Справа № 2а-14834/12/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року м. Київ
К/800/15951/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі міста Києва
Державної податкової служби

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2013 року

у справі №2а-14834/12/2670

за позовом Приватного підприємства
«Форумтрансбізнеспроект»

до Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі міста Києва
Державної податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство
«Форумтрансбізнеспроект» звернулось
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі м. Києва Державної податкової
інспекції про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 17 жовтня 2012
року №, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за листопад 2010 року на
1535827,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
11.12.2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26.02.2013 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
задоволення позову з мотивів
обґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, в якій просить
його скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
оскільки вважає, що постанову суду
апеляційної інстанції було прийнято з
порушенням норм матеріального права та
без належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведена
виїзна позапланова перевірка позивача
з питань правомірності залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
період з 01.07.2009 року по 30.06.2012 року; за
наслідками перевірки податковим
органом прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення №, яким за
порушення пункту 102.5 статті 102 та статті
198 Податкового кодексу України
позивачу зменшено розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за листопад 2010 року на 1535827,00
грн.

На думку податкового органу, оскільки
позивачем протягом 1095 днів не було
використано залишок від'ємного
значення з податку на додану вартість,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду в розмірі 1535827,00 грн., позивач
позбавлений права на використання
від'ємного значення податку на додану
вартість у вказаному розмірі, оскільки
воно виникло у 2006-2007 роках. Також,
відповідач вважає, що позивач при
заповненні податкової декларації з
податку на додану вартість за листопад
2010 року безпідставно включив до рядка 24
залишок від'ємного значення податку на
додану вартість, що виник за період
вересня 2006 року - жовтня 2007 року.

Задовольняючи позов, суд апеляційної
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується суд касаційної
інстанції.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7
статті 7 Закону України від 03.04.1997 року
№ 168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (далі - Закон № 168/97-ВР) якщо у
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);
б) залишок від'ємного значення
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту кожного наступного
податкового періоду лише в частині
суми податку фактично сплаченої
отримувачем постачальникам товарів
(послуг) та при імпорті і включається до
розрахунку бюджетного відшкодування
наступного звітного періоду.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п. 200.3 цієї ж
статті).

Відповідно до пп. «б» п. 200.4 ст. 200 цього
Кодексу залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового кредиту.

Згідно із підпунктом «а» підпункту 7.7.11
пункту 7.7. статті 7 Закону № 168/97-ВР
передбачено, що особи не мають права на
отримання бюджетного відшкодування,
якщо особа була зареєстрована як
платник цього податку менш ніж за 12
календарних місяців до місяця, за
наслідками якого подається заява на
бюджетне відшкодування (крім
нарахування податкового кредиту
внаслідок придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів за
рішенням Кабінету Міністрів України);
мала обсяги оподатковуваних операцій
за останні 12 календарних місяців менші,
ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів); не
провадила діяльність протягом
останніх дванадцяти календарних
місяців.

Відповідно до пункту 5.12.4 Порядку
заповнення та подання податкової
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30 травня 1997 року №166
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 30 червня 2005 року за №702/10982)
залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду
(відображається у рядку 26 податкової
декларації поточного звітного
податкового періоду та переноситься до
рядка 23.2 податкової декларації
наступного звітного періоду).

Таким чином, платник податку на додану
вартість, який не зміг отримати
бюджетне відшкодування через
відсутність оподатковуваних операцій,
має право відображати в рядку 24
податкової декларації з податку на
додану вартість залишок від'ємного
значення податку, який після
бюджетного відшкодування включення до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду та з дати
виникнення якого минуло 1095 днів, до
повного його погашення.

Отже, колегія суддів погоджується із
висновком суду апеляційної інстанції
про те, що оскільки товариство не могло
отримати бюджетне відшкодування через
відсутність оподатковуваних операцій,
останнім правомірно відображено
від'ємне значення, що виникло у період
2006-2007 років в загальній сумі 1535827,00 грн.,
в рядках 24 податкових деклараціях з
податку на додану вартість, та, як
наслідок, правомірно відображено в
рядку 24 податкової декларації з
податку на додану вартість за листопад
2010 року від'ємне значення сумі 1305777,00
грн.

Також, колегія суддів зазначає, що в
декларації з податку на додану
вартість за листопад 2010 року
товариством відображено від'ємне
значення податку на додану вартість в
рядку 24 у розмірі 1305777,00 грн., в той час
як в оскаржуваному податковому
повідомленні-рішенні відповідачем
зменшено від'ємне значення по даній
декларації на 1535827,00 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, орган державної податкової
служби дійшов висновку про те, що
позивач право на бюджетне
відшкодування по від'ємному значенню,
що виникло у період 2006-2007 років на
загальну суму 1535827,00 грн., мав у
наступному податковому періоді, проте
не скористався таким правом.

Отже, органом державної податкової
служби проведено перевірку податкових
декларацій з податку на додану
вартість за податковий період 2006 - 2007
років, в той час як предметом перевірки
був період з 01.07.2009 року по 30.06.2012 року.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі міста Києва Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26.02.2013 року у справі №2а-14834/12/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.

Ухвала складена у повному обсязі 19.12.2014
р.