Справа № 824/3281/14-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року м. Чернівці
Справа № 824/3281/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Маренича І.В.

секретаря судового засідання - Юзька
Я.В.

за участю:

представника позивача - Мазур О.Г.;

представника відповідача - Бабчука В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Чернівецького міського центру
зайнятості до Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області,-

ВСТАНОВИВ:

Чернівецький міський центр зайнятості
(далі-Позивач) звернувся з
адміністративним позовом до
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області (далі-Відповідач) про стягнення
коштів в сумі 14295,17 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що 31.12.2013 року ОСОБА_3
зареєструвався в Чернівецькому
міському центрі зайнятості як
безробітний. Відповідно до поданих
даних трудової книжки він був
звільнений з посади головного
державного інспектора з охорони праці
(будівництво та промисловість
будівельних матеріалів) державної
інспекції нагляду в промисловості та
за об'єктами підвищеної небезпеки
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області 23.12.2013 року на підставі наказу
№02-ос від 23.12.2013 року, у зв'язку із
невідповідністю займаній посаді на
підставі матеріалів атестації
державного службовця.

Однак, ОСОБА_3 оскаржив в судовому
порядку своє звільнення та в
подальшому був поновлений з 23.12.2013 року
на посаді головного державного
інспектора з охорони праці
(будівництво та промисловість
будівельних матеріалів) державної
інспекції нагляду в промисловості та
за об'єктами підвищеної небезпеки
згідно наказу Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області №10-ос від 22.07.2014
року.

За період перебування на обліку з
07.01.2014р. по 24.06.2014р. ОСОБА_3 була
нарахована та виплачена допомога по
безробіттю в сумі 14 295,17 грн.

У зв'язку з вищезазначеним позивач
просить суд стягнути з Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області кошти в сумі 14295,17
грн.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав заявлені вимоги з
підстав, викладених у
адміністративному позові та просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив у
його задоволенні відмовити та надав
пояснення аналогічні викладеним у
запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги й заперечення, дослідивши та
оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 31.12.2013 року ОСОБА_3
звернувся до Чернівецького міського
центру зайнятості за сприянням у
працевлаштуванні. На підставі наданих
документів та відомостей 31.12.2013 року
відповідачу було надано статус
безробітного, призначено та розпочато
виплату допомоги по безробіттю.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 09 липня 2014
року у справі №824/2031/14-а за позовом
ОСОБА_3 до Територіального управління
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області (окрім іншого) поновлено ОСОБА_3
на посаді головного державного
інспектора з охорони праці
(будівництво та промисловість
будівельних матеріалів) державної
інспекції нагляду в промисловості та
за об'єктами підвищеної небезпеки
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області та стягнуто із Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 24.12.2013 року по 09.07.2014 року
включно.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2014 року
прийнято відмову Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області від апеляційної
скарги на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від
09.07.2014 року.

Наказом Територіального управління
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області №10-ОС від 22.07.2014 року поновлено
ОСОБА_3 на посаді головного державного
інспектора з охорони праці
(будівництво та промисловість
будівельних матеріалів) державної
інспекції нагляду в промисловості та
за об'єктами підвищеної небезпеки
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області з 23 грудня 2013 року.

За період перебування на обліку в
Чернівецькому міському центрі
зайнятості з 07.01.2014р. по 24.06.2014р. ОСОБА_3
була нарахована та виплачена допомога
по безробіттю в сумі 14 295,17 грн.

На адресу відповідача позивачем було
направлено претензію від 24.10.2014 року за
№25-13/5397 з проханням повернути кошти в
сумі 14295,17 грн. - допомога по безробіттю
виплачена ОСОБА_3 за період з 07.01.2014р. по
24.06.2014р.

Станом на день подання
адміністративного позову відповідачем
не відшкодовано отриманої допомоги по
безробіттю у зв'язку із поновленням на
роботі за рішення суду в сумі 14295,17 грн.

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття регулюються
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ
(далі -Закон № 1533).

У відповідності до ст. 1 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття (далі - страхування
на випадок безробіття) - система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття з незалежних від
застрахованих осіб обставин та надання
соціальних послуг за рахунок коштів
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття.

Згідно з ст. 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", право на допомогу по
безробіттю залежно від страхового
стажу мають застраховані особи,
визнані в установленому порядку
безробітними, страховий стаж яких
протягом 12 місяців, що передували
реєстрації особи як безробітної,
становить не менше ніж шість місяців за
даними Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У відповідності до ст. 23 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", застрахованим особам,
зазначеним у частині першій статті 22
цього Закону, розмір допомоги по
безробіттю визначається у відсотках до
їх середньої заробітної плати (доходу),
визначеної відповідно до порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Кабінетом Міністрів
України, залежно від страхового стажу.

Одноразова виплата допомоги по
безробіттю для організації
безробітним підприємницької
діяльності здійснюється у розмірі
допомоги по безробіттю, нарахованої
відповідно до цієї статті, у розрахунку
на рік.

Згідно з пп. 2.1 п. 2 Наказу Міністерства
праці та соціальної політики України
"Про затвердження Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності", застрахованим особам -
найманим працівникам; особам, які
виконують роботи (надають послуги)
згідно з цивільно-правовими договорами
здійснювали підприємницьку або іншу
діяльність; військовослужбовцям
Збройних Сил України, Державної
прикордонної служби України,
внутрішніх військ, інших військових
формувань, утворених відповідно до
законів України, Служби безпеки
України, Служби зовнішньої розвідки
України, Державної спеціальної служби
транспорту, особам рядового і
начальницького складу Державної
служби спеціального зв'язку та захисту
інформації України, органів внутрішніх
справ, органів і підрозділів
цивільного захисту, особам
начальницького складу податкової
міліції, а також особовому складу
воєнізованих аварійно-рятувальних
служб (формувань), створених відповідно
до законодавства на постійній основі
(далі - військовослужбовці), крім
військовослужбовців строкової служби,
фізичним особам - підприємцям, особам,
які забезпечують себе роботою
самостійно, а у випадках, передбачених
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", іншим особам (громадянам
України, іноземцям, особам без
громадянства, які постійно проживають
в Україні, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України), на користь
яких здійснюється страхування на
випадок безробіття, які втратили
роботу з не залежних від них обставин і
визнані в установленому порядку
безробітними та протягом 12 місяців, що
передували початку безробіття,
працювали на умовах повного або
неповного робочого дня (тижня),
проходили службу або виконували роботи
(надавали послуги) згідно з
цивільно-правовими договорами
здійснювали підприємницьку або іншу
діяльність не менше 26 календарних
тижнів та сплачували страхові внески
та/або єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок), допомога по безробіттю
визначається у відсотках до їх
середньої заробітної плати (доходу) або
середнього грошового забезпечення
залежно від страхового стажу.

Відповідно до частини першої статті 8
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" Фонд загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття (далі -
Фонд) створюється для управління
страхуванням на випадок безробіття,
акумуляції страхових внесків, контролю
за використанням коштів, виплати
забезпечення та надання соціальних
послуг, здійснення інших функцій
згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Згідно положень статті 10 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" управління Фондом
здійснюється на паритетній основі
державою, представниками
застрахованих осіб і роботодавців.
Функції виконавчої дирекції Фонду
виконує центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері зайнятості населення та трудової
міграції, та його територіальні органи,
що здійснюють свою діяльність
відповідно до цього Закону та Закону
України "Про зайнятість населення", за
змістом якого такими є територіальні
органи державної служби зайнятості.

Частиною першою статті 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" передбачено, що
Фонд має право, зокрема, стягувати з
роботодавця суму страхових коштів та
вартість соціальних послуг, наданих
безробітному в разі поновлення його на
роботі за рішенням суду.

Відповідно до положень частини
четвертої статті 35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" із роботодавця утримується
сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
безробітному у разі поновлення його на
роботі за рішенням суду.

Таким чином, підставою для
відшкодування Фонду (територіальним
органам державної служби зайнятості)
роботодавцем суми виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг безробітному є факт
поновлення останнього на роботі за
рішенням суду.

Згідно статті 39 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" спори, що виникають із
правовідносин за цим Законом,
вирішуються в судовому порядку.

Як встановлено судом, постановою
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 09 липня 2014
року у справі №824/2031/14-а за позовом
ОСОБА_3 до Територіального управління
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області (окрім іншого) поновлено ОСОБА_3
на посаді головного державного
інспектора з охорони праці
(будівництво та промисловість
будівельних матеріалів) державної
інспекції нагляду в промисловості та
за об'єктами підвищеної небезпеки
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області та стягнуто із Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 24.12.2013 року по 09.07.2014 року
включно.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 02.10.2014 року
прийнято відмову Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області від апеляційної
скарги на постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від
09.07.2014 року.

За таких обставин ухвала Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 02.10.2014 року набрала законної сили, а
у відповідності до ч.5 ст.254 КАС України
постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення.

Як вбачається з ч. 1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно із пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України однією із
основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначені положення
закону та зважаючи на те, що ОСОБА_3 за
рішенням суду у зв'язку з його
незаконним звільненням з
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області було поновлено на роботі, а
Територіальним управлінням
Держгірпромнагляду у Чернівецькій
області, тобто роботодавцем, в
добровільному порядку не повернуто
Чернівецькому міському центру
зайнятості виплачену ним зазначеній
особі допомогу по безробіттю в розмірі
14295,17 грн., суд вважає обґрунтованими
заявлені позивачем вимоги щодо
стягнення з Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області допомоги по
безробіттю у вказаному вище розмірі.

У процесі розгляду справи не
встановлено інших фактичних обставин,
що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору, і доказів
на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст.ст.2,3,6-12,17,18,122,160-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т
А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Територіального
управління Держгірпромнагляду у
Чернівецькій області на користь
Чернівецького міського центру
зайнятості виплачену допомогу по
безробіттю ОСОБА_3 в сумі 14295,17 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

У судовому засіданні 26 грудня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Постанову
виготовлено в повному обсязі 30 грудня
2014 року.

Суддя

І.В.Маренич