Справа № 804/16051/14
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання -
представника позивача - Шевчук О.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Брилліон» до
державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -
02.10.2014 року Дніпропетровським окружним
адміністративним судом відкрито
провадження у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Брилліон» до
державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
позивач просить визнати протиправними
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 24.09.2014 року №
В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що ДПІ у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
на підставі висновків, викладених у
акті перевірки від 10.09.2014 року №
2039/04-65-22-03/24599993, прийнято податкове
року, яким підприємству збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 33 332,50 грн.
Позивач з зазначеним рішенням не
погоджується, вважає його
безпідставним, необґрунтованим та
таким, що підлягає скасуванню, оскільки
здійснював господарську діяльність у
відповідності до вимог податкового
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила суд їх
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, відповідач про
дату, час та місце судового розгляду
справи повідомлявся належним чином. До
матеріалів справи долучено письмові
заперечення проти позову в яких
зазначено, що операції позивача з ТОВ
«Модум» є не реальними, оскільки не
підтверджені первинними документами,
тому відсутні підстави для задоволення
Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши письмові
докази, наявні в матеріалах справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Брилліон»
зареєстроване як юридична особа 25.02.1997
року та перебуває на податковому
обліку в державній податковій
інспекції у Кіровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
10.09.2014 року працівниками державної
податкової інспекції у Кіровському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області складено
акт № 2039/04-65-22-03/24599993 «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Брилліон» (код за ) щодо дотримання вимог
податкового законодавства по податку
на додану вартість по взаємовідносинам
з платником податків ТОВ «Модум» (код
Відповідно до висновків вищевказаного
акту, позаплановою виїзною
документальною перевіркою встановлено
порушення п. 198.1, п.198.2, п.198.6 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість в розмірі 26 666,00 грн., а
саме в квітні 2014 року на суму ПДВ - 26 666,00
Не погодившись з актом перевірки
позивачем 15.09.2014 року подано письмові
заперечення на нього.
позивача повідомлено про залишення
заперечень без задоволення, а
висновків акту перевірки без змін.
24.09.2014 року відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення №
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 33 332,50 грн.,
в т.ч. за основним платежем в розмірі 26
666,00 грн. та за штрафними санкціями - 6666,50
Вирішуючи правомірність визначеного
податковим органом ТОВ «Брилліон»
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість, а також з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, правомірності
формування витрат та податкового
кредиту для цілей визначення об'єкта
оподаткування суд зазначає, що йому
належить з'ясувати, зокрема, такі
обставини, як: рух активів у процесі
здійснення господарської операції,
установлення спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
Вказана позиція викладена в Листах
Вищого адміністративного суду України
від 02.06.2011 № 742/11/13-11 та від 01.11.2011 року
№1936/11/13-11.
Зокрема, у листі Вищого
адміністративного суду України від 2
червня 2011 року № 742/11/13-11 «Щодо
однакового застосування
адміністративними судами окремих
приписів Податкового кодексу України
та Кодексу адміністративного
судочинства України» проаналізовано
відповідні законодавчі норми та
наголошено на тому, що для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції, тобто достовірні первинні
документи. Також у листі визначено
приблизний перелік обставин, які
можуть указувати на відсутність
відповідної господарської операції.
Відповідно до зазначеного Листа,
витрати для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток, а
також податковий кредит для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.
Навіть наявність у покупця належно
оформлених документів, необхідних для
віднесення певних сум до податкового
кредиту, зокрема виданих продавцями
податкових накладних, не є безумовною
підставою формування податкового
кредиту, якщо реальність здійснених
господарських операцій ставиться під
Порядок проведення податковим органом
перевірок та оформлення результатів її
проведення визначені главою 8
Податкового кодексу України (статті 75 -
86) та Порядком оформлення результатів
документальних перевірок щодо
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - фізичними
особами, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України № 395 від
14.03.2013 року (далі - Порядок № 395).
Відповідно до статті 75 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Документальною
перевіркою вважається перевірка,
предметом якої є своєчасність,
достовірність, повнота нарахування та
сплати усіх передбачених цим Кодексом
податків та зборів, а також дотримання
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
дотримання роботодавцем законодавства
щодо укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
Згідно ст. 86 цього Кодексу результати
перевірок (крім камеральних та
електронних перевірок) оформлюються у
формі акта або довідки, які
підписуються посадовими особами
контролюючого органу та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
Відповідно до Порядку № 395 акт
документальної перевірки повинен
містити систематизований виклад
виявлених під час перевірки фактів
порушень норм податкового, валютного
та іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби (пункт 1.5.).
За результатами документальної
перевірки в акті викладаються всі
суттєві обставини діяльності платника
податків, які стосуються фактів
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби (пункт 1.6.).
Факти виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та повною мірою, з
посиланнями на первинні або інші
документи, які зафіксовані в обліку та
підтверджують наявність зазначених
фактів (пункт 1.7.).
Результати документальної перевірки
діяльності платника податків
складаються таким чином - у разі
встановлення перевіркою порушень
податкового законодавства за кожним
відображеним в акті фактом порушення
чітко викласти зміст порушення з
посиланням на конкретні пункти і
статті законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік) діяльності
платника податків та операцію, в
результаті якої здійснено це
порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення платника податків
або його законних представників щодо
встановлених порушень;
зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи з обліку,
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення;
у разі відсутності первинних
документів або ненадання їх чи інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити інші докази, що
достовірно підтверджують наявність
факту порушення (пункт 2.3.2.2.).
З акту перевірки та матеріалів справи
вбачається, що фактичною підставою для
винесення оспорюванного рішення стали
В ході здійсненої перевірки
встановлено, що між позивачем та ТОВ
«Модум» було укладено договір поставки
від 01.04.2014 року № 45.
Згідно висновків податкового органу
операції між позивачем та ТОВ «Модум»
не містять у своїй суті розумних
економічних або інших причин (ділової
мети), оскільки за результатами
перевірки неможливо підтвердити факт
реального здійснення господарської
З метою підтвердження або спростування
висновків податкового органу про
нереальність здійснення господарських
операцій між позивачем та вказаним
контрагентом суд не обмежується
виключно формальним застосуванням
приписів Податкового кодексу України,
а віддає перевагу встановленню
фактичних обставин та достовірності
поданих доказів над їх формальною
наявністю та відповідністю за
зовнішніми ознаками вимогам
Відповідно до установчих та
реєстраційних документів ТОВ
«Брилліон» основними видом діяльності
зокрема є монтаж водопровідних мереж,
систем опалення та кондиціювання.
Згідно штатного розкладу станом на час
перевірки на підприємстві працювало 16
01.04.2014 року між позивачем (покупець) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Модум»
(постачальник) укладено договір
поставки № 45. Предметом вказаного
договору є постачання товарів згідно
специфікацій 1-3 на адресу ТОВ
«Брилліон» на загальну суму 159 996,00 грн.
в т.ч. ПДВ в розмірі 26 666,00 грн.
На підтвердження реальності виконання
умов вказаного договору позивачем
надано специфікації № 1-3 до договору
від 01.04.2014 року № 45, відповідно до яких
позивачем здійснено придбання товару
на загальну суму з ПДВ в розмірі 159 996,00
грн. (декоративна панель BYCQ140DW в
кількості 6 шт., провідний пульт
управління BRC315D в кількості 7 шт.,
повітропровід та фасон.деталі з листа
оцинк.сталі товщ.0,7 мм у кількості 390,4
кв.м., повітропровід та фасон.деталі з
листа оцинк.сталі товщ.0,7 мм у кількості
399,04 кв.м.), видаткова накладна № 88 від
01.04.2014 року, товарно-транспортна
накладна від 01.04.2014 року № Р88, видаткова
накладна № 89 від 16.04.2014 року,
товарно-транспортна накладна № Р89 від
16.04.2014 року, видаткова накладна № 90 від
30.04.2014 року, товарно-транспортна
накладна № Р90 від 30.04.2014 року, податкова
накладна № 307 від 01.04.2014 року, податкова
накладна № 308 від 16.04.2014 року, податкова
накладна № 309 від 30.04.2014 року,
замовлення від 01.04.2014 року та від 10.04.2014
року на повітропроводи з оцинкованої
сталі товщиною 0,7 мм., оборотно-сальдові
відомості по рахункам 201, 631, платіжні
доручення № 346 від 20.05.2014 року та № 437
від 11.06.2014 року.
З долучених до матеріалів справи
документів вбачається, що перевезення
придбаного товару здійснювалось
автомобілем марки DAIMLER-BENZ, державний
На підставі отриманих податкових
накладних позивачем сформовано
Як вбачається з акту перевірки
податковий орган прийшов до висновку
про нереальність вищевказаних
господарських операцій виключно на
підставі податкової інформації,
отриманої у вигляді акту від іншого
ДПІ, а саме: акту ДПІ у Заводському
районі м. Запоріжжя № 80/08-25-22-011/38783987 від
14.08.2014 року «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Модум» з питань своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати до бюджету податку на прибуток
підприємства та податку на додану
вартість при взаємовідносинах з ТОВ
«Компанія Металозбут» за період з
01.03.2014 року по 31.05.2014 року».
Суд звертає увагу, що відповідно до
акту перевірки відповідач дійшов
висновку про не підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій між позивачем та ТОВ «Модум»
на підставі розгляду матеріалів
перевірок, які здійснені іншим
податковим органом. Проте, оцінюватись
при дослідженні господарської
операції повинні відносини
безпосередньо між учасниками тієї
операції, на підставі якої сформовані
дані податкового обліку.
Отже, з огляду на вказане, висновок
відповідача про не підтвердження
операцій між позивачем і ТОВ «Модум», а
також про відсутність реального
здійснення господарських операцій є
безпідставним і необґрунтованим.
товарно-транспортних накладних
заповнених граф, на яку посилається
відповідач як на підставу для визнання
господарських операцій безтоварними,
суд зазначає, що наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Окрім того, в судовому засіданні 04.11.2014
року в якості свідка судом було
допитано водія ТОВ «Брилліон» ОСОБА_3,
який підтвердив факт здійснення
перевезення товарів придбаних у ТОВ
«Модум», пояснив, що перевозив товар з
м. Запоріжжя до м. Дніпропетровська.
Згідно статті 1 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в України» визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в України» встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатись зведені облікові документи.
Такі первинні документи повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Порядок формування податкового
кредиту визначений статтею 198
Податкового кодексу України. Вказаною
статтею встановлено наступне.
Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення, зокрема, операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг ( пункт
Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду (пункт 198.3.).
Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (пункт 198.6.).
Окрім того, як встановлено судом
придбані у ТОВ «Модум» товари
використовувались позивачем у власній
господарській діяльності, зокрема під
час здійснення монтажу систем
вентиляції та кондиціювання на об'єкті
за адресою МФК «Каскад-Плаза», бутік
«Ароматєка», згідно договору підряду №
15/04/2014 від 16.04.2014 року.
Податковим органом не надано суду
доказів щодо наявності дефектів у
правовому статусі контрагентів
позивача, а висновки про неможливість
здійснення господарських операції
контрагентами-покупцями ґрунтується
виключно на доводах щодо не
підтвердження здійснення
господарських операцій між ТОВ «Модум»
та ТОВ «Брилліон», які піддані сумніву
в ході судового розгляд справи.
Вказані обставини судом не можуть
вважатись як такі, що належним чином
підтверджують правомірність висновків
податкового органу про заниження
позивачем податку на додану вартість.
Таким чином суд зазначає, що відповідач
безпідставно дійшов до висновку про
заниження позивачем податку на додану
вартість в квітні 2014 року на суму 26 666,00
З матеріалів справи вбачається, що
позивач формував податковий кредит на
підставі первинних документів та
податкових накладних, які відповідають
встановленим для них вимогам,
своєчасно та в межах проведених
господарських операцій. Таким чином, у
суду відсутні підстави вважати, що ТОВ
«Брилліон» склало свою податкову
звітність з податку на додану вартість
без відповідного підтвердження
первинними документами та відсутні
підстави вважати про заниження податку
Таким чином, відповідач прийшов
помилкового висновку про завищення
позивачем податкового кредиту та як
наслідок про заниження податку на
Вказане призвело до неправомірного
збільшення позивачеві суми
податкового зобов'язання з податку на
З урахуванням вищевикладеного суд
вважає податкове повідомлення-рішення
таким, що підлягає скасуванню.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів. Суд
дійшов висновку, що поданих позивачем
доказів достатньо для встановлення
обставин справи та для ухвалення
судового рішення.
Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному: суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
З урахуванням викладеного, позовні
вимоги позивача є обґрунтованими, а
тому позовна заява підлягає
Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд присуджує всі здійснені
нею документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа) якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень.

Так як, в матеріалах справи містяться
докази понесених позивачем судових
витрат у розмірі 1827,00 грн. сплаченого
судового збору, суд вважає за необхідне
стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Брилліон» судові
витрати у розмірі 1827,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

П О С
Т А Н О В И В :

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Брилліон»
до державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення від
24.09.2014 року № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Брилліон» судові
витрати у розмірі 1827,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Текст постанови у повному обсязі
виготовлений 09.12.2014 року.

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 09.12.2014
року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді В.В.
Горбалінський
В.В. Горбалінський А.О.
Кошля