Справа № 130/3321/14-а
Суддя: Заярний А. М.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 р.
м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі: секретаря Буга Р.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Плахотнюк
Н.Ю.,

представника третьої особи
Підгородецької В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринці справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_4, який діє в інтересах
ОСОБА_5 до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області, третя особа на стороні
відповідача: управління Пенсійного
фонду України у місті Жмеринка та
Жмеринському районі, про визнання
незаконною та скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_4, який діє в інтересах
ОСОБА_5 звернувся в суд з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправними дії
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області щодо винесення
постанови від 29.05.2014 про закінчення
виконавчого провадження ВП № 43267002 з
виконання виконавчого листа по справі
№ 130/3682/13-а, виданого Жмеринським
міськрайонним судом Вінницької
області; скасувати постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 29.05.2014 за ВП № 43267002 з виконання
виконавчого листа по справі № 130/3682/13-а,
виданого Жмеринським міськрайонним
судом Вінницької області.

Адміністративний позов аргументував
тим, що 23.12.2013 Жмеринським
міськрайонним судом Вінницької
області було прийнято постанову у
справі № 130/3682/13-а за адміністративним
позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області (надалі -
Управління) про визнання дії
незаконними та зобов'язання вчинення
дій, щодо поновлення виплати пенсії
громадянину України проживаючому за
межами України. Ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 05.02.2014 апеляційну скаргу Управління
- залишено без задоволення, а постанову
Жмеринського міськрайонного суду від
23.12.2013 - без змін.

На виконання постанови Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 23.12.2013, цим же судом
позивачу був виданий виконавчий лист.

13.05.2014 старшим державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю.
(надалі - державний виконавець)
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 43267002 на
підставі виконавчого листа № 130/3628/13-а
виданого Жмеринським міськрайонним
судом про зобов'язання Управління
поновити виплату пенсії ОСОБА_5 як
громадянину України, що постійно
проживає у Сполучених Штатах Америки, з
часу припинення такої виплати пенсії з
червня 2013 року.

04.11.2014 при ознайомленні про хід дій по
виконавчому провадженню, з усної
розмови державного виконавця
Плахотнюк Н.Ю. позивач дізнався, що
29.05.2014 винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 43267002.

З постановою про закінчення
виконавчого провадження позивач не
погоджується, так як рішення суду про
зобов'язання Управління поновити
виплату пенсії ОСОБА_5 як громадянину
України, що постійно проживає у
Сполучених Штатах Америки, з часу
припинення такої виплати пенсії з
червня 2013 року - не виконане.

Позивач вважає, що постанова про
закінчення виконавчого провадження
прийнята в порушення ч. 1 ст.11, п. 8 ч. 1 ст.
49 ЗУ «Про виконавче провадження».
Державним виконавцем не було проведено
перевірку фактичного виконання
судового рішення, не було вжито всіх
можливих заходів для виконання рішення
згідно приписів ст. 75 вище вказаного
Закону, та передчасно винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, що призвело до порушення
прав та інтересів позивача.

Оскільки постанова Жмеринського
міськрайонного суду не виконана, то
постанова державного виконавця
Плахотнюк Н.Ю. про закінчення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №130/3682/13-а
винесена в порушення п. 8 ч. 1 ст. 49
Закону.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги з вищезазначених підстав. Також
пояснив, що позивачу стало відомо про
наявність постанови про закінчення
виконавчого провадження 04.11.2014 при
ознайомлені з матеріалами виконавчого
провадження в Єдиному державному
реєстрі виконавчих проваджень, поштою
він дану постанову не отримував. Після
цього він відразу звернулися з даним
позовом до суду в межах 10-ти денного
строку, а тому не ставив питання про
поновлення строку її оскарження.
Представник також пояснив, що позивач
ОСОБА_4, який діє в інтересах свого
батька ОСОБА_5 за дорученням, звертався
на відділення поштового зв'язку для
отримання пенсійних виплат,
нарахування яких дійсно Управлінням
було відновлено, але не зміг їх
отримати, оскільки Управлінням
навмисно у протоколах (відомостях) на
її отримання не ставилась відмітка «Д»,
яка давала право отримати позивачу
пенсію за свого батька, який проживає в
Сполучених Штатах Америки, за
дорученням. В цьому і був сенс судового
рішення, на підставі якого був виданий
виконавчий лист для його примусового
виконання. Державний виконавець жодним
чином не вжила заходів для перевірки
фактичного виконання та примусового
виконання виконавчого листа.

Представник відповідача за дорученням
Плахотнюк Н.Ю. заперечила проти
задоволення позову, вважає його
безпідставним, оскільки її, як
державного виконавця у виконавчому
провадження ВП №43267002, листом
Управління за підписом керівника
скріпленого мокрою гербовою печаткою,
було повідомлено про поновлення
виплати пенсії, і їй цього було
достатньо для винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження.
Будь-яких інших дій по перевірці
фактичного виконання рішення суду
Плахотнюк Н.Ю. в межах виконавчого
провадження не вичиняла.

Представники третьої особи Бабієць Ю.В.
(05.12.2014), а Підгородецька В.О. (22.12.2014) в
судовому засіданні повідомили, що у
березні 2014 року було поновлено
нарахування пенсії ОСОБА_5, та кошти
були перераховані на поштове
відділення, яке здійснює їх виплату.
Представник ОСОБА_5 його син ОСОБА_4
пенсійні кошти за батька дійсно не
отримував, тому що у відомостях які
подавалися Управлінням на відділення
поштового зв'язку не стояла відмітка
«Д», яка давала право отримати пенсію
за довіреністю. Така відмітка не
ставилась, так як не було заяви від
пенсіонера ОСОБА_5 про отримання пенсії
за довіреністю, відповідно до ч. 2 ст. 47
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» - пенсія може
виплачуватися за довіреністю, порядок
оформлення і строки дії якої
визначається законом, виплата пенсії
за довіреністю здійснюється протягом
усього періоду дії довіреності за
умови поновлення пенсіонером заяви про
виплату пенсії, через кожний рік дії
такої довіреності, пенсіонер щорічно
повинен з'являтися до Управління та
писати відповідну заяву. Коли
призначалася пенсія ОСОБА_5 такої
вимоги законодавства не було. В
матеріалах пенсійної справи наявна
довіреність ОСОБА_5 на його сина ОСОБА_4,
яка видана 19.07.2007, строк дії до 19.07.2017.
Однак відсутня заява за 2013, 2014 рік, та
довіреність на 1 рік.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до постанови старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області Плахотнюк Н.Ю. від
13.05.2014, було відкрито виконавче
провадження ВП № 43267002 на підставі
виконавчого листа № 130/3628/13-а виданого
Жмеринським міськрайонним судом
Вінницької області про зобов'язання
управління Пенсійного фонду України в
м. Жмеринці та Жмеринському районі
Вінницької області поновити виплату
пенсії ОСОБА_5 як громадянину України,
що постійно проживає у Сполучених
Штатах Америки, з часу припинення такої
виплати пенсії з червня 2013 року (а.с.5).

29.05.2014 тим же державним виконавцем, було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП № 43267002 на
підставі виконавчого листа № 130/3682/13-а
виданого Жмеринським міськрайонним
судом Вінницької області, на підставі
п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче
провадження», у зв'язку з добровільним
його виконанням (а.с.6).

В судовому засіданні також були
досліджені матеріали виконавчого
провадження ВП№43267002, надані
представником відповідача для огляду,
з яких вбачається що виконавче
провадження було закрито на підставі
листа в.о. начальника Управління Пінчук
Н. від 16.05.2013 №3704/06-31/09, щодо виконання
постанови, яким було проінформовано
державного виконавця про поновлення
виплати пенсії ОСОБА_5 в березні 2014
року, згідно рішення суду.

В судовому засіданні також було
досліджено матеріали пенсійної справи
ОСОБА_5 №127142, надані для огляду
представником третьої особи, згідно
яких вбачається, що Управлінням було
поновлено нарахування пенсії ОСОБА_5 з
червня 2013 по червень 2014 року, а в липні
знову зупинено. Така пенсія
нараховувалась, зокрема згідно
протоколів від 26.02.2014, 29.04.2014, однак
відмітка про отримання її за
довіреністю не ставилась.

Відповідно до довіреності виданої
21.03.2013 ОСОБА_8, нотаріусом штату
Нью-Йорк, ліцензія № НОМЕР_2, яка дійсна
до 24.05.2015, засвідчує що ОСОБА_5 цією
довіреністю уповноважує ОСОБА_4, бути
його представником, перед усіма
третіми особами, в тому числі перед
фізичними та юридичними особами
приватного та публічного права, в
органах місцевого самоврядування та
державного управління, в органах
Пенсійного фонду (а.с.18).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну виконавчу службу» правову
основу діяльності державної
виконавчої служби становлять
Конституція України, Закон України
«Про державну виконавчу службу», та
інші закони та нормативно-правові акти,
що прийняті на їх виконання.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України,
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим листом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 вказаного Закону,
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення

боржника до відповідальності згідно із
законом. При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13.12.2010 № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» передбачено, державний
виконавець зобов'язаний здійснювати
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішень, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом (стаття 11 Закону
України "Про виконавче провадження").

Виконавці мають право повертати
документи щодо виконання рішень
адміністративних судів про стягнення з
пенсійних органів та суб'єктів владних
повноважень відповідних виплат пенсії,
соціальної допомоги тощо у разі
здійснення державним виконавцем усіх
можливих дії, спрямованих на виконання
рішення.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13.12.2010 № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» згідно зі статтею 181 КАС
України позивачами у справах щодо
оскарження рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби можуть бути учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, котрі вважають, що рішеннями, діями
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дій чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони 1) на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано;3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З досліджених в судовому засіданні
доказів вбачається, що управління
Пенсійного фонду України у місті
Жмеринка та Жмеринському районі, діючи
недобросовісно, при заздалегідь
відомих обставинах щодо відсутності
відповідної заяви пенсіонера ОСОБА_5
про отримання пенсії за довіреністю
його сином ОСОБА_4, при наявності в
пенсійній справі довіреності на сина
строком до 2017 року, було формально
поновлено нарахування пенсії за
судовим рішенням ОСОБА_5, без
представлення права її фактичного
отримання на відділенні поштового
зв'язку його сином ОСОБА_4 за
довіреністю. Державного виконавця було
повідомлено про поновлення виплати
пенсії, хоча фактично було поновлено її
нарахування, що не відповідає рішенню
суду.

Державний виконавець в свою чергу в
порушення принципів, закріплених в п. 3
ст. 2 КАС України, зокрема
добросовісності, розсудливості, в
порушення принципу пропорційності, без
дотримання необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілям, на досягнення яких спрямоване це
рішення, прийняв передчасно постанову
про закінчення виконавчого
провадження, не вживши усіх необхідних
заходів примусового виконання рішення,
передбачених в ч. 1 ст. 11 Закону «Про
виконавче провадження», щодо
фактичного виконання рішення суду про
зобов'язання Управління поновити
виплату пенсії ОСОБА_5 як громадянину
України, що постійно проживає у
Сполучених Штатах Америки, з часу
припинення такої виплати пенсії з
червня 2013 року, та не перевірив його
фактичного виконання, що призвело до
порушення прав та законних інтересів
позивач, а тому постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 5 ст. 124 Конституції
України, ст. 2 Закону України «Про
державну виконавчу службу» ст.ст. 11, 49, 82
Закону України «Про виконавче
провадження» п.п. 12, 18 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 13.12.2010 № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», на підставі ст. ст. 2, 11, 53, 59, 71,
76, 79, 86, 94, 159-163, 167, 181 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним дії відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області, щодо винесення
постанови від 29.05.2014 про закінчення
виконавчого провадження ВП №43267002 з
виконання виконавчого листа по справі
№130/3682/13-а, виданого Жмеринським
міськрайонним судом Вінницької
області.

Скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження від 29.05.2014 за
ВП №43267002 з виконання виконавчого листа
по справі №130/3682/13-а виданого
Жмеринським міськрайонним судом
Вінницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1)
судові витрати у розмірі 73 (сімдесят
три) грн. 08 коп. (судовий збір), які
підлягають обов'язковому стягненню
органами Державної казначейської
служби України із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунку суб'єкта владних
повноважень - відповідача.

Постанова може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Жмеринський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-ти денний
строк з дня її проголошення. У разі
застосування судом ч.3 ст.160 КАСУ, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 цього Кодексу, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Головуючий
А.М. Заярний