Справа № 818/1858/14
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р. Справа № 818/1858/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання
Кудіної Я.Г.,

в присутності:

представника позивача Марченка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Роменської
міської державної лікарні
ветеринарної медицини, Державної
фінансової інспекції в Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
09.10.2014р. по справі № 818/1858/14

за позовом Роменської міської
державної лікарні ветеринарної
медицини

до Роменської об`єднаної державної
фінансової інспекції ,
Державної фінансової інспекції в
Сумській області

про визнання протиправною та
скасування вимоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Роменська міська державна
лікарня ветеринарної медицини,
звернувся до суду з позовом до
Роменської об'єднаної державної
фінансової інспекції, Державної
фінансової інспекції в Сумській
області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 2,
3 листа - вимоги Роменської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
07.07.2014 р. №104-14/1083 «Про усунення
виявлених ревізією порушень чинного
законодавства».

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 09.10.2014 року
позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано п. 3 листа-вимоги Роменської
об'єднаної державної фінансової
інспекції №104-14/1083 від 07.07.2014 р. в
частині стягнення в іншому випадку з
осіб, винних у зайвому перерахуванні
коштів в порядку та розмірах
встановлених ст.ст. 133-136 Кодексу
законів про працю України.

В задоволенні інших вимог було
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить постанову Сумського
окружного адміністративного суду
скасувати та прийняти нову постанову
про задоволення позовних вимог.

Державною фінансовою інспекцією в
Сумській області також подано
апеляційну скаргу на рішення суду
першої інстанції, в якій відповідач
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Сумського
окружного адміністративного суду в
частині задоволення позовних вимог та
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог
Роменської міської державної лікарні
ветеринарної медицини в повному
обсязі.

Під час судового засідання представник
позивача підтримав свою апеляційну
скаргу та просив суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши в
межах доводів апеляційної скарги
рішення суду першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга Роменської міської
державної лікарні ветеринарної
медицини до Роменської об'єднаної
державної фінансової інспекції
підлягає частковому задоволенню,
апеляційна скарга Державної
фінансової інспекції в Сумській
області не підлягає задоволенню, з
огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та знайшло своє
підтвердження в ході апеляційного
розгляду справи, відповідно до п. 2.12
Плану контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції
України на І квартал 2014 року службовими
особами Роменської об`єднаної
державної фінансової інспекції
проведено ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Роменської міської державної лікарні
ветеринарної медицини за період з
01.01.2011 року по 28.02.2014 року, за
результатами якої складено акт ревізії
від 30.05.2014 року № 104-21/70.

За результатами ревізії Роменською
ОДФІ складено лист-вимогу від 07.07.2014
року № 104-14/083 "Про усунення порушень,
виявлених ревізією порушень чинного
законодавства".

В пункті 2 вказаної вимоги зазначено
про порушення позивачем додатку 1 до
постанови Кабінету Міністрів України
від 09.06.2011 року "Про затвердження
переліку платних адміністративних
послуг, які надаються Державною
ветеринарною та фітосанітарною
службою, органами та установами, що
входять до сфери її управління, і
розміру плати за їх надання", у періоді
з 24.06.2011 року по 18.08.2011 року спеціальним
фондом державного бюджету
недоотримано доходів від надання
Лікарнею адміністративних послуг в
сумі 11454,69 грн., в порушення ч.32 ст. 4
Закону України "Про державний бюджет
України на 2011 рік" та в порушення
постанови Кабінету Міністрів України
від 05.01.2011 року №33 "Деяки питання
надання платних адміністративних
послуг", у періоді з 19.08.2011 року по 31.12.2011
року спеціальним фондом державного
бюджету недоотримано доходів від
надання Ветклінікою адміністративних
послуг в сумі 30638,73 грн., загалом,
спеціальним фондом державного бюджету
у періоді з 24.06.2011 р. по 31.12.201 р.
недоотримано доходів від надання
Лікарнею адміністративних послуг за
кодом класифікації доходів бюджету
2402000 "Плата за адміністративні послуги"
в сумі 42093,42 грн. Позивача зобовязано
перерахувати кошти спеціального фонду
в сумі 42093,42 грн. до Державного бюджету
України.

В пункті 3 вимоги зазначено про
порушення Роменською лікарнею
ветмедицини вимог п. 2.1 Порядку
акумулювання, перерозподілу та
використання коштів спеціального
фонду за надання платних послуг
бюджетними установами, що входять до
сфери управління Державного комітету
ветеринарної медицини України,
затвердженого наказом Державного
комітету ветеринарної медицини
України від 10.11.2010 року №487 та абз. 4 п.1
Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002
року №228 зайво перераховано коштів на
утримання вищестоящої організації в
сумі 16648,00 грн. Позивача зобов'язано
вжити заходів щодо повернення коштів в
сумі 146648,00 грн. на рахунок лікарні, в
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у зайвому перерахуванні коштів у
порядку та розмірах встановлених ст.
ст. 133-136 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку про відповідність п.2 та п. 3 в
частині вжиття заходів щодо повернення
коштів в сумі 16648,00 грн. на рахунок
лікарні - листа -вимоги Роменської
об'єднаної державної фінансової
інспекції від 07.07.2014 р. №104-14/1083 "Про
усунення виявлених ревізією порушень"
ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України

Колегія суддів частково погоджується з
рішенням суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Щодо порушення, викладеного в пункті 2
вимоги від 07.07.2014 р. №104-14/1083 "Про
усунення виявлених ревізією порушень",
колегія суддів зазначає таке.

Так, в ході проведення ревізії
відповідачем встановлено, що за період
з 24.06.2011 року по 18.08.2011 року, в порушення
п. 1 постанови Кабінету Міністрів
України від 09.06.2011 року "Про
затвердження переліку платних
адміністративних послуг, які надаються
Державною ветеринарною та
фітосанітарною службою, органами та
установами, що входять до сфери її
управління, і розміру плати за їх
надання", ветклінікою м. Ромни
недоотримано надходжень спеціального
фонду від надання адміністративних
послуг в сумі 11454, 69 грн.

Також в акті перевірки від 30.05.2014 року
зазначено, що проведенням
співставленням журналів реєстрації
виданих ветеринарних свідоцтв та
ветеринарних довідок з касовою книгою,
прибутковими касовими ордерами та
казначейськими виписками встановлено,
що за період з 24.06.2011 р. по 18.08.2011 року
кошти від надання адміністративних
послуг до Ветлікарні не надходили.

Позивачем виявлене порушення не
заперечувалось - занижений тариф щодо
наданих послуг на дану суму установою
застосовувалися помилково.

Колегією суддів встановлено, що дана
сума не була взагалі отримана на
спецрахунок установи, сума не
обліковується на рахунках Роменської
лікарні ветмедицини, а тому вимога
відповідача в тій редакції, яка
викладена в даному пункті листа-вимоги
є необґрунтованою. Разом із тим
будь-якого іншого заходу щодо усунення
виявленого порушення спірна вимога не
містить, а в суду відсутнє право
самостійно визначати порядок вчинення
дій позивачем, і дані дії є
дискреційними функціями суб'єкта
владних повноважень, що чітко повинні
бути викладені у вимозі, яка є
обов'язковою для виконання.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про невідповідність
п.2 вимоги Роменської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
07.07.2014 р. №104-14/1083 "Про усунення
виявлених ревізією порушень" в частині
перерахування коштів спеціального
фонду в сумі 11454,69 грн. до державного
бюджету ч.3 ст. 2КАС України.

Також, актом ревізії Роменської ОДФІ
встановлено, що кошти, які надійшли
Райветлікарні за надані
адміністративні послуги за період з
19.08.2011р. по 31.12.2011р. в загальній сумі 30638,73
грн., зараховані на спеціальний рахунок
як власні надходження та не були
перераховані до спеціального фонду
Державного бюджету України, чим
порушено вимоги ч. 32 ст. 4 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік".

Відповідно до ст. ст. 1, 32, 99 Закону
України "Про ветеринарну медицину"
видача ветеринарних документів
(ветеринарних довідок і свідоцтв)
здійснюється ліцензованими лікарями
ветеринарної медицини державних
закладів ветеринарної медицини на
платній основі згідно з тарифами, що
затверджуються згідно законодавства
про ціни та ціноутворення.

Згідно п.5 Положення про районні
державні лікарні ветеринарної
медицини, затвердженого наказом
Державного комітету ветеринарної
медицини України від 28.10.2008р. №238 і
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.11.2008р. за №1119/15810,
районні державні лікарні ветеринарної
медицини відповідно до покладених на
них завдань безпосередньо, а також
через свої структурні підрозділи,
зокрема, видають ветеринарні документи
(ветеринарні довідки та свідоцтва).

Тобто, видача ветеринарних документів
(ветеринарних довідок і свідоцтв)
належить до основної діяльності
позивача.

Тимчасовим порядком надання
адміністративних послуг, затв.
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.07.2009р. №737 (далі - Тимчасовий
порядок), була визначена процедура
надання адміністративних послуг
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування в межах
делегованих їм органами виконавчої
влади повноважень, підприємствами,
установами та організаціями, на які
згідно з нормативно-правовими актами
покладено надавати адміністративні
послуги.

Згідно п.1 Тимчасового порядку
адміністративна послуга - це послуга,
яка є результатом здійснення суб'єктом
повноважень щодо прийняття згідно з
нормативно-правовими актами на
звернення фізичної або юридичної особи
адміністративного акта, спрямованого
на реалізацію та захист її прав і
законних інтересів та/або на виконання
особою визначених законом обов'язків
(отримання дозволу (ліцензії),
сертифіката, посвідчення та інших
документів, реєстрація тощо). До
адміністративних послуг належить,
зокрема, видача ліцензій, дозволів та
інших документів дозвільного
характеру, сертифікатів, свідоцтв,
атестатів, посвідчень.

Плата за надання таких послуг
справляється у розмірах та порядку, що
визначені законодавчими актами, а в
разі, коли це не передбачено
законодавчими актами, - актами Кабінету
Міністрів України (п. 3 Тимчасового
порядку).

З 24.06.2011р. набула чинності постанова
Кабінету Міністрів України № 641 від
09.06.2011р., якою були затверджені тарифи
за надання державними лікарнями
ветмедицини адміністративних послуг з
видачі ветеринарних сертифікатів і
ветеринарних свідоцтв.

Згідно матеріалів справи, протягом 2011
року отриману плату за надані
адміністративні послуги з видач
ветеринарних сертифікатів і свідоцтв
позивач зараховував як власні
надходження лікарні (бюджетної
установи), які згідно ст. 13 Бюджетного
кодексу України є складовою частиною
спеціального фонду державного бюджету.

Відповідно до ст. 13 Бюджетного Кодексу
України, бюджет може складатися із
загального та спеціального фондів.
Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є: доходи бюджету
(включаючи власні надходження
бюджетних установ), які мають цільове
спрямування; видатки бюджету, що
здійснюються за рахунок конкретно
визначених надходжень спеціального
фонду бюджету (у тому числі власних
надходжень бюджетних установ);
кредитування бюджету (повернення
кредитів до бюджету з визначенням
цільового спрямування та надання
кредитів з бюджету, що здійснюється за
рахунок конкретно визначених
надходжень спеціального фонду
бюджету); фінансування спеціального
фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
отримуються додатково до коштів
загального фонду бюджету і включаються
до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
поділяються на такі групи: перша група -
надходження від плати за послуги, що
надаються бюджетними установами
згідно із законодавством; друга група -
інші джерела власних надходжень
бюджетних установ.

У складі першої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - плата за послуги,
що надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю;
підгрупа 2 - надходження бюджетних
установ від додаткової (господарської)
діяльності; підгрупа 3 - плата за оренду
майна бюджетних установ; підгрупа 4 -
надходження бюджетних установ від
реалізації в установленому порядку
майна (крім нерухомого майна).

У складі другої групи виділяються такі
підгрупи: підгрупа 1 - благодійні
внески, гранти та дарунки; підгрупа 2 -
кошти, що отримують бюджетні установи
від підприємств, організацій, фізичних
осіб та від інших бюджетних установ для
виконання цільових заходів.

Тобто, вказані норми не передбачають
віднесення до власних надходжень
бюджетних установ адміністративних
послуг.

Водночас, відповідно до Переліку
платних адміністративних послуг, які
надаються Державною ветеринарною і
фітосанітарною службою, органами та
установами, що належать до сфери її
управління, ї розміру плати за їх
надання, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 09.06.2011
року № 641, плата за видачу ветеринарних
свідоцтв та довідок належить до
адміністративних послуг, діяльність по
видачі яких входить до функціональних
повноважень цих установ.

Частиною 32 ст. 4 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
встановлено, що плата за
адміністративні послуги відноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету України у
частині доходів.

Аналізуючи зміст викладених правових
норм, колегія суддів зазначає, що плата
за надані адміністративні послуги є
доходами Державного бюджету України, а
не власними надходженнями бюджетної
установи, уповноваженої їх надавати.

На виконання п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
надання платних адміністративних
послуг" від 05.01.2011 року № 33 ,
Міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади повинні забезпечити
до 1 березня 2011 року відкриття
підприємствами, установами та
організаціями, що належать до сфери їх
управління рахунків в органах
Державної казначейської служби для
зарахування коштів від надання
адміністративних послуг.

Крім того, листом від 25.02.2011 року №
17-04/570-3011 Державне казначейство України
повідомило, що відповідно до п. 32 ст. 4
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" плата за
адміністративні послуги відноситься
до джерел формування спеціального
фонду Державного бюджету України на 2011
рік у частині доходів. Плата за надання
таких послуг справляється у розмірах
та порядку, визначених законодавчими
актами України, а в разі якщо це не
передбачено законодавчими актами
України, - актами Кабінету Міністрів
України.

Для зарахування надходжень з кодом
класифікації доходів бюджету 24020000
"Плата за адміністративні послуги"
(наказ Міністерства фінансів України
від 14.01.2011 року № 11 "Про бюджетну
класифікацію") в органах Державного
казначейства України відкриті в
розрізі територій рахунки за
балансовим рахунком 3121, символ
звітності 299.

Порядок казначейського обслуговування
доходів та інших надходжень державного
бюджету, регламентований наказом
Державного казначейства України від
19.12.2000 року № 131, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 24.01.2001
року за № 67/5258.

Пунктом 34 ст. 14 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
визначено, що кошти, отримані до
спеціального фонду державного бюджету
України згідно із пунктом 32 ст. 4,
спрямовуються на видатки головних
розпорядників коштів державного
бюджету, пов'язані з наданням
адміністративних послуг.

Як встановлено в ході судового
розгляду справи, Лікарня ветмедицини
не є головним розпорядником коштів
державного бюджету та рахунок для
зарахування коштів від надання
адміністративних послуг за кодом 24020000
"Плата за адміністративні послуги" нею
відкрито не було.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про відповідність ч.3 ст. 2
КАС України пункту 2 листа-вимоги
Роменської ОДФІ щодо перерахування
коштів спеціального фонду в сумі 42093,42
грн. до Державного бюджету України, в
зв'язку з чим адміністративний позов в
частині скасування цього пункту є не
обґрунтованим та не підлягає
задоволенню.

Між тим, колегія суддів не може
погодитися з висновками суду першої
інстанції про необґрунтованість та
безпідставність позовних вимог в
частині скасування п.3 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Сумській області від 07.07.2014 року №
104-14/1083 в частині вжиття заходів щодо
повернення коштів в сумі 16648,00 грн. на
рахунок лікарні, з огляду на наступне.

Механізм акумулювання, перерозподілу
та використання коштів спеціального
фонду за надання платних послуг
бюджетними установами, що входять до
сфери управління Державного комітету
ветеринарної медицини України
визначений Порядком акумулювання,
перерозподілу та використання коштів
спеціального фонду за надання платних
послуг бюджетними установами, що
входять до сфери управління Державного
комітету ветеринарної медицини
України, затверджений наказом
Державного комітету ветеринарної
медицини України від 10.11.2010р. № 487(далі -
Порядок №487).

Відповідно до п.1.3 Порядку № 487
перерозподіл та використання
(акумульованих) коштів спеціального
фонду проводяться з метою забезпечення
належного фінансування бюджетних
установ ветеринарної медицини, які не
забезпечені або частково забезпечені
коштами загального фонду Державного
бюджету.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Порядку № 487 бюджетні
установи ветеринарної медицини
перераховують Державному комітету
ветеринарної медицини України кошти з
урахуванням забезпеченості коштами, що
визначені законом про Державний бюджет
України на відповідний рік, які
отримані понад кошторисні призначення
за підсумками виконання основних
функцій цих установ; кошти
перераховуються не пізніше 10 числа
першого місяця, що настає за звітним
кварталом, на підставі наказу Комітету.

Виходячи з положень Порядку № 487,
акумулюванню підлягали кошти, які
становили різницю між сумою отриманих
коштів від надання платних послуг та
сумою запланованих коштів, при цьому,
така сума коштів визначалась за
наслідками звітного кварталу та за
наявності наказу Держкомветмедицини
про акумулювання коштів.

Пунктом 1 абз. 4 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 №228 встановлено, що
спеціальний фонд містить обсяг
надходжень на конкретну мету та їх
розподіл за повною економічною
класифікацією видатків бюджету на
здійснення відповідних видатків
згідно із законодавством, а також на
реалізацію пріоритетних заходів,
пов'язаних з виконанням установою
основних функцій.

Судом встановлено, що наказом
Держкомветмедицини України від 31.12.2010р.
№600 було затверджено план надходження
коштів за надання платних послуг
бюджетними установами, які входять до
сфери управління Державного комітету
ветеринарної медицини України за
перший квартал 2011 року, за перше
півріччя 2011 року, за 9 місяців 2011 року та
за 2011 рік, яким передбачено план
надходження коштів для установ
ветеринарної медицини у Сумській
області, а саме: за І квартал 2011 року - 24%
від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг; за II квартал 2011
року - 66% від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг; за III квартал 2011
року - 69% від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг; за IV квартал 2011
року - 100% від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг.

Такі ж показники акумулювання та
рахунок для акумулювання коштів були
визначені наказом Головного
управління ветеринарної медицини в
Сумській області від 03.11.2011р. №186-1 "Про
акумулювання, перерозподілу та
використання коштів спеціального
фонду" від 03.11.2011 №186-1 (далі - наказ №186-1).

У п. 2 наказу № 186-1 передбачено, що
бюджетним установам, які
підпорядковані головному управлінню
ветеринарної медицини в Сумській
області здійснювати перерахунок
коштів Державному комітету
ветеринарної медицини, що отримані
понад суми, зазначені в Плані
надходження коштів за надання платних
послуг за перший квартал 2011 року, за
перше півріччя 2011 року, за 9 місяців 2011
року та за 2011 рік.

Як вбачається з матеріалів справи,
перерахування позивачем коштів для
акумулювання здійснено згідно
платіжного доручення №2 від 03.11.2011р. на
суму 5000,00 грн. у зв'язку з тим, що
фактичні надходження до спеціального
фонду лікарні від надання платних
послуг перевищували запланований
обсяг надходжень до спеціального фонду
на III квартал 2011 року.

Відповідно до затвердженого для
лікарні кошторису на 2011 рік
заплановано обсяг надходження коштів
до спеціального фонду у розмірі 392 986
грн.

Довідками вносились наступні зміни до
спеціального фонду кошторису лікарні:
довідкою №38 від 03.03.2011р. - надходження
до спеціального фонду зменшено на 99000,00
грн.; довідкою №57 від 21.03.2011р. -
надходження до спеціального фонду
збільшено на 99000,00 грн.; довідкою №153 від
03.06.2011р. - надходження до спеціального
фонду зменшено на 267000,00 грн.; довідкою
№209 від 14.07.2011р. - надходження до
спеціального фонду збільшено на 10296,00
грн.; довідкою №248 від 28.07.2011р. -
надходження до спеціального фонду
зменшено на 40000,00 грн.; довідкою №37/258
від 03.08.2011р. - надходження до
спеціального фонду збільшено на 9300,00
грн.; довідкою №324 від 12.09.2011р. -
надходження до спеціального фонду
збільшено на 34500,00 грн.

Таким чином, запланований річний обсяг
надходжень до спеціального фонду
лікарні від надання платних послуг
станом на 03.11.2011р. за кошторисом з
врахуванням довідок про його зміну та
згідно звіту про надходження і
використання коштів (ф.№4-1д) за III
квартал 2011р. становив 140 082,00 грн.

Згідно наказу Держкомветмедицини
України від 31.12.2010р. №600 запланований
обсяг надходжень до спеціального фонду
Лікарні за III квартал 2011 року становив
96656,58 грн. (140082,00 грн. х 69%).

В той же час фактичні надходження до
спеціального фонду Лікарні від надання
платних послуг згідно звіту про
надходження і використання коштів,
отриманих як плата за послуги за III
квартал 2011 року, становили 167152,38 грн.

П.10.5 Порядку казначейського
обслуговування державного бюджету за
витратами, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
24.12.2012р. №1407, передбачено, що обсяги
власних надходжень, які перевищують
відповідні витрати, за умови
забезпечення ресурсами заходів з
виконання основних функцій бюджетних
установ розпорядники бюджетних коштів
перераховують вищим та підвідомчим
установам і організаціям у разі, якщо
їм такі повноваження надано
відповідними нормативно-правовими
актами.

Таким чином, за наслідками III кварталу
2011 року перевищення фактичного обсягу
надходжень до спеціального фонду
Лікарні від надання платних послуг над
запланованим обсягом становив 70495,80
грн. (167152,38 - 96656,58 грн.), у зв'язку з чим
Лікарнею правомірно у межах
перевищення фактичних надходжень над
запланованими у відповідності з п.2.1
Порядку №487 здійснено акумулювання
коштів до Державного комітету
ветеринарної медицини України у
розмірі 5000 грн.

Також, матеріалами справи встановлено,
що наказом Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України від
25.09.2012р. №312 було затверджено План
надходження коштів за надання платних
послуг бюджетними установами, які
входять до сфери управління Державного
ветеринарної та фітосанітарної служби
України за 9 місяців 2011 року та за 2012
рік, яким передбачено план надходження
коштів для установ ветеринарної
медицини у Сумській області:

- за 9 місяців 2012 року - 75% від
затвердженого обсягу запланованого
надходження коштів за надання платних
послуг,

- за 2012 рік - 100% від затвердженого обсягу
запланованого надходження коштів за
надання платних послуг.

Наказом Головного управління
ветеринарної медицини в Сумській
області від 08.11.2012р. №208 було
затверджено план надходження коштів за
надання платних послуг бюджетними
установами державної ветеринарної
медицини Сумської області за 9 місяців
2012 року в розмірі 75%, за 2012 рік - 100%, а
згідно додатку сума коштів для
перерахунку Держветфітослужбі
визначена для Роменської міської
державної лікарні ветеринарної
медицини у розмірі 20000 грн.

Також, наказом Головного управління
ветеринарної медицини в Сумській
області №208 від 08.11.2012р. (з додатком)
визначено розмір коштів, які
підлягають акумулюванню та
перерахуванню позивачем Державній
ветеринарній та фітосанітарній службі
України у розмірі 20000,00 грн.

В акті ревізії зазначено про те, що
перерахування Лікарнею коштів для
акумулювання здійснено згідно
платіжного доручення №3 від 09.11.2012р. на
суму 20 000,00 грн.

Відповідно до затвердженого для
лікарні кошторису на 2012 рік
заплановано обсяг надходження коштів
до спеціального фонду у розмірі 74155 грн.

Довідками вносились наступні зміни до
спеціального фонду кошторису лікарні:
довідкою №51/260 від 18.07.2012р. -
надходження до спеціального фонду
збільшено на 20820,00 грн.; довідкою №57/296
від 21.08.2012р. - надходження до
спеціального фонду збільшено на 12800,00
грн.

Таким чином, запланований річний обсяг
надходжень до спеціального фонду
Лікарні від надання платних послуг
станом на 09.11.2012р. за кошторисом з
врахуванням довідок про його зміну за
III квартал 2012 року становив 107775,00 грн.

Згідно наказу Держветфітослужби
України від 25.09.2012р. №312 запланований
обсяг надходжень до спеціального фонду
Лікарні за 9 місяців 2012 року становив
80831,25 грн. (107775,00 грн. х 75%).

В той же час фактичні надходження до
спеціального фонду Лікарні від надання
платних послуг згідно звіту про
надходження і використання коштів,
отриманих як плата за послуги за III
квартал 2012 року (ф.№4-1д), становили 130702,93
грн.

Таким чином, за наслідками III кварталу
2012 року перевищення фактичного обсягу
надходжень до спеціального фонду
Лікарні від надання платних послуг над
запланованим обсягом становив 49871,68
грн. (130702,93 грн. - 80831,25 грн.) у зв'язку з
чим позивачем правомірно у межах
перевищення фактичних надходжень над
запланованими у відповідності з п.2.1
Порядку №487 здійснено акумулювання
коштів до Державного комітету
ветеринарної медицини України в 2012
році на суму 20000 грн.

Крім того, Наказом Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України № 55 від 07.02.2013 року та наказу
Головного управління ветеринарної
медицини в Сумській області №27від
20.02.2013р. було визначено рахунок для
перерахування залишку коштів станом на
01.01.2013 р. до Держветфітослужби України у
2013 році.

Платіжним дорученням №292 від 28.05.2013 р.
перераховано на рахунок Державної
ветеринарної та фітосанітарної служби
України 1643,00 грн. це перерахування
залишку коштів за 2012рік. Перерахунок
залишку в 2013 році проводився з
розрахунку різниці між залишком коштів
на 01.01.2013р. (ф.№4-1д) та затвердженим
розміром кредиторської заборгованості
на 01.01.2013р., що складає 1643,22 грн. (25961,69
грн. - 24318,17 грн.).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки про зайве перерахування
коштів на утримання вищестоящої
організації в сумі 16648,00 грн., є
безпідставними та необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що підпункт п. 2
вимоги Роменської ОДФІ від 07.07.2014 року
№ 104-14/1083 в частині вжиття заходів щодо
повернення коштів в сумі 16648,00 грн. є
протиправним та таким, що не відповідає
ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, а тому підлягає
скасуванню.

Щодо зазначення в п. 3 вимоги порядку
усунення порушень шляхом стягнення з
осіб, винних у зайвому перерахуванні
коштів у порядку та розмірах,
встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП України,
судом першої інстанції вірно
зазначено, що відповідно до ст. 2 Закону
України " Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" головним завданням органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і
достовірністю бухгалтерського обліку
і фінансової звітності у
міністерствах та інших органах
виконавчої влади, державних фондах,
фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах,
в установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які
не віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Згідно з п. 49 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №550 від 20.04.2006 року, у
разі коли діями чи бездіяльністю
працівників об'єкта контролю державі
або підконтрольній установі заподіяна
матеріальна шкода, орган служби
ставить вимоги перед керівником
об'єкта контролю та органом його
управління щодо пред'явлення цивільних
позовів до винних осіб

Згідно зі ст.130 Кодексу законів про
працю України працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.
При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. Ця відповідальність, як
правило, обмежується певною частиною
заробітку працівника і не повинна
перевищувати повного розміру
заподіяної шкоди, за винятком випадків,
передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов
матеріальна відповідальність може
бути покладена незалежно від
притягнення працівника до
дисциплінарної, адміністративної чи
кримінальної відповідальності.

На працівників не може бути покладена
відповідальність за шкоду, яка
відноситься до категорії нормального
виробничо-господарського риску, а
також за не одержані підприємством,
установою, організацією прибутки і за
шкоду, заподіяну працівником, що
перебував в стані крайньої
необхідності.

Працівник, який заподіяв шкоду, може
добровільно покрити її повністю або
частково. За згодою власника або
уповноваженого ним органу працівник
може передати для покриття заподіяної
шкоди рівноцінне майно або поправити
пошкоджене.

Відповідно до абзацу 2 пункту 4
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику в справах
про відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками" від 29.12.1992 року №14 під
прямою дійсною шкодою, зокрема, слід
розуміти втрату, погіршення або
зниження цінності майна, необхідність
для підприємства, установи,
організації провести затрати на
відновлення, придбання майна чи інших
цінностей або провести зайві, тобто
викликані внаслідок порушення
працівником трудових обов'язків,
грошові виплати.

Згідно зі ст. 130 КЗпП не одержані або
списані в доход держави прибутки з
підстав, пов'язаних з неналежним
виконанням працівником трудових
обов'язків (так само як і інші
неодержані прибутки) не можуть
включатися до шкоди, яка підлягає
відшкодуванню.

Як встановлено у судовому засіданні,
виявлені відповідачем порушення
фінансової дисципліни не призвели до
заподіяння позивачеві прямих збитків,
відшкодування яких має здійснюватися
за рахунок винних
матеріально-відповідальних осіб.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що п. 3 вимоги в
частині стягнення з осіб, винних у
зайвому перерахуванні коштів у порядку
та розмірах, встановлених ст.ст. 133-136
КЗпП України є протиправним та таким,
що не відповідає ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки відповідачем не
доведено правомірність виконання
даного пункту.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що постанова Сумського
окружного адміністративного суду від
09.10.2014 року № 818/1858/14 в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
скасування пункту п. 2 вимоги
Роменської ОДФІ від 07.07.2014 р. № 104-14/1083
щодо перерахування коштів
спеціального фонду в сумі 11454,69 грн. до
державного бюджету та п.3 в частині
вжиття заходів щодо повернення коштів
в сумі 16648,00 грн. на рахунок лікарні не
відповідає вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки прийнята судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
скасування пункту п. 2 вимоги
Роменської ОДФІ від 07.07.2014 р. № 104-14/1083
щодо перерахування коштів
спеціального фонду в сумі 11454,69 грн. до
державного бюджету та п.3 в частині
вжиття заходів щодо повернення коштів
в сумі 16648,00 грн. на рахунок лікарні
через порушення ним норм матеріального
та процесуального права, які призвели
до ухвалення неправильного рішення,
підлягає скасуванню з прийняттям в цій
частині нової постанови про
задоволення даної частини позову.

В іншій частині постанова Сумського
окружного адміністративного суду від
09.10.14 року відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому відсутні підстави для
її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянтів -
Роменської міської державної лікарні
ветеринарної медицини, Державної
фінансової інспекції в Сумській
області.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Роменської міської
державної лікарні ветеринарної
медицини задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Сумській
області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 09.10.2014р. по
справі № 818/1858/14 скасувати в
частині відмови в задоволенні
позовних вимог щодо скасування п.2
щодо перерахування коштів
спеціального фонду в сумі 11454,69 грн. до
державного бюджету та п.3 в частині
вжиття заходів щодо повернення коштів
на рахунок лікарні в сумі 16648,00 грн.
листа - вимоги Роменської об'єднаної
державної фінансової інспекції від
07.07.2014 р. №104-14/1083 "Про усунення
виявлених ревізією порушень чинного
законодавства".

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою скасувати п.2 щодо перерахування
коштів спеціального фонду в сумі 11454,69
грн. до державного бюджету та п.3 в
частині вжиття заходів щодо повернення
коштів на рахунок лікарні в сумі 16648,00
грн. листа - вимоги Роменської
об'єднаної державної фінансової
інспекції від 07.07.2014 р. №104-14/1083 "Про
усунення виявлених ревізією порушень
чинного законодавства".

В іншій частині постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
09.10.2014 року по справі 818/1858/14 залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.Судді
Бершов Г.Є. Ральченко І.М.

Повний текст постанови складений 22.12.2014
року.