Справа № 2а-5056/11/1370
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р.
Справа № 876/10456/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Сердюк О.Ю.,

представника позивача
Лаврика А.Р.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2014
року по справі № 2а-5056/11/1370 за позовом
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до ОСОБА_2 про
стягнення податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів, -

В С Т А Н О В И В:

04.05.2011 року Державна податкова
інспекція у Шевченківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
звернулася в суд з позовом, яким
просила стягнути з ОСОБА_2 податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
розмірі 63 970 грн..

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28 жовтня 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області постанову суду
першої інстанції оскаржила, подала
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
просить її скасувати та прийняти нову,
якою позовні вимоги задоволити.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що оскільки сума податку з
власників транспортних засобів, яка
мала б бути сплачена особою під
первинної реєстрації не зарахована на
єдиний казначейський рахунок
державного бюджету, що є підставою
вважати, що особа не виконала свого
обов'язку із сплати податку. При цьому
та обставина, що транспортний засіб
було зареєстровано, не є доказом того,
що податок сплачено, як і не є підставою
для звільнення платника від обов'язку
сплати податку.

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення та підтримав
доводи апеляційної скарги, а
відповідач заперечила проти них.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що відповідно до
листа Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Управління Державтоінспекції ГУМВС
України у Львівській області №782зп від
11.02.2011 року на ім`я ОСОБА_2 12.03.2009 року
здійснено реєстрацію автомобіля марки
MERSEDES-BENZ 814 (державний номерний знак
НОМЕР_1) 1997 року випуску та 14.04.2009 року
здійснено реєстрацію автомобіля марки
MERSEDES-BENZ VITO 108 CDI (державний номерний знак
НОМЕР_2) 2001 року випуску (а.с.12-13).

Згідно з Розрахунком суми податку з
власників транспортних засобів, сума
податку, що підлягає сплаті, становить
63 970,00 грн.

Позивачем скеровано ОСОБА_2
повідомлення щодо необхідності
підтвердження нею сплати податку з
власників транспортних засобів.

Відповідно до довідки Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
№31851/17-010 від 31.12.2010 року до бюджету від
відповідача кошти по сплаті податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів в
сумі 63 970,00 грн. не надходили (а.с.6).

Закон України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" від
11.12.1991 р. порушення якого встановлено
податковим органом, та Закон України
від 25.06.1991, № 1251-XII "Про систему
оподаткування", Закон України від 21.12.2000
р. № 2181-III "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" втратили чинність з 01 січня 2011
року, згідно з Податковим кодексом
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI.

Спірні правовідносини виникли до 01.01.2011
року, а саме в 2009 році, тому положення
Закону України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" та «Про
систему оподаткування", «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" застосовуються
судом при вирішенні спору.

Стаття 14 Закон України "Про систему
оподаткування" передбачала, що до
загальнодержавних належать, зокрема,
такі податки і збори (обов'язкові
платежі), як податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. Порядок
сплати даного податку до 01.01.2011 р. було
врегульовано Законом України "Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів".

Чинний Податковий кодекс України (ст. 9)
також передбачає сплату даного
податку, як загальнодержавного, який
тепер називається збір за першу
реєстрацію транспортного засобу.
Порядок сплати збору за першу
реєстрацію транспортного засобу
врегульовано розділом 7 ПК України.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів"
(чинного в 2009) та до чинного Податкового
кодексу України платниками податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів
(тобто, збору за першу реєстрацію
транспортного засобу) є юридичні особи,
та фізичні особи, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які є об'єктами
оподаткування.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів"
(чинного в 2009) та до чинного Податкового
кодексу України перша реєстрація в
Україні - це реєстрація транспортного
засобу в Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу, а фізичні
особи-платники податку зобов'язані
пред'явити органам, що здійснюють першу
реєстрацію в Україні транспортних
засобів, квитанції або платіжні
доручення про сплату податку за
попередній (у разі здійснення сплати)
та за поточний роки.

Податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів сплачується фізичними та
юридичними особами перед проведенням
першої реєстрації в Україні
транспортних засобів за місцем
реєстрації транспортних засобів за
ставками, що діють на день сплати.

У разі відсутності документів про
сплату податку, перша реєстрація в
Україні транспортних засобів не
проводиться.

Державна реєстрації транспортних
засобів на час виникнення спірних
правовідносин регулювалась Постановою
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998р. N1388 «Про затвердження
Правил державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок». Пунктом
8 цих правил визначено, що реєстрація
транспортних засобів здійснюється на
підставі заяви власника, поданої
особисто, і документів, що посвідчують
його особу, правомірність придбання
транспортного засобу, оцінки його
вартості, яка провадиться
спеціалістом.

Відповідно до Інструкції про порядок
здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них", затвердженої
наказом МВС № 379, після завершення
приймання готівки клієнту видається
квитанція (другий примірник
прибуткового касового документа) або
інший документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі. Квитанція або інший
документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, має містити
найменування банку, який здійснив
касову операцію, дату, час здійснення
касової операції, а також підпис банку,
який прийняв готівку, відбиток печатки
(штампа) або електронний підпис
працівника банку, засвідчений
електронним підписом САБ.

З наведених норм вбачається, що
безумовною підставою для першої
реєстрації транспортного засобу є
сплата відповідного податку, і такий
податок сплачується до реєстрації, а не
після.

Реєстрація транспортного засобу без
сплати встановленого законом податку
тягне за собою відповідальність не
відповідача, а посадових осіб
Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у
Львівській області, які здійснили таку
реєстрацію.

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_2 перша реєстрація автомобілів
марки MERSEDES-BENZ 814 (державний номерний
знак НОМЕР_1) 1997 року випуску та MERSEDES-BENZ
VITO 108 CDI (державний номерний знак НОМЕР_2)
2001 року випуску була проведена, тому
документи, які стали підставою для
реєстрації були оформлені належним
чином. Вказане не заперечується
сторонами по справі. Відсутність
надходження коштів (податку) в дохід
бюджету не є підставою для стягнення їх
саме з відповідача.

Позивачем під час розгляду
адміністративної справи не наведено
об'єктивних доводів щодо наявності в
діях відповідача ознак протиправності,
як і не доведено правомірності
стягнення з неї суми податку з
власників транспортних засобів, а
відтак, на думку суду, заявлений позов
задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги є
безпідставними та такими, що не
підлягають до задоволення.

Отже, колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
дійшов до вірних висновків, приймаючи
рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 28
жовтня 2014 року по справі № 2а-5056/11/1370 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич