Справа № 2а-1870/5421/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/80299/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від 05
вересня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 грудня 2012 року у справі №2а-1870/5421/12
за позовом ОСОБА_4 до Відділу
Держкомзему у Недригайлівському
районі Сумської області, заступника
начальника Відділу Держкомзему у
Недригайлівському районі Сумської
області - реєстратора Шевцової Ірини
Сергіївни, третя особа -
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
«Дружба-Нова» про визнання дій
протиправними і зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулась з
позовом до Відділу Держкомзему у
Недригайлівському районі Сумської
області, заступника начальника Відділу
Держкомзему у Недригайлівському
районі Сумської області - реєстратора
Шевцової Ірини Сергіївни, третя особа -
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
«Дружба-Нова» в якому просив:

- визнати протиправними дії
відповідачів щодо здійснення
державної реєстрації договору оренди
землі від 01.09.2010 р. між СТОВ
«Дружба-Нова» та ОСОБА_4 і внесення
відповідних відомостей до Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі;

- зобов'язати відповідачів скасувати
державну реєстрацію договору оренди
землі від 01.09.2010 року між СТОВ
«Дружба-Нова» та ОСОБА_4, та запис про
державну реєстрацію вказаного
договору оренди землі у відповідному
розділі Книги записів про державну
реєстрацію державних актів на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Сумського
окружного адміністративного суду від 05
вересня 2012 року та ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року, ОСОБА_4 звернулась з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
судові рішення першої та апеляційної
інстанції, та ухвалити нове про
задоволення позову, посилаючись на те,
що при прийнятті зазначених судових
рішень було порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 01.09.2010 р. між ОСОБА_6 та
СТОВ «Дружба-Нова» було укладено
договір оренди земельної ділянки,
належної позивачу на праві власності
згідно державного акту, за умовами
якого позивач передала, а СТОВ
«Дружба-Нова» прийняло в оренду
земельну ділянку загальною площею 3,36
га, розташовану на території
Деркачівської сільської ради
Недригайлівського району Сумської
області, строком на 7 років.

25.01.2012 р. СТОВ «Дружба-Нова» подано
заяву до Відділу Держкомзему у
Недригайлівському районі Сумської
області про державну реєстрацію
зазначеного договору та пакет
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації.

31.01.2012 р. Відділом Держкомзему у
Недригайлівському районі Сумської
області здійснено державну реєстрацію
зазначеного договору.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про правомірність дій відповідача
стосовно реєстрації договору оренди
земельної ділянки від 01.09.2010 р. між
позивачем та СТОВ «Дружба-Нова».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, враховуючи
наступне.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації за цим Законом,
та їх обтяжень визначає Закон України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Державний
реєстр речових прав на нерухоме майно
(далі - Державний реєстр прав) - єдина
державна інформаційна система, що
містить відомості про права на
нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав;
нерухоме майно - земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані
на земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
визначено підстави відмови у
проведенні державної реєстрації, а
саме, у державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; об'єкт
нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону; заявлене право вже
зареєстровано.

Отже, вказаною нормою Закону визначено
вичерпний перелік обставин, які можуть
бути підставою для відмови у
проведенні державної реєстрації. Заява
особи про відкликання підпису з усіх
примірників договорів не є підставою
для відмови в державній реєстрації
прав в розумінні Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 15 Закону України «Про оренду
землі» визначено умови договору оренди
землі, а саме, істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце розташування
та розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін;
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Відповідно до абзацу 2 п.1 ч.2 ст. 9 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», п.п.1 п. 12 «Порядку державної
ресторації прав та їх обтяжень»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 року №703,
державний реєстратор встановлює
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом).

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦК України
особи, які вчинили дво- або
багатосторонній правочин, мають право
за взаємною згодою, а також у випадках,
передбачених законом, відмовитися від
нього.

Згідно з ст. 31 Закону України «Про
оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням
суду.

Розірвання договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

Отже, припинення правочину, істотні
умови якого вже погоджено, не
відбувається за одноособовим
волевиявленням сторони.

Судами встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що договір оренди
землі від 01.09.2010 р. містить істотні
умови, визначені ст.15 Закону України
«Про оренду землі», підписаний
сторонами, земельна ділянка передана
орендарю. В той же час, у ньому відсутнє
посилання на право орендодавця в
односторонньому порядку розривати
договір шляхом відкликання підпису.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням встановлених обставин
справи та вищенаведених положень
закону, колегія суддів вважає вірними
висновки судів попередніх інстанцій
про правомірність дій відповідача
стосовно реєстрації договору оренди
земельної ділянки від 01.09.2010 р. між
позивачем та СТОВ «Дружба-Нова».

За таких обставин, судова колегія
вважає, що судом першої та апеляційної
інстанцій повно і правильно
встановлені фактичні обставини справи,
характер правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права. Доводи касаційної скарги
висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05 грудня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: