Справа № 2-а-2218/2011
Суддя: Мельник С. Р.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №2-а-2218/2011
Провадження № 2-а/440/14/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року

Буський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого судді
Мельник С. Р.

при секретарі
Базилюк Г.З.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Буськ
адміністративну справу за позовом
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Буському районі Львівської
області районі до ВДВС Буського РУЮ
про накладення штрафу на УПФ,
стягувачем в якому виступає ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду
України в Буському районі Львівської
області звернулося в Буський районний
суд з адміністративним позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Буського районного управління юстиції
у Львівській області, просить
скасувати постанову від 19.10.2011 р. №
28591781 про накладення штрафу в розмірі
680,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що 08.09.2011 року ВДВС
Буського РУЮ Львівської області було
відкрито виконавче провадження за
виконавчим листом № 2а-784, виданим
Буським районним судом Львівської
області, про зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області нарахувати
та виплатити ОСОБА_1 підвищення до
пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, передбаченої ст.6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р.
включно, з врахуванням ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов»язкове
державне пенсійне страхування" та
виплачених сум, та надано строк УПФУ в
Буському районі до 14.09.2011 року для
добровільного виконання постанови
суду. УПФУ в Буському районі Львівської
області рішення суду у вказаний у
постанові державного виконавця строк
виконано не було. 19.10.2011 року
заступником начальника ВДВС винесено
постанову про накладення штрафу на
управління у розмірі 680,00 грн. Позивач
вважає, що постанова про накладення
штрафу за невиконання рішення суду від
19.10.2011 р. № 28591781 винесена неправомірно,
оскільки виконати судове рішення УПФУ
в Буському районі не могло з
об'єктивних причин, а саме, при
винесенні рішення судом не враховано
той факт, що законодавством не прийнято
жодного нормативного акту на виконання
вимог ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", не
визначено на законодавчому рівні за
рахунок яких коштів і джерел, в якому
порядку, яким чином обчислювати розмір
виплат, в законодавстві не існує такого
поняття як мінімальна пенсія за віком,
а тому позивач не має можливості
виконати рішення суду.

В судове засідання представник
позивача не з»явився, подав заяву з
проханням справу слухати без його
участі, позовні вимоги підтримав
повністю.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надіслав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі, проти позову заперечує.

Відповідно до ст. 128 КАС України, справа
вирішується на підставі наявних в ній
доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
представлені докази суд прийшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовної заяви з огляду на
наступне:

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі їх
невиконання в добровільному порядку
визначаються Законом України «Про
виконавче провадження»та покладається
на Державну виконавчу службу, яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Частина 2 статті 19 Конституції України
закріпила обов'язок органів державної
влади та їх посадових осіб діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України та законами України.

Судом встановлено, що на виконанні ВДВС
Буського РУЮ Львівської області
знаходиться виконавчий лист №2а-784
виданий 26.08.2011 року Буським районним
судом Львівської області, про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Буському районі
Львівської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
у розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком, передбаченої ст.6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" за
період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. включно, з
врахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування" та виплачених сум.

Виконавче провадження ВП № 28591781 за
вищезгаданим виконавчим документом
відкрито постановою заступника
начальника ВДВС від 08.09.2011 року,
боржнику -Управлінню ПФУ в Буському
районі Львівської області надано строк
для добровільного виконання судового
рішення до 14.09.2011 року.

Рішення суду у встановлений строк
виконане не було та 19.10.2011 року
заступником начальника ВДВС було
винесено постанову ВП № 28725241 про
накладення на управління Пенсійного
фонду України в Буському районі
Львівської області штрафу у сумі 680,00
грн. за невиконання рішення суду.

В матеріалах справи та у позовній заяві
позивачем не наведено жодних
обґрунтованих законних підстав
порушення посадовою особою ВДВС
Буського РУЮ вимог Закону України «Про
виконавче провадження» при прийнятті
постанови від 19.10.2011 року про
накладення штрафу на позивача.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно ст.255 Кодексу адміністративного
судочинства України постанова або
ухвала яка набрала законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Умисне невиконання службовою особою
вироку, рішення, ухвали, постанови суду,
що набрали законної сили, або
перешкоджання їх виконанню, являється
ознакою складу злочину передбаченого
ст.382 Кримінального кодексу України як
невиконання судового рішення.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» вiд 21.04.1999 № 606-XIV
(в редакції на момент виникнення
спірних правовідносин) державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.
Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право накладати стягнення у
вигляді штрафу на фізичних, юридичних
та посадових осіб у випадках,
передбачених Законом.

Відповідно до ст.75 Закону України «Про
виконавче провадження»(в редакції на
момент виникнення спірних
правовідносин) після відкриття
виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення. У разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. У разі якщо
виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника
штраф відповідно до статті 89 цього
Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до
суду чи іншого органу (посадової особи),
що його видав.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від
сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець
у тому ж порядку накладає на нього
штраф у подвійному розмірі та
звертається до правоохоронних органів
з поданням (повідомленням) про
притягнення боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

За таких обставин суд вважає, що
посилання позивача на наведені ним
вище обставини не є підставою для
скасування постанови про накладення
штрафу та визнання дій виконавця
неправомірними.

Як вбачається з постанови про
накладення штрафу ВП № 28591781 від 19.10.2011
р., така винесена у зв'язку з
невиконанням без поважних причин УПФУ
в Буському районі Львівської області
рішення суду по справі №2а-784.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Перевіривши оскаржувану позивачем
постанову про накладення штрафу суд
прийшов до висновку, що така прийнята з
дотриманням вимог Закону України «Про
виконавче провадження»та передбачених
ст.2 КАС України принципів.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про те, що відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами та
іншими нормативними актами України,
штраф на відповідача-боржника по
виконавчому провадженні накладено в
порядку і розмірах, встановленому
законом, тому позов є безпідставним і в
його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 14, 71, 86, 143, 158-163, 167, 181
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в Буському
районі Львівської області до Відділу
державної виконавчої служби Буського
районного управління юстиції у
Львівській області про скасування
постанови про накладення штрафу від
19.10.2011 року №28591781 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
адміністративного суду Львівської
області через Буський районний суд
Львівської області протягом 10-ти днів з
дня її проголошення, з одночасною
подачею її копії до апеляційного
адміністративного суду Львівської
області.

Суддя
С. Р. Мельник