Справа № 463/5486/14-а
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року м.
Львів 463/5486/14-а

2-а/463/214/14

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді
Леньо С. І.

з участю секретаря Станько
Р.О.

представника позивача Данилюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області до
Головного управління юстиції у
Львівській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання дій протиправними
та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, просить прийняти рішення,
яким визнати неправомірними дії ГУЮ у
Львівській області щодо нездійснення
керівництва та координування контролю
діяльності за Управлінням ДВС ГУЮ у
Львівській області; визнати
протиправними дії державного
виконавця при винесенні постанови від
30.09.2014р. ВП № 44876952 про відкриття
виконавчого провадження та скасувати
вказану постанову.

В обґрунтування позову покликається на
те, що постановою державного виконавця
від 30.09.2014р. ВП № 44876952 ВПВР Управління
ДВС ГУЮ у Львівській області відкрито
виконавче провадження з примусового
виконавчого листа № 2а-1281/11, виданого
Личаківським районним судом м. Львова
17.09.2014р. про визнання протиправною
діяльності ГУ ПФУ у Львівській області
щодо невиплати пенсії за вислугу років
за період з 22.05.2008р. відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» без обмеження максимальним
розміром який дорівнює 12 мінімальних
пенсій в тому числі невиплачених
надбавок на двох утриманців до 01.09.2009р.
з врахуванням виплачених сум та
зобов'язано провести нарахування та
виплату таких. Вважає, що при винесенні
цієї постанови державним виконавцем
порушено вимоги чинного законодавства,
в результаті чого вона не може
залишатись в силі. Перш за все звертає
увагу, що строк для добровільного
виконання рішення суду був наданий до
07.10.2014р., проте надійшла така постанова
на адресу боржника лише 06.10.2014р. Крім
того, під час її винесення не було
враховано нормативно-правових актів,
якими затверджено виконання рішень про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або боржників та
погашення заборгованості за рішенням
суду, виконання яких гарантується
державою. Також, у виконавчому
документі, на підставі якого винесено
оскаржувану постанову, не вказано дати
набрання рішенням законної сили,
оскільки зазначена в ній дата є
невірною. Так, постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21.07.2014р. частково скасовано
постанову суду першої інстанції, і за
правилами процесуального
законодавства, саме з дати прийняття
апеляційним судом свого рішення
набирає законної сили, тобто з 21.07.2014р.,
в той час в оскаржуваній постанові
вказано дату - 01.08.2014р. Крім того, в ній
не вказано ідентифікаційного номера
стягувача, внаслідок чого, як за
наявності першої обставини, так і за
наявності другої, державний виконавець
на підставі виконавчого документа
зобов'язаний був відмовити у відкритті
провадження. Разом з тим, сам
виконавчий документ не був підвідомчий
Відділу ПВР Управління ДВС ГУЮ у
Львівській області, позаяк боржником у
ньому значиться не територіальний
підрозділ центрального органу
виконавчої влади, а територіальний
орган центрального органу виконавчої
влади, що за правилами Закону України
«Про виконавче провадження» не
підвідомче відповідачу. На основі всіх
цих доводів, переконана, що державний
виконавець не мав права для винесення
оскаржуваної постанови. ЇЇ винесення
характеризує його дії як неправомірні,
внаслідок чого така постанова не може
залишатись в силі та підлягає
скасуванню, з приводу чого пред'явили
згаданий позов. Оскільки винесення
такої постанови мало місце через
відсутність з боку ГУЮ у Львівській
області належного контролю за
діяльністю Управління ДВС ГУЮ у
Львівській області, такі дії також
просить визнати неправомірними.

В судовому засіданні представник
позивача згідно належної довіреності
від 28.01.2014р. Данилюк О.І. позовні вимоги
підтримала, дала пояснення аналогічні
вищенаведеним та просить позов
задовольнити.

Представник відповідачів в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що стверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення. Причин неявки не
повідомив. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 128
КАС України, суд вважає можливим
розглянути справу без його участі на
підставі зібраних доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши в сукупності зібрані в ній
докази та приймаючи рішення у
відповідності до вимог ст. 161 КАС
України, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення частково
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
постановою державного виконавця від
30.09.2014р. ВП № 44876952 ВПВР Управління ДВС
ГУЮ у Львівській області (а.с.9) відкрито
виконавче провадження з примусового
виконавчого листа № 2а-1281/11, виданого
Личаківським районним судом м. Львова
17.09.2014р. про визнання протиправною
діяльності ГУ ПФУ у Львівській області
щодо невиплати пенсії за вислугу років
за період з 22.05.2008р. відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» без обмеження максимальним
розміром який дорівнює 12 мінімальних
пенсій в тому числі невиплачених
надбавок на двох утриманців до 01.09.2009р.
з врахуванням виплачених сум та
зобов'язано провести нарахування та
виплату таких.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою, зокрема
виконавчі листи, що видаються судами.

Нормами статті 20 Закону встановлено, що
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. Якщо
боржник є юридичною особою, то
виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, які
можуть вчиняти виконавчі дії з
виконання рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

У відповідності до ч. 2 ст. 21 Закону
України «Про виконавче провадження» на
відділ примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, зокрема, за якими
боржниками є територіальні підрозділи
центральних органів виконавчої влади,
місцеві суди, міські, районні або
селищні ради чи районні державні
адміністрації та їх структурні
підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи.

Згідно з п. 1.1 Положення про головні
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого Постановою Правління
Фонду України №11-2 від 27.06.2012 року,
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
разом з управліннями Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах в
містах утворюють систему
територіальних органів Пенсійного
фонду України, який є центральним
органом виконавчої влади.

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про
центральні органи виконавчої влади»
визначено, що територіальні органи
центрального органу виконавчої влади
утворюються як юридичні особи
публічного права в межах граничної
чисельності державних службовців та
працівників центрального органу
виконавчої влади і коштів,
передбачених на його утримання,
ліквідовуються, реорганізовуються за
поданням міністра, який спрямовує та
координує діяльність центрального
органу виконавчої влади, Кабінетом
Міністрів України.

Таким чином, боржник у виконавчому
провадженні - Головне управляння ПФУ у
Львівській області є територіальним
органом центрального органу
виконавчої влади, а не територіальним
підрозділом центрального органу
виконавчої влади, і тому, таке
виконавче провадження не може бути
підвідомче Відділу примусового
виконання рішень ВДВС ГУЮ у Львівській
області. За таких обставин справи, у
відповідача не було підстав для
відкриття виконавчого провадження, що
характеризує його дії як протиправні, а
саму постанову - як незаконну.

Що стосується позовної вимоги про
визнання неправомірними дій ГУЮ у
Львівській області, які полягають у
нездійсненні контролю за діяльність
Управління ДВС ГУЮ у Львівській
області, в цій частині позов слід
залишити без задоволення.

В силу того, що чинне законодавство в
сфері здійснення виконавчого
провадження (ст. 83 Закону України «Про
виконавче провадження»), а також
процесуальне судове законодавство
передбачає можливість скасування
незаконної постанови, її винесення не
може підтверджувати відсутність
контролю за діяльністю відповідно
Управління ДВС.

Тому така вимога до задоволення не
підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 2, 17-19, 71, 105, 128, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області при винесенні
постанови від 30.09.2014 року ВП № 44876952 про
відкриття виконавчого провадження.

Скасувати постанову головного
державного виконавця державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про відкриття виконавчого
провадження від 30.09.2014р. ВП № 44876952.

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Личаківський районний суд м.
Львова шляхом подачі апеляційної
скарги в порядку та строки передбачені
ст.186 КАС України.

Суддя:
Леньо С. І.