Справа № 199/1778/14(2а/199/91/14)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"22" грудня 2014 р.справа № 199/1778/14(2а/199/91/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська

на постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
31 липня 2014 року

справа № 199/1778/14(2а/199/91/14)

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася в
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська про зобов'язання
зарахувати період догляду за
малолітніми дітьми з 1981 року по 1984 рік в
районах крайньої Півночі з урахуванням
стажу роботи в кратному обчисленні 1,5;
після зарахування догляду за дітьми та
відгулів за 1990-1992, 19994 роки призначити
пільгову пенсію з часу первинного
звернення до органу Пенсійного фонду
України з 21 червня 2009 року.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
31 липня 2014 року адміністративний позов
задоволено. Визнано незаконними дії
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська в частині відмови у
зарахуванні до стажу роботи при
обчисленні пенсії ОСОБА_1 часу догляду
непрацюючої матері за малолітніми
дітьми: з 28 грудня 1981 року по 22 лютого 1982
року, з 08 березня 1982 року по 03 травня 1982
року, з 03 травня 1982 року по 01 грудня 1982
року, з 21 лютого 1984 року по 16 квітня 1984
року, з 17 квітня 1984 року по 11 червня 1984
року та зарахування цього кожного року
за один рік і шість місяців роботи при
обчисленні стажу для отримання пенсії
по старості відповідно до Постанови
РМС від 10 лютого 1960 року №148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року «Про упорядкування пільг для осіб,
що працюють в районах Крайньої Півночі
і в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська зарахувати до стажу
роботи при обчисленні пенсії ОСОБА_1 з
дня звернення за пенсією часу догляду
непрацюючої матері за малолітніми
дітьми: з 28 грудня 1981 року по 22 лютого 1982
року, з 08 березня 1982 року по 03 травня 1982
року, з 03 травня 1982 року по 01 грудня 1982
року, з 21 лютого 1984 року по 16 квітня 1984
року, з 17 квітня 1984 року по 11 червня 1984
року та зарахувати цей кожен рік за
один рік і шість місяців роботи при
обчисленні стажу для отримання пенсії
по старості відповідно до Постанови
РМС від 10 лютого 1960 року №148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року «Про упорядкування пільг для осіб,
що працюють в районах Крайньої Півночі
і в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська подало апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

За доводами апеляційної скарги, у
позивача відсутній необхідний стаж
роботи в районах Крайньої Півночі та
наявний стаж роботи, за відсутності
трудового договору, підлягає
зарахуванню до страхового стажу в
календарному обчисленні.

Позивачем постанова суду першої
інстанції не оскаржена.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції, з урахуванням положень
статті 195 Кодексу адміністративного
судочинства України, вважає за
необхідне переглянути судове рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи,
у 2009 році, після досягнення 50 річного
віку ОСОБА_1 звернулася до управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська з заявою про
призначення пенсії за віком. Органом
Пенсійного фонду України позивачу
відмовлено у призначенні пенсії.

Позивач, не погодившись з відмовою у
призначенні пенсії, звернулася до суду
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська, в якому зокрема
просила зобов'язати управління
зарахувати дні відгулів в кратному
обчисленні 1,5 в стаж роботи в районах
Крайньої Півночі (15 років 4 місяці 19
днів), призначити пенсію за віком з 50
років, виплатити пенсію з червня 2009
року.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
01 липня 2011 року у справі №2а-430/11,
визнано неправомірними дії та
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська здійснити
перерахунок стажу ОСОБА_1 за період
1990-1992; 1994 років з включенням
неоплачуваних відгулів до
встановленого мінімуму трудової
участі. У задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено (а.с. 6-7).

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2012 року апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська залишено без
задоволення, постанову
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2011
року у справі №2а-430/11 без змін (а.с. 8-10).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 21 листопада 2013 року
касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська залишено без
задоволення, постанову
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2012 року залишено без змін
(а.с. 11-13).

Управлінням Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська судове рішення
виконувалося в примусовому порядку
органом державної виконавчої служби.
Так, постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління від 24 липня 2012 року відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2а-430, виданого 12
липня 2012 року Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська. З
листа управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Дніпропетровській області вбачається,
що 20 серпня 2012 року державним
виконавцем винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження у
зв'язку з фактичним виконанням в
повному обсязі вимог виконавчого
документа (а.с.15-19).

У подальшому, управління Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська звернулося до суду з
заявою про роз'яснення постанови
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2011
року у справі №2а-430/11 в частині, що
стосується дати з якої необхідно
призначити пенсію.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
23 грудня 2013 року роз'яснено судове
рішення та зазначено, що управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська зобов'язано
здійснити перерахунок стажу позивачу
за період 1990-1992; 1994 років з включенням
неоплачуваних відгулів до
встановленого мінімуму трудової
участі з 21 червня 2009 року (а.с. 14).

В матеріалах справи, міститься копія
протоколу управління Пенсійного фонду
України в Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська №75458 від 23
грудня 2013 року про відмову у
призначенні пенсії, при цьому
загальний стаж позивача становить 20
років 11 місяців 4 дні, у тому числі стаж
роботи в районах Крайньої Півночі 13
років 2 місяці 19 днів (а.с. 45).

ОСОБА_1 листом від 05 лютого 2014 року
звернулася до управління Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська з проханням надати
роз'яснення щодо зарахування днів
догляду за дітьми, по рокам та
обчислення стажу в півтора рази за
період з 28 січня 1981 року по 31 грудня 1984
року (а.с. 20).

Засіданням комісії з розгляду
повторних звернень громадян в
управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі 18
лютого 2014 року (витяг з протоколу №2)
роз'яснено проведений розрахунок стажу
роботи в районах Крайньої Півночі, який
склав 13 років 02 місяці 19 днів, наступним
чином: з 12 червня 1979 року по 17 липня 1980
року - 1 рік 01 місяць 06 днів; з 01 серпня 1980
року по 27 січня 1981 року - 05 місяців 27
днів; з 23 березня 1981 року по 31 грудня 1981
року - 129 трудоднів; з 01 березня 1982 року
по 31 грудня 1982 року - 76 трудоднів; з 01
січня 1983 року по 31 грудня 1983 року - 190
трудоднів; з 01 січня 1984 року по 31 грудня
1984 року - 179 трудоднів. Загальна
кількість трудоднів - 574 (1 рік 10 місяців
15 днів), тобто з 23 березня 1981 року по 07
лютого 1983 року стаж роботи в районах
Крайньої Півночі, з 08 лютого 1983 року по
31 грудня 1984 року - догляд за дитиною до
трьох років; з 01 січня 1985 року по 31
грудня 1990 року - 6 років; з 01 січня 1991
року по 01 жовтня 1994 року - 3 роки 09
місяців 01 день. Також, зазначено, що
комісія підтвердила правильність
відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за
віком особам, що працювали в районах
Крайньої Півночі, в зв'язку з
недостатністю кількістю стажу роботи в
районах Крайньої Півночі (а.с. 21-22).

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
передбачено, що період роботи до 1 січня
1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
а також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991
року. Пільгове обчислення страхового
стажу застосовується для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі». Пільгове обчислення
страхового стажу провадиться на
підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або
довідки, в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та користування
пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Відповідно до підпункту «б» пункту 7
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України №22-1 від 25 листопада 2005 року, за
період роботи до 01 січня 1991 року на
Крайній Півночі чи в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також
на острові Шпіцберген надаються
договори або інші документи, що
підтверджують право працівника на
пільги, передбачені для осіб, які
працювали в районах Крайньої Півночі
чи місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі.

Отже, що трудовий договір є не єдиним
документом, який може підтверджувати
роботу в районах Крайньої Півночі.

Відповідно до статті 62 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом «ж» статті 56 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
передбачено, до стажу роботи, який дає
право на трудову пенсію, зараховується
час догляду непрацюючої матері за
малолітніми дітьми, але не довше ніж до
досягнення кожною дитиною 3 річного
віку.

Згідно записів в трудовій книжці
позивач працювала, зокрема, в районах
Крайньої Півночі з 12 травня 1979 року по 17
липня 1980 року, з 01 серпня 1980 року по 27
січня 1981 року, з 23 березня 1981 року по 01
жовтня 1994 року (а.с. 27, 28).

Відповідно до довідки №136 від 12 лютого
2010 року, виданої риболовецькою артіллю
«Колхоз «Ударник», позивач працювала в
колгоспі «Ударник» з 23 березня 1981 року
по 01 жовтня 1994 року, при встановленому
мінімумі трудової участі жінок у 1981
році 230 днів (як жінка, яка мала одну
дитину дошкільного віку), у 1982 році
мінімумі трудової участі (як жінка, яка
мала дві дитини дошкільного віку)
фактично відпрацювала: у 1981 році 129
днів, у 1982 році 76 днів; при цьому в
період часу з 28 грудня 1981 року по 22
лютого 1982 року позивачу надана
допологова відпустка, з 08 березня 1982
року по 03 травня 1982 року надана
післяпологова відпустка, та відпустка
по догляду за дитиною з 03 травня 1982 року
по 01 грудня 1982 року; у 1984 році при
встановленому мінімумі трудової
участі жінок 180 днів (як жінка, яка мала
дві дитини дошкільного віку) фактично
відпрацювала 179 днів, при цьому в період
часу з 21 лютого 1984 року по 16 квітня 1984
року позивачу надана допологова
відпустка, з 17 квітня 1984 року по 11
червня 1984 року післяпологова
відпустка.

Також у довідці зазначено, що ОСОБА_1 за
час роботи користувалася пільгами
встановленими Указом Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі і в місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі». Стаж роботи
позивача зараховується в 1,5 розмірі
(а.с. 23-24).

Враховуючи наведене, фактичні
обставини справи, період відпустки
позивача по догляду за дітьми
зараховується до спеціального стажу
(пільгового трудового стажу).

Таким чином, судом першої інстанції
повно встановлені обставини справи та
надана правильна юридична оцінка, у
зв'язку з чим підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська - залишити без
задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
31 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим