Справа № 824/3190/14-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 грудня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/3190/14-а

11:29

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Брезіної Т.М.;

секретаря судового засідання - Хміля
С.Р.;

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - ОСОБА_2;

представника третіх осіб ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - ОСОБА_5;

треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 - не
з'явились;

представник третьої особи -
Реєстраційної служби Чернівецького
міського управління юстиції - не
з'явився;

представник третьої особи
Чернівецької міської ради - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_8 до Управління Держземагенства
у м. Чернівцях, третіх осіб: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Реєстраційної
служби Чернівецького міського
управління юстиції, Чернівецької
міської ради про скасування державної
реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача.

В поданому до суду адміністративному
позові позивач просить суд винести
рішення, яким державну реєстрацію
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1
площею 0,0596 га з кадастровим номером
:07:001:0063 скасувати та зобов'язати
відповідача видалити з Державного
земельного кадастру інформацію про
вищевказану земельну ділянку, в тому
числі і файли обміну даними
результатів земельно-кадастрових
робіт.

Позивач на обґрунтування позову
зазначив, що постановою
Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 24.11.2011 р. (справа 2-а-963/2011
рік) рішення 33 сесії V скликання
Чернівецької міської ради від 23.10.2008 р.
за №708 «Про передачу безоплатно у
власність земельних ділянок та
внесення змін в раніше прийняті
рішення» в частині передачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 земельної
ділянки безоплатно у спільну сумісну
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1 площею 0,0596 га, визнано
незаконним та скасовано. Державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,0596 га, що по АДРЕСА_1 від 13.05.2009 р.
серії ЯЕ №360620 визнано недійсним.

Управлінням Держкомзему у м. Чернівці
25.10.2012 р. на звернення позивача надано
відповідь, в якій зазначено, що листом
від 19.10.2012 р. за №1299 письмово
повідомлено гр. ОСОБА_3 про скасування
запису у поземельній книзі про
державну реєстрацію державного акту
серії ЯЕ №360620 від 13.05.2009 р. на підставі
рішення суду та запропоновано
повернути другий примірник
вищезазначеного державного акту в
управління Держкомзему у м. Чернівці.

Позивач зазначає, що одночасно з
скасуванням запису у поземельній книзі
про державну реєстрацію державного
акту серія ЯЕ №360620 від 13.05.2009 р.
скасовано державну реєстрацію
земельної ділянки та анульований
кадастровий номер. Однак, 05.11.2014 року
під час роботи засідання комісії
Чернівецької міської ради з розгляду
земельних спорів з'ясувалось, що
земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1
площею 0,0596 га з кадастровим номером
:07:001:0063 зареєстрована в
Державному земельному кадастрі, у
витязі з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку немає
жодної інформації про скасування
державної реєстрації земельної
ділянки, як і не скасовано відомості
про власників земельної ділянки.

Позивач, вважає, що такі відомості про
земельну ділянку були перенесені з
державного реєстру земель до
Державного земельного кадастру
помилково, зазначене відбулося на
підставі п. 4 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про Державний
земельний кадастр", тобто відомості
були перенесені автоматично. Однак,
зазначене перенесення не мало б
відбутись, так як державна реєстрація
державного акту та державна реєстрація
земельної ділянки скасовані.

Позиція відповідача.

Представник відповідача подав
заперечення на позов в яких зазначив,
що постанова Першотравневого
районного суду м. Чернівці від 24.11.2011 р.
не містить зобов'язання щодо
скасування запису в Поземельній книзі.
На думку відповідача, ОСОБА_8 помилково
приходить до висновку, що одночасно з
скасуванням запису в Поземельній книзі
про державну реєстрацію державного
акту серії ЯЕ №360620 від 13.05.2009 р.
скасована державна реєстрація
земельної ділянки та анульований
кадастровий номер та підмінює поняття
скасування запису у Поземельній книзі
та скасування державної реєстрації
земельної ділянки. Зміна відомостей
про земельну ділянку, які відбулись у
формі скасування запису в Поземельній
книзі, на сьогоднішній день не є
підставою для скасування реєстрації
земельної ділянки.

Листом Управління Держкомзему у м.
Чернівці від 25.10.2012 р. № С-86 на який
посилається позивач зазначено про
скасування запису в Поземельній книзі,
а не про скасування реєстрації самої
земельної ділянки. Поземельна книга в
якій було скасовано запис про державну
реєстрацію державного акту серії ЯЕ
№360620 від 13.05.2009 р. на підставі рішення
суду відсутня, а її відновлення було
здійснено відповідно до п. 59 постанови
1051 за даними відповідної Поземельної
книги в електронній (цифровій) формі.

Відомості про право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 з
кадастровим номером :07:001:0063 були
перенесені з Державного реєстру земель
до Державного земельного кадастру
помилково. У зв'язку з чим, у Витязі з
Державного земельного кадастру від
20.08.2014 р. надалі власником земельної
ділянки зазначено ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7

Також відповідач зазначає, що
скасування речового права на земельну
ділянку не тягне за собою скасування
державної реєстрації земельної
ділянки, а чинним законодавством не
передбачено скасування реєстрації
земельної ділянки на підставі рішення
суду, а отже, у державного кадастрового
реєстратора як технічна, так і юридична
можливість видалити з Державного
земельного кадастру інформацію про
земельну ділянку в тому числі і файли
обміну даними результатів
земельно-кадастрових робіт, відсутня.
На підставі вищевикладеного,
відповідач просив відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог з підстав,
викладених у запереченнях на позов.

Представник третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4
- ОСОБА_5 заперечував проти задоволення
позовних вимог та просив суд відмовити
позивачеві у задоволенні позову.

Представники третіх осіб
Реєстраційної служба Чернівецького
міського управління юстиції та
Чернівецька міська рада - не прибули в
судове засідання, хоча про дату час та
місце судового розгляду справи були
повідомленні належним чином, через
канцелярію суду надіслали клопотання
про розгляд справи у їх відсутності.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, в зал суду
не прибули, прибуття представника в
судове засідання не забезпечили,
причину неприбуття не повідомили, хоча
належним чином були повідомлений про
дату, час і місце проведення судового
засідання про що свідчать поштові
повідомлення про вручення, які
знаходяться в матеріалах справи.
Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття
в судове засідання без поважних причин
представника сторони або третьої
особи, які прибули в судове засідання,
або неповідомлення ним про причини
неприбуття не є перешкодою для
розгляду справи.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

Постановою Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 24.11.2011 р. (справа
2-а-963/2011 рік) рішення 33 сесії V скликання
Чернівецької міської ради від 23.10.2008 р.
за №708 «Про передачу безоплатно у
власність земельних ділянок та
внесення змін в раніше прийняті
рішення» в частині передачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 земельної
ділянки безоплатно у спільну сумісну
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд на
АДРЕСА_1 площею 0,0596 га. Визнано
незаконним та скасовано. Державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 0,0596 га, що по АДРЕСА_1 від 13.05.2009 р.
серії ЯЕ №360620 визнано недійсним (а.с.6, 9,
10-12, 13-15, 16-18).

Судом досліджено копію витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №21718745 від 29.01.2009 р., реєстраційний
номер 26279471 об'єкта - нежитлова будівля
магазину по АДРЕСА_1 з номером 125 в книзі
160, с. 51, власником якої є ОСОБА_8 на
підставі рішення Першотравневого
районного суду м. Чернівці по справі
2-2672 від 26.12.2008 р. (а.с.5).

Управлінням Держкомзему у м. Чернівці
25.10.2012 р. на звернення позивача надано
відповідь, в якій зазначено, що листом
від 19.10.2012 р. за №1299 письмово
повідомлено гр. ОСОБА_3 про скасування
запису у поземельній книзі про
державну реєстрацію державного акту
серії ЯЕ №360620 від 13.05.2009 р. на підставі
рішення суду та запропоновано
повернути другий примірник
вищезазначеного державного акту в
управління Держкомзему у м. Чернівці
(а.с.19).

Протоколом засідання комісії
Чернівецької міської ради з розгляду
земельних спорів від 05.11.2014 р.
розглянуто питання щодо спірного
суміжного землекористування на
АДРЕСА_1 між співвласниками будинку
АДРЕСА_1 та ОСОБА_8 Згідно пропозиції
комісії, земельна ділянка за адресою
АДРЕСА_1, площею 0,0596 га, з кадастровим
номером :07:001:0063, зареєстрована в
Державному земельному кадастрі з
цільовим призначенням "для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд",
земельна ділянка вважається
сформованою з моменту присвоєння їй
кадастрового номера, у зв'язку із цим,
питання знято з розгляду (а.с.20).

Згідно витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку
сформованого 20.08.2014 р. вказано, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є власниками
земельної ділянки площею 0,0596 га за
адресою по АДРЕСА_1 з кадастровим
номером :07:001:0063 відповідно до
державного акту від 13.05.2009 р. серії ЯЕ
№360620 (а.с.21-23).

До вказаних правовідносин суд
застосовує положення законодавства та
робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Суд зобов'язаний перевірити дотримання
суб'єктом владних повноважень вказаних
критеріїв при прийнятті оскаржуваних
рішень, вчиненні дій чи допущенні
бездіяльності.

Відповідно ст. 15 Закону України «Про
Державний земельний кадастр» від 07.07.2011
р. №3613-VІ (далі Закон №3613-VІ) до
Державного земельного кадастру
включаються такі відомості про
земельні ділянки: кадастровий номер;
місце розташування; опис меж; площа;
міри ліній по периметру; координати
поворотних точок меж; дані про
прив'язку поворотних точок меж до
пунктів державної геодезичної мережі;
дані про якісний стан земель та про
бонітування ґрунтів; відомості про
інші об'єкти Державного земельного
кадастру, до яких територіально
(повністю або частково) входить
земельна ділянка; цільове призначення
(категорія земель, вид використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель); склад угідь із
зазначенням контурів будівель і
споруд, їх назв; відомості про
обмеження у використанні земельних
ділянок; відомості про частину
земельної ділянки, на яку поширюється
дія сервітуту, договору суборенди
земельної ділянки; нормативна грошова
оцінка;інформація про документацію із
землеустрою та оцінки земель щодо
земельної ділянки та інші документи, на
підставі яких встановлено відомості
про земельну ділянку. Відомості про
земельну ділянку містять інформацію
про її власників (користувачів),
зазначену в частині другій статті 30
цього Закону, зареєстровані речові
права відповідно до даних Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ч. 6 ст. 16 Закону
№3613-VІ кадастровий номер скасовується
лише у разі скасування державної
реєстрації земельної ділянки. Зміна
власника чи користувача земельної
ділянки, зміна відомостей про неї не є
підставою для скасування кадастрового
номера.

Згідно ч. 4 ст. 25 Закону №3613-VІ
поземельна книга закривається у разі
скасування державної реєстрації
земельної ділянки.

Згідно п. 27 Порядку «Про ведення
Поземельної книги» від 09.09.2009 р. №1021
(чинного на момент виникнення
правовідносин) (далі - Порядок №1021) було
передбачено, що запис у Поземельній
книзі скасовується (поновлюється)
посадовою особою територіального
органу Держземагентства на підставі
рішення суду.

Відповідно до п. 12 Порядку №1021 у разі
зміни меж, поділу земельної ділянки або
об'єднання кількох земельних ділянок
Поземельна книга на кожну земельну
ділянку закривається із зазначенням
дати її закриття на титулі Поземельної
книги, що засвідчується підписом
посадової особи та скріплюється
печаткою територіального органу
Держземагентства. Однак, даний Порядок
втратив свою чинність згідно з
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2012 року № 1051.

Суд погоджується із позицією
відповідача про те, що скасування
запису в Поземельній книзі не є
підставою для скасування державної
реєстрації земельної ділянки та
відповідно закриття Поземельної книги.
Зміна відомостей про земельну ділянку,
які відбулись у формі скасування
запису в поземельній книзі на
сьогоднішній день не є підставою для
скасування реєстрації земельної
ділянки.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 5 КАС
України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 57 Порядку ведення
земельного кадастру, який затверджений
постановою КМУ від 17.10.2012 р. (далі -
Порядок № 1051) поземельна книга
закривається у разі скасування
державної реєстрації земельної
ділянки у випадках, визначених пунктом
114 цього Порядку.

Згідно п. 114 Порядку № 1051 державна
реєстрація земельної ділянки
скасовується Державним кадастровим
реєстратором, який здійснює таку
реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання
земельних ділянок - на підставі заяви
про державну реєстрацію земельних
ділянок, які утворилися в результаті
такого поділу чи об'єднання; коли
протягом одного року з дня здійснення
державної реєстрації земельної
ділянки речове право на неї не
зареєстроване з вини заявника, - на
підставі даних про те, що протягом
одного року Державному кадастровому
реєстраторові органом державної
реєстрації прав не надано відповідної
інформації в порядку інформаційного
обміну.

З наведеного слідує, що чинним Порядком
№ 1051 такої підстави для скасування
державної реєстрації земельної
ділянки, як за рішенням суду не
передбачено.

Під час судового розгляду справи
встановлено, що листом Управління
Держкомзему у м. Чернівці від 25.10.2012 р.
№С-86, зазначено про скасування запису в
Поземельній книзі, а не про скасування
реєстрації самої земельної ділянки.
Поземельна книга, в якій було скасовано
запис про державну реєстрацію
державного акту серії ЯЕ №360620 від
13.05.2009 р. на підставі рішення суду від
24.11.2011 р. по справі №2-а-963/2011 рік
відсутня, а її відновлення було
здійснено відповідно до п. 59 Порядку 1051
за даними відповідної Поземельної
книги в електронній (цифровій) формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" від
01.07.2004 року №1952-ІV (далі - Закон №1952-ІV)
систему органів державної реєстрації
прав становлять центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державної реєстрації прав, та
структурні підрозділи територіальних
органів Міністерства юстиції України,
які забезпечують реалізацію його
повноважень та є органами державної
реєстрації прав.

Із змінами внесеними до Закону №1952-ІV з
01.01.2013 року державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень
здійснюється реєстраційними службами
територіальних органів Міністерства
юстиції України.

Згідно ч. 1 Закону №1952-ІVорган державної
реєстрації прав: проводить державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або
відмовляє у їх реєстрації; забезпечує
ведення Державного реєстру прав; надає
інформацію про зареєстровані права та
їх обтяження в порядку, встановленому
цим Законом; забезпечує облік
безхазяйного нерухомого майна;
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

З 01.01.2013 р. систему органів державної
реєстрації прав становлять:
Міністерство юстиції України;
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
державної реєстрації прав; органи
державної реєстрації прав, утворені
Міністерством юстиції України в
установленому законодавством порядку.

Згідно абз. 1 п. 4 розділу VII "Прикінцевих
та перехідних положень" Закону №3613-VІ у
разі якщо земельні ділянки, обмеження
(обтяження) у їх використанні
зареєстровані до набрання чинності цим
Законом у Державному реєстрі земель,
відомості про такі земельні ділянки,
обмеження (обтяження) підлягають
перенесенню до Державного земельного
кадастру в автоматизованому порядку,
без подання заяв про це їх власниками,
користувачами та без стягнення плати
за таке перенесення.

Відповідно до абз. 2 п. 41 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 26.10.2011 р. №1141 (далі -
Порядок №1141) у разі скасування на
підставі рішення суду державної
реєстрації прав, проведеної до 1 січня
2013 р. відповідно до законодавства, що
діяло на момент такої реєстрації,
записів про державну реєстрацію прав,
що містяться в інформаційних системах,
документів, на підставі яких проведено
державну реєстрацію прав до 1 січня 2013
р., за відсутності державної реєстрації
таких прав у Державному реєстрі прав
державний реєстратор переносить до
Державного реєстру прав записи про
державну реєстрацію прав, що містяться
в інформаційних системах, та вносить
запис про скасування державної
реєстрації прав.

У зв'язку із наведеним, суд робить
висновок, що вимоги заявлені саме до
Управління Держземагенства у м.
Чернівцях Чернівецької області щодо
скасування державної реєстрації
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1
площею 0,0596 га з кадастровим номером
:07:001:0063 та зобов'язати відповідача
видалити з Державного земельного
кадастру інформацію про вищевказану
земельну ділянку, в тому числі і файли
обміну даними результатів
земельно-кадастрових робіт, не
належить до задоволення. Так, як
вказаний орган немає повноважень щодо
скасування відомостей про державну
реєстрацію земельної ділянки, а зміна
відомостей про земельну ділянку не є
підставою для скасування державної
реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суб'єктом владних повноважень доведено
суду належними засобами доказування,
правомірність вчинення дій.
Перевіривши виконання суб'єктом
владних повноважень вимог Закону, суд
робить висновок, що відповідач в межах
компетенції визначеної Конституцією
України та Законами, діяв правомірно. З
врахуванням наведеного повно, всебічно
дослідивши докази по справі, суд
приходить до висновку, що в позові слід
відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. У зв'язку із тим, що таких
судових витрат не було, відповідне
клопотання не заявлялось, суд не
вирішував питання щодо повернення
відповідачу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 5, 3, 11, 71, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України,
суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 185,
частин першої-другої статті 186 КАС
України сторони, які беруть участь у
справі, мають право оскаржити в
апеляційному порядку дану постанову
шляхом подання апеляційної скарги до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд. Скарга про
апеляційне оскарження даної постанови
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення або в разі відсутності
сторони в судовому засіданні з дня
одержання її копії. У разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частини рішення
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанову у повному обсязі сторони
можуть отримати 29 грудня 2014 р.

Суддя
Т.М.
Брезіна