Справа № 404/10201/14-а
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/404/704/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року Суддя Кіровського
районного суду м. Кіровограда Кулінка
Л.Д., розглянувши матеріали
адміністративного позову ОСОБА_1, до
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції, третя
особа: Кіровоградське відділення АТ
«Фінанси та кредит», про звільнення
майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
скасування арешту, накладеного по
виконанню виконавчого провадження, яке
перебуває на виконанні у Кіровському
відділі державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, що
визначено в пункті 1 частини 1 статті 15
Цивільного процесуального кодексу
України.

Право державного виконавця накласти
арешт на майно (крім коштів) боржника з
метою забезпечення виконання рішення
про майнові стягнення при відкритті
виконавчого провадження передбачено
Законом України «Про виконавче
провадження».

У відповідності до частиною 1 статті 60
Закону «Про виконавче провадження»
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Із приписів частини 4 статті 54 Закону
України "Про виконавче провадження"
слідує, що про звернення стягнення на
заставлене майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна. Тобто законодавець передбачив
право звернення стягнення на
заставлене майно (опис майна), в тому
числі для встановлення (виключення)
обставин зазначених в частині 3 статті
54 Закону України "Про виконавче
провадження", а також інших обставин, що
мають значення для виконавчого
провадження (часткове або повне
погашення іпотекодавцем боргу та ін.) з
роз'ясненням права зняття арешту
шляхом пред'явлення відповідного
позову.

Таким чином, захист права
іпотекодержателя (в разі їх порушення)
в даному випадку повинен здійснюватися
шляхом звернення до суду в порядку
цивільного судочинства про зняття
арешту із заставленого майна із
залученням відповідачами по справі
боржника (іпотекодавця) та стягувача у
виконавчому проваджені, а сам факт
накладення державним виконавцем
арешту на майно боржника є правомірною
дією і не тягне за собою скасування
постанови про арешт майна або зняття
державним виконавцем арешту з такого
майна, оскільки не виключає можливості
реалізації іпотекодержателем
першочергового права для задоволення
вимог з заставленого майна а також
зняття арешту з такого майна шляхом
пред'явлення позову з залученням в
якості відповідачів боржника по
виконавчому проваджені та особи в
інтересах якої накладено арешт на
майно і в необхідних випадках - особу,
якій передано майно, якщо воно було
реалізоване (в іншому випадку (не
залучення вказаних осіб в якості
відповідачів) свідчило б про порушення
їх процесуального права на захист
своїх інтересів).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 109
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що спір про звільнення
майна з-під арешту не є
публічно-правовим, оскільки за
суб'єктним складом та характером
правовідносин не підпадає під
визначення справи адміністративної
юрисдикції, яке надано у пункті 1
частини першої статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а отже, не підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства, у зв'язку з чим, суд
відмовляє у відкритті провадження у
справі та роз'яснює позивачу про його
право звернутися з даним позовом в
порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись
пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1, до Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції, третя особа: Кіровоградське
відділення АТ «Фінанси та кредит», про
звільнення майна з-під арешту.

Ухвалу про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі
надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили і
порядку та строки, визначені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровський районний суд м. Кіровограда
шляхом подання апеляційної скарги в
п’ятиденний строк з дня постановлення
ухвали, а особою, без виклику якої було
постановлено ухвалу - в той же строк з
дня отримання нею копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_2