переміщення на нижчу, не перевірили, чи
дотримані відповідачами при
звільненні положення пунктів 45 та 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, відповідно
до яких звільнення через скорочення
штатів можливе при відсутності
можливості подальшого використання на
службі.

Встановлення вказаних обставин мало
значення для правильного вирішення
спору, як і належна правова оцінка тій
обставині, що звільнення відбулося в
період тимчасової непрацездатності.

Допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи
відповідно до частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України є підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 221, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 15 вересня
2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 23 липня 2013 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Тракало
/підпис/