Справа № 817/3257/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3257/14

24 грудня 2014 року 11год. 50хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Комшелюк Т.О. за
участю секретаря судового засідання
Лукащик Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Сагат Б.Р.,

відповідача: представник Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

товариства з обмеженою
відповідальністю "АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП"

до Рівненської митниці ДФС

про визнання протиправним та
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АК Інтертрейд груп" з
позовом до Рівненської митниці
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування рішення про коригування
митної вартості товару від 02.10.2014 року
№204000003/2014/000035/1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що на виконання умов
зовнішньоекономічного контракту,
укладеного з «Прем'єр Нейчерал Тіз (ПВТ)
ЛТД» (Шрі-Ланка) позивачем імпортовано
партію товару (чай чорний листовий
ферментований, не ароматизований, без
наповнювачів, ваговий), яку заявлено до
митного оформлення за митною вартістю,
визначеною за ціною договору. За
результатами консультацій між митним
органом та декларантом відповідачем
було прийнято оспорюване рішення, яким
митну вартість товару скориговано із
застосуванням методу визначення
митної вартості за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів (ст.60 МК
України). Оскільки позивач вважає, що
надані для митного оформлення
документи містять відповідні
розрахунки митної вартості і дають
можливість прослідкувати механізм
формування ціни на умовах поставки CIF
(Іллічівськ/Одеса) згідно укладеного
зовнішньоекономічного контракту, у
відповідача відсутні підстави для
коригування митної вартості товару, а
тому рішення про коригування митної
вартості товару є протиправним та
належить до скасування.

На підставі ст. 55 КАС України суд
допустив заміну відповідача -
Рівненську митницю Міндоходів її
правонаступником - Рівненською
митницею ДФС.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві,
вказав, що для митного оформлення
імпортованих товарів товариством було
подано усі необхідні документи, з яких
можливо було прослідкувати
правильність визначення числового
значення заявленої митної вартості.
При цьому зазначив, що неможливість
подання додаткових документів була
обґрунтована об'єктивними причинами,
викладеними товариством в листі до
митного органу. По суті позовних вимог
пояснив, що вартість перезавантаження
товару включена до суми, яка підлягала
оплаті позивачем своєму продавцю за
укладеним зовнішньоекономічним
контрактом, що передбачено в умовах
зазначеного контракту, а тому
твердження відповідача про не
включення до митної вартості усіх
понесених позивачем витрат у зв'язку із
придбанням товару, є необґрунтованими
та надуманими, а тому рішення про
коригування митної вартості товару, в
основу якого покладені такі висновки, є
протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував,
подав суду письмові заперечення на
адміністративний позов, відповідно до
яких вважає позовні вимоги
безпідставними, а позов таким, що не
підлягає задоволенню, оскільки у ході
проведення контролю правильності
визначення декларантом митної
вартості товару, заявленого до митного
оформлення, посадовою особою
Рівненської митниці було встановлено,
що у документах, наданих декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товару, не
містяться всі дані відповідно до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості, та
виявлені окремі розбіжності, а тому:
митний орган правомірно, на
переконання відповідача, дійшов
висновку про невключення позивачем до
митної вартості числових значень всіх
витрат, пов'язаних із придбанням
товару. Враховуючи те, що на
повідомлення про надання додаткових
документів для перевірки правильності
визначення митної вартості товару
позивачем не було надано належних
документів на підтвердження числових
значень складових митної вартості
імпортованих товарів, та виходячи з
того, що документи, надані декларантом
в якості підтвердження числових
значень складових задекларованої
митної вартості товарів, містять
розбіжності та не містять всіх даних
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості, у
митного органу були відсутні підстави
для визнання митної вартості
оцінюваного товару, заявленої
декларантом, за основним методом. На
підставі вищевикладеного відповідачем
із врахуванням інформації, наданої
декларантом до митного оформлення та
відомостей, наявних у митного органу,
прийнято рішення про коригування
митної вартості товару від 02.10.2014 року
№204000003/2014/000035/1, що винесене у
відповідності до приписів Митного
кодексу України. З таких підстав просив
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позовних вимог
заперечував, додатково пояснив суду, що
в основу спірного рішення про
коригування митної вартості товарів
від 02.10.2014 року №204000003/2014/000035/1 покладено
висновки про невизнання відповідачем
заявленої позивачем митної вартості
товарів у зв'язку із наявністю
розбіжностей в поданих документах та
неподанням додаткових документів, які
витребовувались митним органом,
відсутністю у додатково поданих
документах достатніх підтверджень
числових значень заявленої митної
вартості, а також зазначив, що на момент
прийняття оспорюваного рішення у
відповідача була наявна інформація,
яка призвела до виникнення у нього
сумнівів щодо правильності визначення
позивачем митної вартості товарів,
імпортованих на підставі митної
декларації від 01.10.2014 року
№204050001/2014/015600, та до прийняття рішення
про коригування митної вартості. Тому,
представник відповідача вважає, що
оспорюване рішення є правомірним, а
підстави для його скасування відсутні.
З огляду на це, просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи письмові докази, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги належать до
задоволення у повному обсязі, виходячи
з наступного.

Як встановлено судом, 15.01.2014 року між
Компанією «Прем'єр Нейчерал Тіз (ПВТ)
ЛТД» (Шрі Ланка), по Контракту -
Продавець, та ТОВ «АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП»,
по Контракту - Покупець, укладено
контракт №PNT-15/01/14, відповідно до п.1.1.
якого Продавець виготовляє та продає, а
Покупець приймає і оплачує на
викладених нижче умовах наступну
продукцію: чай чорний та зелений
ваговий, фасований та у фільт-пакетах, в
подальшому «Товар», вказаний в інвойсі,
в якому зазначені найменування,
кількість, ціна та умови поставки
Товару.

Відповідно до п.п. 2.1., п.2 Контракту, ціни
на товар визначаються у доларах США (USD)
або Євро із урахуванням поставки на
умовах CIF (Іллічівськ/Одеса), згідно
інтерпретації Міжнародних правил
Інкотермс 2010.

Відповідно до п.п. 2.4., п.2 Контракту, ціни
на товар зазначені в доларах США або
Євро та включають в себе:

- оплату по підготовці товару до
відвантаження (перевірка якості,
кількості, упаковки, маркування);

- оплату навантаження товару щодо його
перевезення в середині
країни-експортера;

- оплату доставки товару до основних
засобів транспортування;

- оплату зберігання товару в пунктах
перевалки вантажів;

- вартість перевантаження товару на
основний транспорт;

- оплату за фрахт та страхування
вантажу до порту Іллічівськ/Одеса;

- вартість вивантаження товару у пункті
призначення.

Відповідно до п.п. 2.5., п.2 Контракту, усі
витрати, понесені до місця призначення
оплачуються Продавцем.

Відповідно до п.п. 6.1., п.6 Контракту,
Продавець виставляє інвойс на кожну
партію Товару для Покупця.

Відповідно до п.п. 6.2., п.6 Контракту,
оплата здійснюється в доларах США
(валютний код 840) або в Євро (валютний
код 978) наступним чином: 100% від вартості
товару має бути переказано на
банківський рахунок Продавця на момент
приходу товару в порт Іллічівськ/Одеса.

На виконання умов даного контракту
позивачем імпортовано партію товарів,
а саме: Товар (чай чорний листовий
ферментований, не ароматизований, без
наповнювачів, ваговий, в паперових
крафт-мішках, по 36 кг нетто кожен,
країна походження Шрі-Ланка за ціною 3,26
USD за 1 кг). Загальна вага Товару 7920,00 кг
за ціною 25819,20 USD.

Даний товар заявлений позивачем до
митного оформлення на підставі митної
декларації від 01.10.2014 року
№204050001/2014/015600.

Для підтвердження заявлених
відомостей щодо числових значень
складових митної вартості товару
позивачем були надані відповідачу
наступні документи:

- Зовнішньоекономічний контракт
№PNT-15/01/14 від 15.01.2014 року;

- Комерційний інвойс №PNT/UKR/03/19/2014 від
18.08.2014 року;

- Коносамент (Віll оf Lаdіng) №ТСВ/СМВ/024 від
18.08.2014 року;

- Сертифікат якості та кількості
№F535001/AGR/2014/04086 від 21.08.2014 року;

- Копія митної декларації країни
відправлення від 15.09.2014 року №Е59389;

- Сертифікат походження товару
№С0/СLS/14/475 від 21.08.2014 року;

- СМR №890 від 29.09.2014 року;

- Заява про купівлю іноземної валюти №42
від 08.09.2014 року;

- Платіжне доручення в іноземній валюті
№21 від 10.09.2014 року;

- Проформа-інвойс №PNT/UKR/03/19/2014 від 14.07.2014
року;

- Митна декларація країни відправлення
№Е45565 від 18.08.2014 року.

Під час митного оформлення зазначеного
товару відповідач дійшов висновку, що у
документах, наданих декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товару у
відповідності до частини 2 статті 53
Митного кодексу України, виявлені
окремі розбіжності та неточності, а
саме:

1) у проформі - інвойсі від 14.07.2014
№PNT/UKR/03/19/2014 відсутні відомості щодо
витрат, передбачених підпунктом 2.4
пункту 2 контракту № PNT-15/01/14 від 15.01.2014;

2) відомості, зазначені у графі 47 митної
декларації країни відправлення від
18.08.2014 №E45565 суперечать відомостям,
зазначеним у графі 46.

А також повідомлено, що згідно
інформації, опублікованої у
періодичному виданні ДП
«Держзовнішінформ» «Огляд цін
українського та світового товарних
ринків», №8 (214) 2014, стор. 37, світові ціни
на чай походження Шрі-Ланки на чайному
аукціоні в Коломбо (Шрі-Ланка) станом на
29.07.14, залежно від сортності,
знаходяться в діапазоні 3497 - 3536
дол.США/т.

У зв'язку з цим, з метою перевірки
відомостей про заявлену митну вартість
задекларованих товарів, відповідач
витребував від позивача додаткові
документи, а саме:

1) Каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

2) Договір про надання транспортних
послуг по перевезенню товарів у
міжнародному сполученні та виписки та
виписки з бухгалтерської документації
продавця щодо механізму формування
ціни товарів, які містять інформацію
щодо числових значень складових митної
вартості товарів (ціна товару на умовах
FOB Шрі-Ланка, вартість фрахту, вартість
страхування тощо);

3) Висновки про вартісні характеристики
товарів (згідно їх сортності),
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями;

4) Договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається.

Як з'ясовано у ході судового розгляду,
02.10.2014 року позивач направив до
Рівненської митниці лист №105, яким
повідомив митний орган, про
неможливість надання певних
витребуваних документів, а також те, що
деякі витребувані документи вже були
надані митному органу та надав ряд
документів, які витребовувалися
відповідачем, зокрема: лист компанії
«Прем'єр Нейчерал Тіз (ПВТ) ЛТД» від
02.10.2014 року та прайс компанії «Прем'єр
Нейчерал Тіз (ПВТ) ЛТД».

02.10.2014 року відповідачем було прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів №204000003/2014/000035/1 від
02.10.2014 року.

Як вбачається з рішення (пункт ІV графа
33), за результатом проведеної
відповідно до положень частини 4 статті
57 Митного кодексу України процедури
консультації з декларантом та у зв'язку
із відсутністю у декларанта та органу
доходів і зборів прийнятної до
застосування (згідно положень ст.59 МКУ)
інформації щодо вартості операцій щодо
ідентичних товарів, митну вартість
скориговано із застосуванням методу
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів, згідно положень статті 60
Митного кодексу України. При цьому, для
визначення митної вартості оцінюваних
товарів використовується найменша
вартість із альтернативних, згідно
інформації, наявної у органу доходів і
зборів. Митну вартість імпортованого
товару визначено на основі раніше
визнаної органами доходів і зборів
митної вартості (МД № 110100000/4/226535 від
29.09.2014) на рівні 5,18 дол.США/кг., з
урахуванням витрат на транспортування,
згідно проформи-інвойсу від 14.07.2014р. №
PNT/UKR/03/19/2014. Числове значення митної
вартості партії товарів на день
подання митної декларації до
оформлення становить 531248,08 грн., або у
валюті контракту 41025,60 дол.США.

В основу рішення про коригування
митної вартості товару покладено
висновки про невизнання відповідачем
заявленої позивачем митної вартості
товарів у зв'язку із наявністю
розбіжностей в поданих документах та
неподанням додаткових документів, які
витребовувались митним органом,
відсутністю у додаткового поданих
документах достатніх підтверджень
числових значень заявленої митної
вартості. Непогодившись з таким
рішенням позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу
України метою митного оформлення є
забезпечення дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного
кодексу України митний контроль
передбачає виконання митними органами
мінімуму митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу
України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Відповідно до частини 1 статті 49
Митного кодексу України, митною
вартістю товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 51
Митного кодексу України, митна
вартість товарів, що переміщуються
через митний кордон України,
визначається декларантом відповідно
до норм цього Кодексу. Митна вартість
товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу
України передбачено, що заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою. При цьому,
декларант зобв'язаний: заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом;
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації (частини 2
статті 52 Митного кодексу України).

Частинами 1-2 статті 53 Митного кодексу
України визначено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Зокрема, документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є:

1)декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2)зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3)рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4)якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5)за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6)транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7)копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8)якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 Митного
кодексу України, забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої
статті 53 Митного кодексу України
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
приєднання України до Протоколу про
внесення змін до Міжнародної конвенції
про спрощення та гармонізацію митних
процедур", якими запроваджено
стандартні правила: на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Крім того, це узгоджується з
проголошеними у статті 8 Митного
кодексу України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі;
заохочення доброчесності.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу
України встановлено, що в разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1)договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2)рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3)рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4)виписку з бухгалтерської
документації;

5)ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6)каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7)копію митної декларації країни
відправлення;

8)висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

В свою чергу, відповідно до частини 1
статті 54 Митного кодексу України,
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 2 статті 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою
статті 54 Митного кодексу України
митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний,
зокрема, здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а також у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу
України визначено, що орган доходів і
зборів може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1)невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2)неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3)невідповідності обраного декларантом
або уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу;

4)надходження до органу доходів і
зборів документально підтвердженої
офіційної інформації органів доходів і
зборів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Частиною 1 статті 55 Митного кодексу
України встановлено, що рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
органом доходів і зборів у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо органом доходів і
зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

При цьому, частиною 1 статті 57 Митного
кодексу України закріплено, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1)основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2)другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

В силу вимог частин 2 та 3 статті 57
Митного кодексу України, основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності (частина 4 статті 57).

Відповідно до частини 4 статті 58
Митного кодексу України, митною
вартістю товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті.

Згідно з частиною 5 статті 58 Митного
кодексу України ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, - це
загальна сума всіх платежів, які були
здійснені або повинні бути здійснені
покупцем оцінюваних товарів продавцю
або на користь продавця через третіх
осіб та/або на пов'язаних із продавцем
осіб для виконання зобов'язань
продавця.

Частиною 10 статті 58 Митного кодексу
України передбачено, що при визначенні
митної вартості до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за оцінювані товари, додаються такі
витрати (складові митної вартості),
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті:

1)витрати, понесені покупцем: а)
комісійні та брокерська винагорода, за
винятком комісійних за закупівлю, що є
платою покупця своєму агентові за
надання послуг, пов'язаних із
представництвом його інтересів за
кордоном для закупівлі оцінюваних
товарів; б) вартість ящиків тари
(контейнерів), в яку упаковано товар,
або іншої упаковки, що для митних цілей
вважаються єдиним цілим з відповідними
товарами; в) вартість упаковки або
вартість пакувальних матеріалів та
робіт, пов'язаних із пакуванням;

2)належним чином розподілена вартість
нижчезазначених товарів та послуг,
якщо вони поставляються прямо чи
опосередковано покупцем безоплатно
або за зниженими цінами для
використання у зв'язку з виробництвом
та продажем на експорт в Україну
оцінюваних товарів, якщо така вартість
не включена до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті: а)
сировини, матеріалів, деталей,
напівфабрикатів, комплектувальних
виробів тощо, які увійшли до складу
оцінюваних товарів; б) інструментів,
штампів, шаблонів та аналогічних
предметів, використаних у процесі
виробництва оцінюваних товарів; в)
матеріалів, витрачених у процесі
виробництва оцінюваних товарів
(мастильні матеріали, паливо тощо); г)
інженерних та
дослідно-конструкторських робіт,
дизайну, художнього оформлення,
ескізів та креслень, виконаних за
межами України і безпосередньо
необхідних для виробництва оцінюваних
товарів;

3)роялті та інші ліцензійні платежі, що
стосуються оцінюваних товарів та які
покупець повинен сплачувати прямо чи
опосередковано як умову продажу
оцінюваних товарів, якщо такі платежі
не включаються до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті.

4)відповідна частина виручки від
будь-якого подальшого перепродажу
товарів, що оцінюються, їх використання
або розпорядження ними на митній
території України, яка прямо чи
опосередковано йде на користь
продавця;

5)витрати на транспортування
оцінюваних товарів до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України;

6)витрати на навантаження, вивантаження
та обробку оцінюваних товарів,
пов'язані з їх транспортуванням до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України;

7)витрати на страхування цих товарів.

Частиною 11 статті 58 Митного кодексу
України встановлено, що при визначенні
митної вартості до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
не допускається включення ніяких інших
витрат, крім тих, що передбачені у цій
статті.

Частиною 9 статті 58 Митного кодексу
України визначено, що розрахунки
згідно із цією статтею робляться лише
на основі об'єктивних даних, які
підтверджуються документально та
піддаються обчисленню.

В силу положень частин 1 - 3 статті 58
Митного кодексу України метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо щодо
продажу оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів. Метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Аналіз вищевикладених положень
Митного кодексу України надає підстави
для висновку про те, що митний орган при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості
зобов'язаний перевірити складові
числового значення митної вартості,
правильність розрахунку, здійсненого
декларантом, упевнитись в
достовірності та точності заяв,
документів чи розрахунків, поданих
декларантом, а також відсутності
обмежень для визначення митної
вартості за ціною договору, наведених у
статті 58 Митного кодексу України.

Митний орган має право відійти від
наведених вище законодавчих обмежень,
що пов'язують з перевіркою основного
переліку документів, які підтверджують
митну вартість, та витребувати від
декларанта додаткові документи лише
якщо надані декларантом документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, адже
такі вади не дозволяють митному органу
законно здійснити визначений законом
мінімум митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи для
розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в
документах, усунення сумнівів щодо
підробки документів або з'ясування
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, які виявились відсутніми,
закон надає право митному органу
витребувати від декларанта інші
додаткові документи, що перелічені в
частині другій статті 53 Митного
кодексу України.

Крім того, пунктами 3.16, 3.17 Загального
додатку до Міжнародної конвенції про
спрощення та гармонізацію митних
процедур встановлено стандартне
правило, що на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства. У випадках, коли
окремі підтверджуючі документи не
можуть бути представлені разом з
декларацією на товари з причин, які
визнані митною службою обґрунтованими,
вона дозволяє подачу таких документів
протягом визначеного періоду часу.

Згідно з частиною третьою статті 54
Митного кодексу України за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Як вбачається з оспорюваного рішення,
однією з причин, через які відповідач
не визнав заявлену позивачем митну
вартість імпортованих товарів, стало
те, що графа С митної декларації країни
відправлення від 18.08.2014 № E45565 не
містить належної інформації щодо
понесених витрат на страхування,
оплату фрахту.

Судом досліджено, що п.п. 2.4., п.2
Контракту передбачено, ціни на товар
зазначені в доларах США або Євро та
включають в себе:

- оплату по підготовці товару до
відвантаження (перевірка якості,
кількості, упаковки, маркування);

- оплату навантаження товару щодо його
перевезення в середині
країни-експортера;

- оплату доставки товару до основних
засобів транспортування;

- оплату зберігання товару в пунктах
перевалки вантажів;

- вартість перевантаження товару на
основний транспорт;

- оплату за фрахт та страхування
вантажу до порту Іллічівськ/Одеса;

- вартість вивантаження товару у пункті
призначення.

Так, відповідно до п.п. 2.5., п.2 Контракту,
усі витрати, понесені до місця
призначення оплачуються Продавцем. У
відповідності до п.п. 2.1., п.2 Контракту,
ціни на товар визначаються у доларах
США (USD) або Євро із урахуванням
поставки на умовах CIF
(Іллічівськ/Одеса), згідно
інтерпретації Міжнародних правил
Інкотермс 2010.

Відповідно до статті 14.1.12. Податкового
кодексу України базова ставка фрахту -
це сума фрахту, включаючи витрати з
навантаження, розвантаження,
перевантаження та складування (схову)
товарів, збільшена на суму витрат за
рейс судна або іншого транспортного
засобу, сплачуваних (відшкодовуваних)
фрахтувальником згідно з укладеним
договором фрахтування.

Так, у коносаменті від 18.08.2014 №ТСВ/СМВ/024
зазначено FREIGHT PREPAID AT COLOMBO, що означає:
"фрахт передплачено в Коломбо".

Судом встановлено, що відслідкувати
механізм формування ціни на чай
(складової ціни) можливо за допомогою
попереднього інвойсу (Proforma invoice) від
14.07.2014 року, з якої вбачається, що у ціну
товару 25 819,20 дол.США входить:

- 23997,60 дол.США - вартіть товару;

- 1770,00 дол.США - фрахт;

- 51,60 дол.США - страхування.

Ціна за кг товару на умовах CIF
(Іллічівськ/Одеса) - 3,26 дол.США.

Відповідно до правил Інкотермс 2010,
термін "Cost Insurance and Freight" (CIF) "Вартість,
страхування, фрахт" означає, що
продавець зобов'язаний сплатити
витрати і фрахт, необхідні для доставки
товару в зазначений порт призначення, а
також повинен забезпечити морське
страхування від ризику загибелі або
пошкодження товару під час
перевезення, продавець укладає договір
страхування і виплачує страховику
страхову премію. Ризик втрати чи
ушкодження товару, як і будь-які
додаткові витрати, що виникають після
відвантаження товару, переходять із
продавця на покупця. При цьому, хоча
фрахт оплачується продавцем, по суті,
він оплачується покупцем, оскільки
витрати на фрахт, зазвичай, включаються
продавцем в загальну ціну товару.

Таким чином, витрати на фрахт, а також
будь-які інші витрати пов'язані із
транспортуванням, навантаженням,
перевантаженням, тощо є включені в ціну
товару, придбаного позивачем за
зовнішньоекономічним контрактом
№PNT-15/01/14 від 15.01.2014 року.

Як вбачається з оспорюваного рішення,
однією з причин, через які відповідач
не визнав заявлену позивачем митну
вартість імпортованих товарів, стало
те, що відомості, зазначені у графі 47
митної декларації країни відправлення
суперечать відомостям, зазначеним у
графі 46.

При аналізі митної декларації країни
відправлення судом встановлено, що у
графі 46 декларації зазначена вартість
товару у національній валюті згідно
Контракту, яка становить 3398475,00 LKR, що
становить 25819,20 дол.США. У графі 47
декларації країни відправлення
зазначається калькуляція податків, так
у Шрі-Ланці нарахування митних
платежів (податків) за імпорт чаю
здійснюється на підставі середньої
вартості на чай за відповідний місяць
встановленої відповідним органом «Sri
Lanka Tea Board». Так, відповідно до
інформації з офіційного сайту «Sri Lanka Tea
Board» середня вартість ціни на чай для
визначення вартості податків (зборів) у
серпні 2014 року становить 471,91 LKR/кг. А
відтак перемноживши дану вартість на
кількість товару 7920 кг отримаємо 3737528,00
LKR. Дана ціна товару використовується
виключно для розрахунку вартості
податку (зборів) у країні Шрі-Ланка, та
не має жодного відношення до ціни
Контракту (митної вартості Товару).

В своїх письмових запереченнях
Відповідач вказує на те, що пунктом 1.1.
Контракту № PNT-15/01/14 від 15.01.2014 року
передбачено, що продавець, компанія
«Прем'єр Нейчерал Тіз (ПВТ) ЛТД» (Шрі
Ланка), в той же час згідно інформації,
наявої на сайті «Sri Lanka Tea Board»
(www.pureceylontea.com), дана компанія зазначена
як експортер чаю, а серед виробників
чаю не значиться.

Судом встановлено, що відповідно до
п.1.1. Контракту №PNT-15/01/14 від 15.01.2014 року,
Продавець виготовляє та продає, а
Покупець приймає і оплачує на
викладених нижче умовах наступну
продукцію: чай чорний та зелений
ваговий, фасований та у фільт-пакетах, в
подальшому «Товар», вказаний в інвойсі,
в якому зазначені найменування,
кількість, ціна та умови поставки
Товару.

Слід зазначити, що відповідачем не було
надано для суду доказів того, що Товар
поставлений по Контракту №PNT-15/01/14 від
15.01.2014 року, Комерційному інвойсі
№PNT/UKR/03/19/2014 від 18.08.2014 року
виготовлений компанією відмінною від
компанії «Прем'єр Нейчерал Тіз (ПВТ)
ЛТД» (Шрі Ланка), а відтак, суд приходить
до висновку, що такі твердження
відповідача є безпідставними.

В своїх письмових запереченнях
відповідач вказує на те, що платіжне
доручення в іноземній валюті №21 від
10.09.2014 року не кореспондується з даною
партією контракту.

Судом встановлено, що для
підтвердження заявлених відомостей
щодо числових значень складових митної
вартості товару позивачем були надані
відповідачу зокрема наступні
документи:

- Заява про купівлю іноземної валюти №42
від 08.09.2014 року;

- Платіжне доручення в іноземній валюті
№21 від 10.09.2014 року.

Судом встановлено, що в заяві про
купівлю іноземної валюти №42 від 08.09.2014
року зазначено, як підстава для купівлі
іноземної валюти: «Попередня оплата за
товар згідно контракту №PNT-15/01/14 від
15.01.14р.Інвойс PNT/UKR/03/19/2014 від 18.08.2014 р.».
Сума попередньої оплати в заяві про
купівлю іноземної валюти та платіжному
дорученні в іноземній валюті є
однакова і становить 25819,20 USD.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що надані позивачем документи для
підтвердження заявлених відомостей
щодо числових значень складових митної
вартості товару дають можливість
віднести оплату платіжного доручення в
іноземній валюті №21 від 10.09.2014 року до
поставки товару за комерційним
інвойсом PNT/UKR/03/19/2014 від 18.08.2014 року.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що надані позивачем для
митного органу час митного оформлення
товарів документи не містили жодних
розбіжностей, а також містили усі
необхідні відомості, які підтверджують
числові значення складових заявленої
митної вартості товарів, визначеної
декларантом за основним методом - за
ціною договору, із дотриманням вимог
Митного кодексу України.

Як зазначено у постанові Верховного
Суду України від 01.10.2013 року по справі
№21-354а13, наявність обґрунтованого
сумніву у правильності визначення
митної вартості митниця зобов'язана
доводити в суді, оскільки з цією
обставиною закон пов'язує можливість
витребовування додаткових документів
у декларанта та надає митниці право
вчиняти наступні дії, спрямовані на
визначення дійсної митної вартості
товарів

Під час розгляду даної
адміністративної справи відповідачем
не доведено, а судом не встановлено
обставин, які б свідчили про існування
у митного органу достатніх підстав для
виникнення обґрунтованих сумнівів
щодо правильності визначення
позивачем числового значення митної
вартості імпортованого товару.

Відтак, вимога Рівненської митниці
Міндоходів від 01.10.2014 року про надання
додаткових документів - є
безпідставною.

Між тим, згідно оспорюваного рішення,
на момент його прийняття, у відповідача
була наявна інформація, яка призвела до
виникнення у нього сумнівів щодо
правильності визначення позивачем
митної вартості товарів імпортованих
на підставі митної декларації від
01.10.2014 року №204050001/2014/015600 та до
прийняття рішення про коригування
митної вартості, зокрема:

- відомості щодо світових цін на чай
походження Шрі-Ланки на чайному
аукціоні в Коломбо (Шрі-Ланка)
(http://www.pureceylonetea.com), які різняться
залежно від конкретної сортності чаю,
опубліковані у періодичному виданні ДП
«Держзовнішінформ» «Огляд цін
українського та світового товарних
ринків», №8 (214) 2014, стор. 37;

- відомості щодо рівнів цін заявлених
декларантами та визнаних органами
доходів і зборів при митному
оформленні ідентичних та подібних
товарів того ж виробника, що й
оцінювані товари, імпортованих за
договорами, укладеними безпосередньо з
виробником: МД №100250004/4/94599 від 24.07.2014, №
100250004/4/96630 від 29.09.2014;

- відомості щодо рівнів цін заявлених
декларантами та визнаних органами
доходів і зборів при митному
оформленні подібних товарів та товарів
схожих за комерційною назвою, країною
походження, імпортованих за
договорами, укладеними безпосередньо з
виробниками: №110100000/4/226535 від 29.09.2014.

З приводу чого суд зазначає, що
наявність такої інформації не може
слугувати самостійною підставою для
висновків відповідача щодо заявлення
позивачем неповних та/або
недостовірних відомостей про митну
вартість імпортованих товарів, у тому
числі щодо її невірного визначення,
оскільки це не передбачено статтями 54,
55 Митного кодексу України.

Так як судом встановлено, що відповідач
в межах спірних правовідносин не
повинен був застосовувати другорядні
методи визначення митної вартості, то
її визначення повинно було
здійснюватися за основним методом - за
ціною договору.

За наведених обставин, вимоги позивача
є правомірними і обґрунтованими,
підтверджені усіма необхідними
дослідженими судом належними і
допустимими доказами та належать до
задоволення в повному обсязі, а відтак
рішення Рівненської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товару від 02.10.2014 року
№204000003/2014/000035/1 є протиправним та
належить до скасування.

Судові витрати присуджуються на
користь позивача з Державного бюджету
України у відповідності до вимог ч.1 ст.
94 КАС України.

Керуючись статтями 55, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Рівненської митниці ДФС про
коригування митної вартості товарів
№204000003/2014/000035/1 від 02 жовтня 2014 року.

Присудити на користь позивача -
товариства з обмеженою
відповідальністю "АК ІНТЕРТРЕЙД ГРУП"
із Державного бюджету судовий збір у
розмірі 182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Комшелюк
Т.О.