Справа № 1304/319/12 (2а/1304/164/12)
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2014-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року м.
Київ К/800/36330/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: Сіроша
М.В.,

суддів:
Зайцева М.П.,

Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Львівської
міської ради (далі - Міська рада) на
постанову Галицького районного суду м.
Львова від 11 жовтня 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 до
Міської ради, Львівського міського
голови Садового Андрія Івановича (далі
- Міський голова), директора
департаменту містобудування Міської
ради Павліва Андрія Петровича (далі -
Директора департаменту), третя особа:
Львівський обласний осередок
Всеукраїнської громадської
організації «Товариство Українських
офіцерів» (далі - Товариство),

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії та
відшкодувати моральну шкоду, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2009 року вищезазначені особи
звернулися до суду з адміністративним
позовом про визнання неправомірною
відмову у наданні земельних ділянок
пільговим категоріям населення,
визнання недійсним розділу 12 ухвали
Міської ради № 899 від 7.06.2007 року
«Положення про організацію, проведення
та оформлення купівлі-продажу у
власність або надання в оренду
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
у м. Львові», зобов'язання розглянути
звернення про виділення земельних
ділянок та стягнення моральної шкоди, у
розмірі 1 000 000,00 грн.

Зазначили, що відмова Міської
ради та Департаменту містобудування
Міської ради у наданні їм земельних
ділянок є неправомірною, оскільки вони
є ветеранами війни та інвалідами і
належать до пільгової категорії
громадян.

Відмова у наданні земельних
ділянок суперечить чинному
законодавству, оскільки нормативні
акти державної влади та органів
місцевого самоврядування, які
обмежують права і пільги верета рів, є
недійсними.

23 березня 2010 року постановою
Галицького районного суду м. Львова,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 2 грудня 2010 року, позов задоволено
частково.

Зобов'язано Міську раду розглянути
заяви щодо відведення позивачам
земельних ділянок для індивідуального
будівництва житла, гаражів,
садівництва дачного будівництва.

В іншої частини позовних вимог
відмовлено.

14 грудня 2011 року ухвалою Вищого
адміністративного суду України
постанова Галицького районного суду м.
Львова від 23 березня 2010 року та ухвала
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 2 грудня 2010
року скасовані, адміністративна справа
направлена до суду першої інстанції на
новий розгляд у зв'язку з неповним
дослідженням всіх наявних в матеріалах
даної справи доказів.

11 жовтня 2012 року постановою Галицького
районного суду м. Львова, залишеною без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року, позов задоволено частково.

Дії Міського голови та Директора
департаменту щодо відмови позивачам у
наданні земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд, гаражів, для
садівництва та городництва, дачного
будівництва визнано протиправними;
зобов'язано Міську раду розглянути
зазначені заяви позивачів у
відповідності до вимог ст. 151
Земельного кодексу України.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суди
першої та апеляційної інстанцій
зазначили, що відповідно до вимог
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» позивачі мають право на
виділення земельної ділянки для
будівництва житла протягом одного року
після подання відповідної заяви.

Міська рада звернулася з касаційною
скаргою про скасування постанови
Галицького районного суду м. Львова від
11 жовтня 2012 року та ухвали Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2013 року і ухвалення нової
постанови про відмову у задоволенні
позову в повному обсязі, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, позивачі, які є
ветеранами Збройних Сил України,
членами Львівського обласного
осередку Всеукраїнської громадської
організації «Товариство Українських
офіцерів», неодноразово звертались до
Міської ради, Міського голови та
головного управління Держкомзему у
Львівській області із заявами щодо
надання їм земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд, для садівництва та
городництва; до заяв ними додавались
відповідні документи, які передбачені
постановою Кабінету Міністрів України
№ 377 від 28.03.2002 року «Про забезпечення
ветеранів військової служби і
ветеранів органів внутрішніх справ
земельними ділянками під забудову та
права на їх безоплатне отримання у
власність», і які потрібні для
отримання земельної ділянки під
забудову.

Зазначені заяви у встановленому
законом порядку не розглядались, не
виносились на розгляд сесії Міської
ради.

Департамент містобудування
(управління архітектури та
містобудування) Міської ради, з
посиланням на Державні будівельні
норми «Планування і забудова міських і
сільських поселень», які затверджені
наказом Державного комітету України у
справах містобудування і архітектури
№ 44 від 17.04.1992 року і якими не
допускається ведення садівництва та
городництва у межах міських населених
пунктів, надавав відповіді про те, що
відповідно до генерального плану м.
Львова надання земель для ведення
садівництва і городництва не
передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 124
Земельного кодексу України (чинної на
час виникнення спірних правовідносин)
набуття права оренди земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється
виключно на аукціонах.

Міський голова та управління
архітектури та містобудування
Львівської міської ради надавали
заявникам відповіді про неможливість
виділення земельних ділянок, оскільки
дане питання не належить до їхньої
компетенції.

Відповідно до ст. 12, п. 34 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до повноважень міських рад у
галузі земельних відносин на території
міст належить, зокрема, розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу. Виключно на пленарних
засіданнях міської ради вирішуються
питання регулювання земельних
відносин.

Згідно з ч.,ч. 4, 5 ст. 151 Земельного
кодексу України особи, зацікавлені у
вилученні (викупі) земельних ділянок,
звертаються із заявою (клопотанням) про
вибір місця розташування земельних
ділянок до відповідної сільської,
селищної, міської, районної, обласної
ради, Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.
Клопотання щодо вибору місця
розташування земельних ділянок за
рахунок земель, вилучення (викуп) яких
провадиться Кабінетом Міністрів
України та Верховною Радою Автономної
Республіки Крим, подаються відповідно
до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій.

До заяви (клопотання) додаються:
обґрунтування необхідності вилучення
(викупу) та/або відведення земельної
ділянки; позначене на відповідному
графічному матеріалі бажане місце
розташування земельної ділянки з її
орієнтовними розмірами; засвідчена
нотаріально письмова згода
землекористувача (землевласника) на
вилучення (викуп) земельної ділянки (її
частини) із зазначенням розмірів
передбаченої для вилучення (викупу)
земельної ділянки та умов її вилучення
(викупу); копія установчих документів
для юридичних осіб, а для громадянина -
копія документа, що посвідчує особу.

Відповідно до п. 7 ст. 6 Закону України
«Про статус ветеранів військової
служби та їх соціальний захист» та
постанови Кабінету міністрів України
№ 377 від 28.03.2002 року «Про забезпечення
ветеранів військової служби і
ветеранів органів внутрішніх справ
земельними ділянками під забудову та
права на їх безоплатне отримання у
власність» ветерани військової служби
і ветерани органів внутрішніх справ
подають за обраним місцем проживання
до відповідного органу виконавчої
влади або органу місцевого
самоврядування заяву за довільною
формою про отримання земельної ділянки
під забудову.

До заяви додаються: копія документа, що
підтверджує статус ветерана
військової служби або ветерана органів
внутрішніх справ; довідка про
перебування ветерана на обліку
громадян, що потребують поліпшення
житлових умов.

Суди першої та апеляційної інстанцій
обґрунтовано зазначили, що позивачами
були подані до Міської ради заяви та
всі необхідні документи, які згідно з
вимогами постанови Кабінету Міністрів
України № 377 від 28.03.2002 року «Про
забезпечення ветеранів військової
служби і ветеранів органів внутрішніх
справ земельними ділянками під
забудову та права на їх безоплатне
отримання у власність» потрібні для
отримання земельної ділянки під
забудову.

Відповідно до вимог положення Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» питання відведення земельних
ділянок має вирішуватися не рідше ніж
один раз на місяць на сесії Львівської
міської ради.

Разом з тим, зазначені заяви про
надання земельних ділянок під забудову
не були розглянуті на сесії Міської
ради, до виключної компетенції якої й
відноситься вирішення питання надання
земельних ділянок; Міська рада відмови
у наданні земельних ділянок не надала,
а Міський голова та управління
архітектури та містобудування
Львівської міської ради неправомірно
надали відповідь про неможливість
виділення земельних ділянок, оскільки
дане питання не належить до їх
компетенції.

Висновки судів попередніх інстанцій
про часткове задоволення позову є
обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
під час ухвалення судових рішень чи
вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, підстав для їх
скасування з мотивів, викладених в
касаційній скарзі, немає.

Керуючись ст., ст. 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Львівської міської
ради відхилити.

Постанову Галицького районного суду м.
Львова від 11 жовтня 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, визначених ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:
Сірош М.В.

Зайцев М.П.

Юрченко В.П.