Справа № 1708/1586/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/79015/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Здолбунівської районної державної
адміністрації Рівненської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити певні дії -

в с т а н о в и в :

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із вказаним позовом, в якому
просила визнати дії відповідача щодо
відмови у призначенні соціальної
допомоги як інваліду ІІ групи
протиправними і зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
невиплачену соціальну допомогу з 19
жовтня 2011 року по листопад 2013 року і
стягнути завдані відповідачем
моральні збитки в розмірі 50000 грн. за
неодноразове приниження честі,
гідності її самої та її мами.

Постановою Здолбунівського районного
суду Рівненської області від 28 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2012 року, в задоволенні позову
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач є інвалідом 2-ї
групи загального захворювання з 19
жовтня 2011 року, що стверджується
випискою з акту огляду МСЕК до довідки
від 28 жовтня 2011 року РВН №0192821.

Згідно довідки управління Пенсійного
фонду України в Здолбунівськму районі
Рівненської області від 25 жовтня 2011
року №1657 позивач не має права на
призначення пенсії по інвалідності,
оскільки на момент звернення 25 жовтня
2011 року у позивача не було необхідного
страхового стажу.

Того ж дня позивач подав до відповідача
заяву про призначення соціальної
допомоги в розмірі 80% (для інваліда 2-ї
групи) прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність, на що 14
листопада 2011 року отримав відмову з тих
підстав, що його середньомісячний
дохід є більшим, ніж прожитковий
мінімум.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам» (далі - Закон) громадяни
України, які досягли віку,
встановленого ст.1 цього Закону, або є
інвалідами і не одержують пенсію та
постійно проживають на території
України, мають право на державну
соціальну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Пунктом 3 Порядку і виплати державної
соціальної допомоги особам, які не
мають права на пенсію, та інвалідам і
державної соціальної допомоги на
догляд, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 2 квітня
2005 року №261 (далі - Порядок),
встановлено, що до малозабезпечених
осіб, які мають право на державну
соціальну допомогу як особи, що не
мають права на пенсію, та інвалідам і
державну соціальну допомогу на догляд,
належать особи, середньомісячний
сукупний дохід яких за останні шість
календарних місяців або два квартали,
що передують місяцю звернення за
призначенням допомоги, не перевищує
прожитковий мінімум, визначений для
осіб, які втратили працездатність.

Середньомісячний сукупний дохід сім'ї
для призначення соціальної допомоги і
допомоги на догляд обчислюється згідно
з пунктами 3-9 Методики, затвердженої
наказом Мінпраці, Мінекономіки,
Мінфіну, Держкомстату і
Держкомсім'їімолоді від 15 листопада 2001
року №486/202/524/455/3370 і відповідно до п. 25
Порядку.

Пунктом 26 Порядку передбачено, що
середньомісячний сукупний дохід особи
для визначення права на призначення
соціальної допомоги та допомоги на
догляд обчислюється шляхом ділення
середньомісячного сукупного доходу
сім'ї на кількість членів сім'ї.

В даному випадку до складу сім'ї
позивача входять два чоловіки,
середньомісячний сукупний дохід склав
2141,80грн., а на одну особу - 1048,40 грн., що
дійсно перевищує прожитковий мінімум
для осіб, які втратили працездатність
(784 грн.).

Згідно роз'яснень Міністерства юстиції
України від 09.03.2011 року право на
державну соціальну допомогу особам,
які не мають права на пенсію, та
інвалідам, мають особи, що одночасно
відповідають всім умовам, зазначеним у
ст.4 Закону. Крім того, що особа інвалід,
вона не повинна отримувати пенсію або
соціальні виплати, повинна бути
малозабезпеченою, щоб
середньомісячний сукупний дохід на
особу не перевищував прожитковий
мінімум для осіб, які втратили
працездатність.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів першої
та апеляційної інстанцій щодо
правомірності дій відповідача при
відмові позивачу у призначенні
допомоги і у зв'язку із цим щодо
безпідставності даних позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зроблених
судами попередніх інстанцій висновків
не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Здолбунівського районного суду
Рівненської області від 28 вересня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер