Справа № 2005/2-а-1465/11
Суддя: Зеленькова Н. Г.
Дата ухвалення: 2011-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дело №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2011 р. суддя Борівського
районного суду Харківської області
Зеленькова Н. Г. розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду
України в Борівському районі про
визнання дій протиправними та
стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги до
пенсії "Дітям війни",

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Борівського
районного суду Харківської області з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Борівському районі Харківської
області про визнання дій протиправними
та стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги до
пенсії "Дітям війни"за 6 (шість) місяців
2011 року і до дати звернення до суду.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що він
належить до соціальної категорії
"Дитина війни"та відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни"з 01 січня 2006 року має право
на отримання соціальної допомоги в
розмірі 30% від мінімального розміру
пенсії за віком. А відповідач всупереч
Рішень Конституційного Суду України не
здійснив нарахування та виплату
відповідного підвищення до пенсії.

До суду позивач не з'явився, але в
адміністративному позові вказав, що
просить суд розглянути
адміністративну справу без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, але
надіслав письмову заяву в якій просив
суд розглянути справу без участі його
представників. Також надав письмові
заперечення відносно
адміністративного позову, в яких
просив відмовити у задоволенні позову,
оскільки згідно з п. 5 ст. 51 Бюджетного
Кодексу України, розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та проводять видатки в
межах бюджетних асигнувань. Головним
розпорядником коштів вищого рівня є
Міністерство праці та соціальної
політики України. Управління не має
права встановлювати розміри та порядок
виплати вказаних допомог.

Суддя, розглянувши справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі, відповідно до ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
і оцінивши повідомлені позивачем та
відповідачем обставини, дійшов до
висновку про задоволення позову з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач має статус "Дитини війни", що
підтверджується копією пенсійного
посвідчення (а.с.5).

Враховуючи зазначений статус
позивача, він відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни"має право на отримання державної
соціальної підтримки, а саме
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Із заперечень УПФУ в Борівському
районі Харківської області,
встановлено, що відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 6 ЗУ № 2195-IV від
18.11.2004р. "дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 % мінімальної пенсії
за віком".

Виходячи з того, що позивач є дитиною
війни в розумінні ЗУ №2195-IV від 18.11.2004р.,
суд вважає, що на нього повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені ЗУ №
2195-IV від 18.11.2004р., в тому числі й право на
підвищення пенсії на 30% мінімальної
пенсії за віком, передбачене ст. 6 ЗУ №
2195-IV від 18.11.2004р.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону
України "Про Державний бюджет на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" текст
статті 6 ЗУ №2195-IV від 18.11.2004р. викладено
в редакції, якою визначено, що "дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту") до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
виплачується підвищення у розмірі
надбавки, встановленої для учасників
війни. Ветеранам війни, які мають право
на отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до цього Закону та
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту"дане підвищення провадиться за
їх вибором згідно з одним із законів.

Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у
справі за конституційними поданнями
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
Ст.65 розділу 1, пунктів 61; 62, 63, 66 розділу
2, пункту 3 розділу 3 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України"і 101
народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень ст. 67
розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України"(справа
щодо предмета та про внесення змін
закону про Державний бюджет України),
визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним) положення п.п.41
розділу 2 Закону України "Про Державний
бюджет на 2008 рік та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України",
яким внесено зміни до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Рішення Конституційного Суду
України від 22.05.2008 за №10-рп2008 року у цій
справі має преюдиціальне значення для
судів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли
внаслідок дії положень статей
зазначеного закону, що визнані
неконституційними.

Законом України "Про Державний
бюджет на 2011 рік"дія ст.6 ЗУ №2195-IV від
18.11.2004р не зупинялась.

Таким чином, відповідач мав діяти у
відповідності з приписами діючої норми
ст.6 ЗУ №2195-ІV від 18.11.2004 р., нараховуючи
та здійснюючи позивачу доплату до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до статті 64 Конституції
України конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Таким чином, доводи відповідача, в
частині неврегульованості на
законодавчому рівні порядку
здійснення доплат особі, яка має статус
дитини війни не може бути підставою для
їх не здійснення або відмови в
задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності
підстав для застосування до спірних
правовідносин ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не
заперечується, що позивач, відповідно
до ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни"має право на
отримання доплати до пенсії у розмірі
30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає
необґрунтованими доводи відповідача
щодо застосування положення ч.3 ст. 28
зазначеного Закону, з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом 1 частини 1 цієї
статті, застосовується виключно для
визначення розмірів пенсії,
призначених згідно з цим Законом,
оскільки наявність такої норми та
відсутність іншого мінімального
розміру пенсії за віком не є підставою
для відмови в реалізації позивачу
конституційної гарантії, встановленої
ст. 46 Конституції України та права на
отримання доплати до пенсії,
передбаченої ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Крім того, безпідставним є посилання
відповідача на відсутність коштів щодо
забезпечення виплати зазначеної
доплати до пенсії, оскільки органи
державної влади не можуть посилатися
на відсутність коштів, як на підставу
невиконання своїх зобов'язань, які
встановлені ст. 46 Конституції України
та зазначеною нормою Закону.

Відповідно до статті 22 Конституції
України конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Судові витрати
по справі підлягають розподілу у
відповідності до ч.3 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 17, 18, 87, 94, 99, 100,
158-163, 183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України
Борівського району стосовно
нарахування та сплати позивачу
щомісячної державної соціальної
доплати до пенсії у розмірі 30% від
мінімальної пенсії за віком.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Борівському районі
Харківської області неправомірними та
зобов'язати здійснити нарахування
пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком та
провести відповідні виплати за період
з 01 січня 2011 р. по 05 липня 2011 р. у розмірі
30 % до розміру мінімальної пенсії за
віком з урахування виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору в розмірі 3,40 грн.

Постанова може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Борівський районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня її винесення
апеляційної скарги, або з моменту
отримання копії постанови.

Постанова суду підлягає негайному
виконанню.

Суддя
Зеленькова Н. Г.