Справа № 820/15673/14
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.Справа № 820/15673/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові справу за
апеляційною скаргою Південної
регіональної служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 06
листопада 2014 року по справі за позовом
Південної регіональної служби
державного ветеринарно-санітарного
контролю та нагляду на державному
кордоні та транспорті до Полтавської
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері про
визнання неправомірною та скасування
постанови, -

В с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року позивач - Південна
регіональна служба державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті, звернувся до суду з позовом
до Полтавської прокуратури з нагляду
за додержанням законів у транспортній
сфері про визнання неправомірною та
скасування постанови № 48/14 від 19.08.2014
року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що оскаржувана постанова є
такою, що не відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки не містить
обов'язкових положень, не містить
інформації щодо заяв чи повідомлень
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, депутатів
усіх рівнів, фізичних та юридичних
осіб; відповідач в постанові
посилається як на підставу проведення
перевірки позивача у 2014 року на наказ
Генерального прокурора України 2011
року, однак при цьому п. 3 зазначеного
наказу № 3/2гн містить лише загальні
принципи здійснення прокуратурою саме
правозахисної діяльності, а не
конкретне коло осіб або сфери
проведення прокуратурою перевірок, або
конкретне завдання щодо проведення
перевірок законності, зокрема і
позивача; постанова № 48/14 не містить
жодної підстави, що свідчить про
можливі порушення законності допущені
позивачем; в постанові відповідачем не
наведено жодного доказу, факту чи
аргументу на підтвердження
необхідності вчинення перевірочних
дій, щодо позивача.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2014 року адміністративний позов
Південної регіональної служби
державного ветеринарно-санітарного
контролю та нагляду на державному
кордоні та транспорті залишено без
задоволення.

Судове рішення вмотивоване тим, що
текст постанови про призначення
перевірки містить підстави, котрі
можуть показувати на можливі порушення
законності, та обґрунтування
необхідності вчинення дій в порядку
п.п. 3-5 ч.1 ст.20 Закону України «Про
прокуратуру», а також приводи
прийняття рішення про призначення
перевірки. Крім того, спірна постанова
про проведення перевірки як акт
одноразового застосування вичерпала
свою дію фактом її виконання, оскільки
на виконання спірної постанови
відповідачем була проведена перевірка,
за наслідками проведеної перевірки
підстав для вжиття заходів
прокурорського реагування не
встановлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в
апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, на порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2014 року та прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, представників
позивача та представника відповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
наведені в скарзі доводи, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а судове рішення,
відповідно до положень ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України ), слід залишити без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
прокуратуру» прокурорський нагляд за
додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про
прокуратуру» зазначено, що предметом
нагляду за додержанням і застосуванням
законів є додержання законів, що
стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті
перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Порядок проведення перевірок
встановлений ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру».

Відповідно до ч. 1 цієї статті Перевірки
проводяться за письмовими зверненнями
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, депутатів
усіх рівнів, фізичних та юридичних
осіб, а також за власною ініціативою
прокурора. При цьому перевірки за
заявами фізичних чи юридичних осіб,
зверненнями та запитами депутатів усіх
рівнів, крім заяв та повідомлень про
кримінальне правопорушення,
проводяться лише у разі їх
попереднього розгляду компетентними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами або
неприйняття ними у встановлені строки
рішень з цих питань.

Згідно п. 2.4. Положення про порядок
проведення органами прокуратури
перевірок при здійсненні нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
затвердженого наказом Генерального
прокурору України 12.11.2012 року № 111
підставами для проведення перевірки
прокурором за власною ініціативою є
дані, що свідчать про можливі порушення
законності.

Висновки про наявність підстав для
проведення перевірки можуть бути
зроблені за наслідками проведених
аналізів, узагальнень, опрацювання
інформацій про стан законності,
вивчень актів та матеріалів органів
державного нагляду (контролю),
матеріалів розгляду судами цивільних,
адміністративних, господарських справ
та справ про адміністративні
правопорушення, матеріалів
кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
джерел, які також можуть відображатися
в: - дорученнях Генерального прокурора
України, наданих у межах компетенції
дорученнях його першого заступника,
заступників, прокурорів Автономної
Республіки Крим, міст Києва і
Севастополя, областей та прирівняних
до них прокурорів, їх перших
заступників та заступників; - наказах
Генерального прокурора України; -
планах роботи органів прокуратури; -
рішеннях колегій Генеральної
прокуратури України, прокуратур
обласного рівня; - рішеннях нарад у
керівників органів прокуратури; -
дорученнях прокуратури іншого регіону
щодо проведення перевірки, яка
потребує вчинення окремих дій у межах
повноважень, передбачених статтею 20
Закону України «Про прокуратуру»; -
інших організаційно-розпорядчих
документах.

Для здійснення перевірки прокурор
приймає постанову, в якій зазначає
підстави, що свідчать про можливі
порушення законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону. Не
допускається проведення перевірки без
надання копії зазначеної постанови
представнику підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичній особі -
підприємцю.

Положеннями ч. 3 ст. 21 Закону України
«Про прокуратуру» визначено, що для
здійснення перевірки прокурор приймає
постанову, в якій зазначає підстави, що
свідчать про можливі порушення
законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону. Не
допускається проведення перевірки без
надання копії зазначеної постанови
представнику підприємства, установи,
організації незалежно від форм
власності, підпорядкованості чи
приналежності, фізичній особі -
підприємцю.

Судом встановлено, що 19.08.2014 року в. о.
Полтавського прокурора з нагляду за
додержанням і застосуванням законів у
транспортній сфері старшим радником
юстиції Кармазиною В.П., з власної
ініціативи, за наслідком розгляду
матеріалів підготовки до проведення
перевірки прийнято рішення, оформлене
постановою № 48/14 «Про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням та застосуванням законів»,
якою вирішено провести перевірку в
порядку прокурорського нагляду за
додержанням та застосуванням законів в
діяльності Полтавського прикордонного
інспекційного пункту ветеринарної
медицини Південної регіональної
служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті (а.с.10-12).

Підставою для прийняття спірної
постанови є положення ч.3 ст.21 Закону
України «Про прокуратуру».

Підставою проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням та
застосуванням законів щодо дотримання
вимог Закону України «Про транспорт»,
«Про охорону навколишнього природного
середовища» є власна ініціатива.

Як з'ясовано судом, до винесення
спірної постанови відповідачем,
витребувано, зібрано та узагальнено
інформацію про можливі порушення, а
саме було направлено вимоги 20
підприємствам України та області щодо
подання заявок та видачі ветеринарних
свідоцтв Полтавським прикордонним
інспекційним пунктом ветеринарної
медицини Південної регіональної
служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті, опрацьовані відповіді на
вказані вимоги. Крім того у ході
моніторингу судових рішень
встановлено, що 27.01.2014 року Знам'янським
міскрайонним судом винесено вирок
відносно посадових осіб Одеської
регіональної групи державного
ветеринарно - санітарного контролю на
державному кордонні та транспорті за
кримінальне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 366 Кримінального
кодексу України. Проаналізовано даний
вирок та можливість аналогічних
порушень у діяльності позивача.

Таким чином, враховуючи наведене,
колегія суддів приходить до висновку
про відповідність прийняття постанови
від 19.08.2014 року приписам Закону України
«Про прокуратуру» та Положенню про
порядок проведення органами
прокуратури перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, затвердженого наказом
Генерального прокурора України №111 від
12.11.2012 року, щодо підстав та порядку
проведення перевірки в діяльності
Полтавського прикордонного
інспекційного пункту ветеринарної
медицини Південної регіональної
служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що зміст постанови про призначення
перевірки містить підстави, які можуть
показувати на можливі порушення
законності, та обґрунтування
необхідності вчинення дій в порядку
п.п.3-5 ч.1 ст.20 Закону України «Про
прокуратуру», а також приводи
прийняття рішення про призначення
перевірки.

А також, враховуючи, що на виконання
спірної постанови відповідачем була
проведена перевірка, за наслідками
якої підстав для вжиття заходів
прокурорського реагування не
встановлено, колегія суддів
погоджується з позицією суду першої
інстанції про те, що спірна постанова
про проведення перевірки, як акт
одноразового застосування, вичерпала
свою дію фактом її виконання.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції щодо відмови у
задоволенні позовних вимог є законним
та обґрунтованим, а тому не вбачає
підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги та пояснення
представників сторін висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Південної
регіональної служби державного
ветеринарно-санітарного контролю та
нагляду на державному кордоні та
транспорті залишити без задоволення, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 06 листопада
2014 року - без змін.

Ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання ухвали у повному
обсязі шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) В.А.
Калиновський

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 19 грудня 2014 року.