Справа № 242/1882/14-ц
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.Справа № 242/1882/14-цКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду в
м. Харкові адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області на постанову
Селидівського міського суду Донецької
області від 17.07.2014р. по справі №
242/1882/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Селидове Донецької області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Селидове Донецької області, в якому
просив суд, з урахуванням уточнень,
визнати дії відповідача щодо відмови в
перерахунку пенсії по заробітку згідно
ст.37 Закону України «Про державну
службу» - неправомірними та скасувати
рішення № 1371 від 13.05.2014 року УПФУ в
м.Селидове Донецької області.

Судом першої інстанції
адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано незаконними дії Управління
Пенсійного Фонду України в м. Селидове
Донецької області щодо відмови у
перерахунку пенсії ОСОБА_1 та скасовано
рішення Управління Пенсійного Фонду
України в м. Селидове Донецької області
№ 1371 від 13.05.2014 року щодо відмови в
перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в м. Селидове Донецької
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з 01.05.2014 року з урахуванням
періоду роботи з 01 квітня 2009 року по 31
березня 2014 року, з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, які враховуються при
обчисленні пенсії та з яких сплачено
страхові внески, з урахуванням раніше
проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився із таким
рішенням суду сершої інстанції та
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить постанову скасувати та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Сторони в судове засідання не прибули,
повідомлялись належним чином.

Відповідно до статті 197 КАС України
справу розглянуто в порядку письмого
провадження.

Згідно зі статтею 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
рішення суду першої інстанції в межах
впеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного Фонду
України в м. Селидове Донецької області
та отримує пенсію з 25.04.2014 року.

08.05.2014 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Селидове Донецької області із заявою
про перерахунок пенсії по заробітку.

Рішенням Управління Пенсійного Фонду
України в м. Селидове Донецької області
№ 1371 від 13.05.2014 року ОСОБА_1 було
відмовлено у здійсненні перерахунку
пенсії на підставі того, що включення
до заробітної плати державного
службовця суми індексації,
одноразової матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань чинним
законодавством не передбачено.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позовні вимоги, виходив
з того, що дії відповідача по відмові в
перерахунку пенсії є неправомірними та
порушують права позивача.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними. Пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Згідно з ч.1 ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з ч. 1 статті 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» до заробітної
плати (доходу) для обчислення пенсії,
зокрема, враховуються: суми виплат
(доходу), отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про оплату праці» структура
заробітної плати складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Колегія суддів зазначає, що загальні
засади діяльності, статус державних
службовців, які працюють в державних
органах та їх апараті, а також
особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям встановлені
Законом України «Про державну службу».

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону України «Про
державну службу» пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 70
відсотків суми їх заробітної плати з
якої сплачено страховий єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Статтею 37-1 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій. Перерахунок
пенсії здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок. При
цьому саме на Кабінет Міністрів
України покладається регулювання
питань оплати праці державних
службовців, встановлення розмірів
посадових окладів, надбавок, доплат,
матеріальної допомоги.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії. Із змісту статті 40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця установлений постановами
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 року № 865 та від 23 квітня 2003
року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 із
змінами і доповненнями передбачено, що
особи, які вийшли на пенсію згідно
Закону України «Про державну службу»
мають право на перерахунок пенсій, але
лише за умови підвищення заробітної
плати державним службовцям після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року «Про внесення змін до
Закону України «Про державну службу».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено,
що у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення
змін до Закону України «Про державну
службу» заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким
пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України «Про державну
службу», визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент
перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку; 2) іншим
пенсіонерам - на підставі документів,
поданих на час перерахунку, виходячи із
сум заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому, премія та інші надбавки
враховуються в середніх розмірах
стосовно визначених законодавством
таких виплат у відповідному державному
органі, з якого особа вийшла на пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок, якщо вони були фактично їй
встановлені.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції, що
чинне законодавство як загальне, так і
спеціальне, відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.

Визначаючи період, з урахуванням якого
необхідно провести перерахунок пенсії
позивача, колегія суддів зазначає, що
відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України
«Про державну службу» визначення
заробітної плати для обчислення пенсій
державним службовцям здійснюється у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з п.1 постанови Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000 року № 865
«Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» розмір виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років), що
включаються в заробіток для обчислення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією
за будь-які 60 календарних місяців
роботи, яка дає право на даний вид
пенсії, підряд перед зверненням за
пенсією. Середньомісячна сума
зазначених виплат за 60 календарних
місяців визначається шляхом ділення
загальної суми цих виплат на 60.

Колегією суддів встановлено, що
відповідно до довідки № 227 від 03.06.2014
року про складові заробітної плати (за
останні 24 календарні місяці роботи або
за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», виданої Центром
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Селидівської міської ради,
ОСОБА_1 за період з 01.04.2012 року до 31.03.2014
року нараховувалися інші виплати, а
саме: матеріальна допомога на
оздоровлення, компенсації, матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати. На всі виплати,
включені в довідку, нараховано
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно з довідкою № 265 від 26.06.2014 року
про складові заробітної плати (за
останні 24 календарні місяці роботи або
за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до ЗУ «Про державну
службу», виданої Центром соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді
Селидівської міської ради, ОСОБА_1 за
період з 01.04.2009 року до 31.03.2014 року
нараховувалися інші виплати, а саме:
матеріальна допомога на оздоровлення,
компенсації, матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати. На всі
виплати, включені в довідку, нараховано
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції, що при проведенні
перерахунку пенсії позивача необхідно
враховувати складові заробітної плати
за період з 01 квітня 2009 року по 31
березня 2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» перерахунок
призначеної пенсії провадиться в такі
строки: у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернувся із заявою
до відповідача про перерахунок пенсії
08.05.2014 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у нього виникло право на
перерахунок пенсії з 01.05.2014 року.

На підставі викладеного перерахунок
пенсії ОСОБА_1 необхідно провести з
01.05.2014 року.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи викладене колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог щодо здійснення
перерахунку пенсії державного
службовця з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення, компенсації,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, на які були
нараховані страхові внески та які
отримувались позивачем.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки викладена
правова позиція не є обґрунтованою та
підтвердженою матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Селидове
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Селидівського міського суду
Донецької області від 17.07.2014р. по справі
№ 242/1882/14-ц залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М.