Справа № 818/1593/14
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 р.Справа № 818/1593/14

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання
- Дудки О.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Дахна В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Міністерства внутрішних справ України
в Сумській області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 01.10.2014р. по справі №
818/1593/14

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області , третя особа -
ОСОБА_4 -

про визнання протиправним та
скасування наказу, поновлення на
службі,

ВСТАНОВИЛА:

17.06.2014 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся
до суду з адміністративним позовом, в
якому, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, просив
визнати протиправним та скасувати
наказ №124-о/с від 13.08.2009 року про
звільнення його з органів МВС згідно з
п.64 "ж" на підставі рапорту від 16.07.2009
року (за власним бажанням) Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України; поновити
його на посаді оперуповноваженого УБОЗ
відділу швидкого реагування "Сокіл"
УМВС України в Сумській області,
допустити негайне виконання постанови
в частині поновлення на посаді
оперуповноваженого УБОЗ відділу
швидкого реагування "Сокіл" УМВС
України в Сумській області.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 01.10.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
наказ №124 о/с від 13.08.2009 року про
звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх
справ згідно з п.62 "ж" Положення про
проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за власним бажанням).

Поновлено ОСОБА_1 на посаді
оперуповноваженого УБОЗ відділу
швидкого реагування "Сокіл" УМВС
України в Сумській області.

Допущено негайне виконання постанови в
частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
оперуповноваженого УБОЗ відділу
швидкого реагування "Сокіл" УМВС
України в Сумській області.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, просив
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нове рішення, яким позов
залишити без розгляду.

Представник відповідача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
вимоги апеляційної скарги підтримав в
повному обсязі, просив скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нове рішення, яким позов залишити без
розгляду.

Позивач та його представник в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
просили постанову суду першої
інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу відповідача - без
задоволення.

Третя особа - ОСОБА_4- в судове
засідання суду апеляційної інстанції
не прибув, про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
своєчасно та належним чином.

Частиною 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що неприбуття у судове
засідання сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши позивача
та його представника, представника
відповідача, переглянувши в межах
апеляційної скарги постанову суду та
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що наказом управління
Міністерства внутрішніх с прав
України в Сумській області №146 о/с від
31.12.2007 р. ОСОБА_1 був призначений на
посаду оперуповноваженого
відділення швидкого реагування
відділу швидкого реагування "Сокіл"
УБОЗ УМВС з 31.12.2007 р.

Наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області №124 о/с від 13.08.2009
року старшого лейтенанта міліції
ОСОБА_1, оперуповноваженого відділення
організації службової діяльності
відділу швидкого реагування "Сокіл"
УБОЗ УМВС з 13.08.2009 р. звільнено з
органів внутрішніх справ за п. 64 "ж" (за
власним бажанням) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України від 29.07.1991
року №114, на підставі поданого ним
рапорту від 16.07.2009 року (а.с. 8, 31).

Не погодившись з наказом №124 о/с від
13.08.2009 року, позивач звернувся із
зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що наказ
відповідача від 13.08.2009 року №124о/с про
звільнення ОСОБА_1 винесений не на
підставах, що передбачені законами
України, необґрунтовано, без
урахування права особи на участь у
процесі прийняття рішення, передчасно,
а тому такий наказ є протиправним та
підлягає скасуванню.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
апеляційної інстанції зважає на
наступне.

Як убачається із матеріалів справи,
позивач з адміністративним позовом
про скасування наказу №124 о/с від 13.08.2009
року звернувся до суду 17.06.2014 року.

Згідно ст. 5 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративне
судочинство здійснюється відповідно
до Конституції України, цього Кодексу
та міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для звернення до
суду у справах щодо прийняття громадян
на публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк.

Тобто, чинне законодавство обмежує
строк звернення до суду за захистом
прав, свобод та інтересів. Це,
насамперед, обумовлено специфікою
спорів, які розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Перебіг процесуального строку
починається з наступного після
відповідної календарної дати дня або
настання події, з якою пов'язано його
початок, тобто, з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення
до адміністративного суду визначені
ст. 100 КАС України.

Так, адміністративний позов, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала ( ч.1 ст. 100 КАС України).

При цьому колегія суддів зазначає, що
поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення особи, та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
труднощами для своєчасного вчинення
процесуальних дій, що підтверджені
належними доказами. Будь-яких доказів
того, що існували дійсно такі
обставини, які можна визнати поважними
позивачем не надано.

Так, з матеріалів справи убачається, що
постановою Ковпаківського районного
суду м.Суми від 17.03.2014 року кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.187
ч.4 Кримінального кодексу України
направлено прокурору Сумської області
для організації проведення
додаткового розслідування. Міру
запобіжного заходу відносно
підсудного ОСОБА_1 у виді взяття під
варту змінено на підписку про невиїзд,
звільнивши з - під варти негайно в залі
суду. ( а.с. 18-23).

25.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до УМВС
України в Сумській області із заявою
про поновлення його на службі та
виплату заробітної плати за час
вимушеного прогулу, яка зареєстрована
відповідачем 25.04.2014 року.

УМВС України в Сумській області листом
від 19.05.2014 року за вих. №2/10-Л-77
повідомило ОСОБА_1, що поновлення його
на службі в органах внутрішніх справ на
цей час неможливе, оскільки відносно
нього порушено кримінальну справу, по
якій триває досудове розслідування.
Також заявника повідомлено, що трудову
книжку (НОМЕР_1) вручено 13.08.2009 року
його матері - ОСОБА_5

Отже, ще 25.04.2014 року ОСОБА_1 було відомо
про його звільнення з органів
внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 155
Кодексу адміністративного судочинства
України суд своєю ухвалою залишає
позовну заяву без розгляду, зокрема,
якщо позовну заяву подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду і суд не знайшов підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

Відповідно до ч.3 ст.162 Кодексу
адміністративного судочинства
України якщо в ході судового розгляду
справи суд встановить, що провадження у
справі відкрито за позовною заявою,
поданою з пропущенням установленого
законом строку звернення до
адміністративного суду, або викладений
в ухвалі про відкриття провадження у
справі висновок суду про визнання
причин пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними був
передчасним, і суд не знайде інших
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, позовна заява
залишається без розгляду.

За таких обставин, враховуючи
відсутність належних доказів щодо
поважності причин пропуску строку,
встановленого статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів дійшла
висновку, що адміністративний позов
підлягає залишенню без розгляду.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення порушено приписи
ст.ст. 99, 100 КАС України, що призвело до
необґрунтованого задоволення позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Згідно з п.4 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати постанову суду і
залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що через
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню, позовна заява,
виходячи з приписів ч.1 ст.203 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підлягає залишенню без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, п.9 ч.1 ст. 155, ст.ст.
160, 167, 195, п. 4 ч.1 ст. 198, ч.1 ст. 203, п.4 ч.1 ст.
205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішних
справ України в Сумській області
задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 01.10.2014р.
по справі № 818/1593/14 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1
до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Сумській області, третя особа -
ОСОБА_4 про визнання протиправним
та скасування наказу, поновлення на
службі - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.

Повний текст ухвали виготовлений
26.12.2014 р.