Справа № 826/17171/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2014 року 09:30
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Катющенка В.П., розглянув в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу
до Департаменту будівництва
та житлового забезпечення виконавчого
Київської міської ради
(Київської міської державної
провадження в якій відкрито відповідно
до ухвали суду від 14.11.2014,
про: визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Департаменту будівництва та
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), в якому просить суд:
«визнати дії відповідача
зобов'язати відповідача надати йому
запитувану інформацію, а саме:
- кількість використаної теплової
енергії будинком за березень і квітень
2014 року (згідно показників будинкового
приладу обліку теплової енергії) (п. 12 і
п. 14 «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21.07.2005);
- опалювальна площа будинку (пп. 1 п. 2
«Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 630 від 21.07.2005р. Надати окремо сумарну
опалювальну площу всіх 144-х квартир і
сумарну опалювальну площу місць
загального користування будинку;
- перелік квартир будинку, обладнаних
квартирними лічильниками теплової
енергії, з наведенням опалювальної
площі цих квартир і показників
лічильників за весь опалювальний
період 2013 - 2014 р. та нарахованих їм
показників кількості теплової енергії
на опалення місць загального
користування будинку (п. 2.4; 2.5; 2.6
додатку до Наказу № 47 Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 22.02.2008 р. «Про
затвердження Рекомендацій щодо
застосування Методики розрахунку
кількості теплоти, спожитої на
опалення місць загального
користування багатоквартирних
будинків, та визначення плати за їх
- а також надати доступ до проектної і
виконавчої документації на
будівництво вищевказаного будинку для
проведення експертизи на предмет
відповідності її вимогам Державних
Позовні вимоги ґрунтуються на
долучених до адміністративного позову
зверненні позивача від 11.08.2014 на адресу
Директора Департаменту будівництва та
житлового забезпечення Київської
міської державної адміністрації, у
якому позивач просив надати зазначену
вище інформацію; відповіді від 22.09.2014 №
056/110/805-934/4, якою ОСОБА_1 повідомлено, що
його питання вже було предметом
розгляду та узагальнююча інформація
про застосовані при розрахунку
спожитої теплової енергії методики,
використані параметри теплоносія,
тарифи, пояснення з посиланням на
нормативно-правові акти, були
направлені йому листом від 15.08.2014 №
056/110/804-т-934/2. Також зазначено, що
детальна інформація по суті питання з
усіма вичерпними роз'ясненнями,
розрахунками, кількістю спожитої
теплової енергії, опалювальною площею
квартир будинку, власникам яких
надавалися послуги з централізованого
опалення, що підлягають оплаті з
необхідними матеріалами, надавались
під час особистих зустрічей, а також
направлена обслуговуючим
підприємством листами від 14.02.2014 №
110/23-116, від 11.04.2014 № 110/23-378, від 27.05.2014 №
110/23-589 та розміщена на власній
Вважаючи такі дії відповідача
протиправними та такими, що порушують
положення Закону України «Про доступ
до публічної інформації», позивач
звернувся з даним позовом до суду.
Відповідачем 24.12.2014 надано суду
письмові заперечення проти позову, в
яких останній вказує, що запитувана
позивачем інформація регулюється
нормами Цивільного кодексу України,
Законом України «Про звернення
громадян» та Законом України «Про
житлово - комунальні послуги», які є
спеціальними та у зв'язку з чим на
запитувану позивачем інформацію не
розповсюджується дія Закону України
«Про доступ до публічної інформації».
Зазначає, що ОСОБА_1 раніше була надана
інформація про кількість використаної
теплової енергії та площі будинку, про
що свідчать листи, які позивач додав до
позову. Щодо вимог позивача про надання
доступу до проектної і виконавчої
документації на будівництво будинку
для проведення експертизи на предмет
відповідності її вимогам ДБН, то
позивачу було надано відповідь з цього
питання та роз'яснено, що будинок було
прийнято в експлуатацію без зауважень,
що свідчить про виконання зобов'язань
по будівництву об'єкта інвестування в
повному обсязі. Також відповідач
вказує, що інформація про перелік
квартир будинку, обладнаних
квартирними лічильниками теплової
енергії, з наведенням опалювальної
площі цих квартир і показників
лічильників за весь опалювальний
період 2013-2014 років та нарахованим їм
показників кількості теплової енергії
на опалення місць загального
користування будинку є, у розумінні
норм Закону України «Про інформацію»
конфіденційною інформацією про осіб -
мешканців будинку, та без їх згоди
розповсюдженню не підлягає.
Вирішуючи спір, суд виходить з
Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Статтею 40 Конституції України
встановлено, що усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.
Відповідно до статті 1 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
публічна інформація - це відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом. Публічна
інформація є відкритою, крім випадків,
встановлених законом.
Однією з гарантій реалізації
конституційних прав на вільне
збирання, зберігання, використання і
поширення інформації є законодавче
закріплення права кожного на доступ до
інформації, яке згідно зі статтею 5
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» забезпечується
систематичним та оперативним
оприлюдненням інформації в офіційних
друкованих виданнях, на офіційних
веб-сайтах в мережі Інтернет, на
інформаційних стендах та будь-яким
іншим способом, а також шляхом надання
інформації на запити.
Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є співвласником квартири
Для отримання інформації з метою
визначення правильного нарахування
платежів за централізоване опалення
його квартири в опалювальний період
2013-2014 років, позивач 11.08.2014 подав до
відповідача саме звернення, а не запит
на отримання публічної інформації.
Відповідно до частини першої статті 1
Закону України «Про звернення
громадян» громадяни України мають
право звернутися до органів державної
влади, місцевого самоврядування,
об'єднань громадян, підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, засобів масової
інформації, посадових осіб відповідно
до їх функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.
З системного аналізу викладеного та
матеріалів справи вбачається, що
звернення позивача від 11.08.2014 не є
інформаційним запитом в розумінні
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» № 2939-VI, а
підлягає вирішенню відповідно до вимог
Закону України «Про звернення
громадян» № 393/96-ВР, що і було вчинено
Передбачене статтею 1 Закону України
«Про звернення громадян» право
громадян України звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення
кореспондується із встановленими
статтями 14, 15, 19 цього Закону
обов'язками органів державної влади,
місцевого самоврядування та їх
посадових осіб, керівників та
посадових осіб підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), об'єктивно, всебічно і
вчасно перевіряти заяви чи скарги,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, письмово повідомляти
громадянина про результати перевірки
заяви чи скарги і суть прийнятого
рішення.

Відповідно до частини першої статті 20
Закону України «Про звернення
громадян» звернення розглядаються і
вирішуються у термін не більше одного
місяця від дня їх надходження, а ті, які
не потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів.

Частиною другою статті 2 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
встановлено, що цей Закон не
поширюється на відносини щодо
отримання інформації суб'єктами
владних повноважень при здійсненні
ними своїх функцій, а також на
відносини у сфері звернень громадян,
які регулюються спеціальним законом.

Враховуючи вищенаведене та оскільки
позивачем оскаржуються дії
відповідача відповідно до вимог Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», який на дані
правовідносини не поширюється, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

При цьому, з огляду на приписи частини
другої статті 2 Закону України «Про
доступ до публічної інформації», судом
оцінка дій відповідача в межах Закону
України «Про звернення громадян» не
надається, оскільки надання такої
оцінки можливе у разі пред'явлення
окремого позову в межах правовідносин,
пов'язаних із розглядом звернення
позивача.

Частиною першою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно частини другої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

Оскільки відповідачем свідки не
залучалися й судова експертиза не
проводилася, судові витрати з позивача
стягненню не підлягають.

На підставі вищенаведених норм
законодавства та керуючись вимогами
статей 69-71, 94, 158-163, 167, 183-2, 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими ч. 8 ст. 183-2, ст.
ст. 185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
В.П. Катющенко