Справа № 824/2962/14-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 грудня 2014 р. м.
Чернівці справа №
824/2962/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Червоняк
У.С.,

від позивача - ОСОБА_1,

від відповідача - Коубіш А.П., Пилипець
М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Кіцманської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (позивач) звернувся до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кіцманської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернівецькій
області (відповідач) про визнання
нечинним та скасування податкового
повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

18 лютого 2014 року Кіцманською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного Управління Міндоходів у
Чернівецькій області прийнято
податкове повідомлення-рішення
№, згідно якого відповідачем на
підставі акта перевірки
№000080/27/7/1700/НОМЕР_1 від 06.02.2014р.
встановлено порушення з боку ОСОБА_4
вимог пп. «а», пп. «в» п.176.1 ст. 176, п.179.7 ст.
179 Податкового Кодексу України від
02.12.2010 року, в зв'язку з чим збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на доходи фізичних
осіб, що сплачується фізичними особами
за результатами річного декларування
на загальну суму 382048,50 грн., в тому числі
сума за основним платежем 305638,80 грн. та
штрафними санкціями 76 409,70 грн.

Позивач не погоджується з винесеним
відповідачем щодо нього рішенням так,
як стверджує, що акт на підставі якого
його було прийнято складено з
недотриманням та порушенням норм
податкового законодавства.

Так, зазначає, що у вступній частині
акту про результати позапланової
невиїзної перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати фізичною особою ОСОБА_4 до
бюджету податку на доходи фізичних
осіб зазначено, що перевірка
проводиться відносно громадянина
фізичної особи - ОСОБА_4, а в подальшому
в ході перевірки зазначено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 в поданих
податкових деклараціях про майновий
стан і доходи за 2011-2012 роки не
відобразив інформації про інші доходи
отримані від здійснення
підприємницької діяльності.

Також, вказує, що в пункті 2.1 акту
перевірки зазначено, що за період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 рік фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 був
зобов'язаний вести облік доходів і
витрат у обсягах, необхідних для
визначення суми загального річного
оподаткованого доходу відповідно до
пп. «а» п.176.1 ст. 176 ПК України, а також
самостійно визначити та сплатити суму
податкового зобов'язання у
відповідності до п. 179.7 ст. 179 ПК України.

З приводу вказаного позивач зазначає,
що податковим органом невірно
застосовані статті ПК України,
оскільки перевірка проводилася
відносно громадянина фізичної особи, а
дані норми стосуються суб'єктів
господарювання - підприємців.

Крім цього, позивач вказує, що в акті
перевірки зазначено, що ОСОБА_4 має
відкритий розрахунковий рахунок в АТ
Сбербанк Росії як фізична особа, а не як
підприємець.

З вищевказаних підстав, позивач вважає
прийняте щодо нього за наслідками
перевірки податкове
повідомлення-рішення таким, що
ґрунтується на висновках, які не
відповідають фактичним обставинам
справи, а тому просить його скасувати.

Відповідач в письмових запереченнях
позов не визнав, пояснив, що в поданих
деклараціях про майновий стан і доходи
за 2011-2012 роки ФОП ОСОБА_4 інформації про
інші доходи, отримані не від здійснення
підприємницької діяльності не
відобразив.

Таким чином, фізична особа - ОСОБА_4, як
платник податків занизив суму
загального оподаткованого доходу в
поданих податкових деклараціях про
майновий стан і доходи за 2011-2012 роки, та
самостійно не визначив та не сплатив
суму податкового зобов'язання у
відповідності до пп. «а» п.176.1 ст. 176 та п.
179.7 ст. 179 ПК України.

Відповідач звернув увагу на те, що
зазначені вище норми стосуються
платників податків фізичних осіб, а не
тільки фізичних осіб-підприємців. Отже,
так як фізична особа ОСОБА_4
зареєстрований як фізична
особа-підприємець отримував інші
доходи, ніж від провадження
підприємницької діяльності, то він
відповідно до пп. 177.6 ст. 176 ПК України
зобов'язаний був зазначити у
декларації поряд з доходами від
підприємницької діяльності інші
доходи з джерелом їх походження з
України та іноземні доходи, які
оподатковуються за загальними
правилами, встановленими цим Кодексом
для платників податку - фізичних осіб.

Таким чином, наполягає відповідач, ним
вірно встановлено порушення з боку
позивача норм податкового
законодавства, на підставі чого
винесено податкове
повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Представники відповідача позов не
визнали, заперечували проти його
задоволення.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази надані сторонами,
перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні відносини, доходить
висновку про відмову в задоволенні
адміністративного позову, з огляду на
наступне.

До Кіцманської ОДПІ надійшла постанова
про призначення документальної
позапланової перевірки від 10.01.2014 року
№4 "ОЗ"/488/6, винесена старшим слідчим СУ
УМВС України в Чернівецькій області в
зв'язку з досудовим розслідуванням,
внесеним до ЄРДР за №0000488 від
19.04.2013 року, за ознаками складу злочину
передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Вказаною постановою призначено
позапланову документальну перевірку
фінансової діяльності фізичної особи
ОСОБА_4 за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013
року, проведення якої доручено
співробітникам органів Міндоходів у
Чернівецькій області.

З 23.01.2014 року по 30.01.2014 року відповідачем
на підставі наказу Кіцманської ОДПІ №16
від 20.01.2013 року про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки, повідомлення №001 від 20.01.2014
року, та на виконання постанови
старшого слідчого СУ УМВС України в
Чернівецькій області проведено
позапланову невиїзну документальну
перевірку своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати до
бюджету податку на доходи фізичних
осіб фізичною особою ОСОБА_4 за період з
01.01.2011 року по 31.12.2012 року, за
результатами якої 06 лютого 2014 року
складено акт №000080/27/7/1700/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення
вимог податкового законодавства, а
саме пп. "а", пп. "в" п. 176.1 ст.176
Податкового кодексу України - не
ведення обліку доходів та витрат в
обсягах необхідних для визначення суми
загального річного оподатковуваного
доходу за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011
року; п.179.7 ст.179 Податкового кодексу
України - не визначення та несплата
податкових зобов'язань у встановлені
строки.

За наслідками розгляду акту перевірки,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення, яким збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на доходи фізичних
осіб, що сплачується фізичними особами
за результатами річного декларування,
11010500, 382048,50 грн., зокрема 305638,80 - за
основним платежем, 76409,70 грн. - за
штравними санкціями.

З таким рішенням позивач не
погоджується та просить скасувати.

Одним з основних аргументів, які
позивач наводить як підставу для
скасування прийнятого відповідачем
рішення є те, що останнім помилково
застосовані норми, а саме пп. "а", пп. "в"
п.176.1 ст.176 та п.179.7 ст.179 Податкового
кодексу України, які регламентують
порядок оподаткування доходів
виключно фізичних осіб-підприємців,
тобто стосуються тільки їх, а тому не
можуть бути застосовані до фізичних
осіб.

Інакше кажучи, позивач стверджує, що
перевірка проводилась стосовно
фізичної особи ОСОБА_4, а порушення, які
встановлені в результаті перевірки
можуть вважатися такими лише якщо
допущені фізичними
особами-підприємцями.

Із вказаними твердженнями позивача, як
підстави для скасування податкового
повідомлення рішення Кіцманської ОДПІ
№ від 18.02.2014 року суд не
погоджується з таких підстав.

Розділом ІV Податкового кодексу
України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК
України) встановлено порядок
справляння податку на доходи фізичних
осіб.

Статтею 162 ПК України визначено коло
суб'єктів, на яких поширюється,
визначений порядок. Так, платниками
такого податку є, зокрема, фізична
особа - резидент, яка отримує доходи як
з джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи (пп.162.1.1. п.162.1 ст.162).

Судовим розглядом встановлено, що
кошти, які, як встановлено перевіркою,
не вказані в податковій декларації, є
коштами, які протягом 2012 року надійшли
на відкритий позивачем розрахунковий
рахунок в АТ «Сбербанк Росії» від інших
фізичних осіб та становлять 1816053,41 грн.

Разом з тим, позивачем вказані кошти не
задекларовано.

У відповідності до п.п.163.1.2 п.163.1 ст. 163 ПК
України об'єктом оподаткування
резидента є доходи з джерела їх
походження в Україні, які остаточно
оподатковуються під час їх нарахування
(виплати, надання).

Підпунктом 176.1.а) пункту 176.1 статті 176 ПК
України передбачено обов'язок платника
податку вести облік доходів і витрат в
обсягах, необхідних для визначення
суми загального річного
оподатковуваного доходу, у разі якщо
такий платник податку зобов'язаний
відповідно до цього розділу подавати
декларацію або має право на таке
подання з метою повернення надміру
сплачених податків, у тому числі при
застосуванні права на податкову
знижку.

В свою чергу, пунктом 177.6 статті 177 ПК
України визначено, що у разі якщо
фізична особа - підприємець отримує
інші доходи, ніж від провадження
підприємницької діяльності, у межах
обраних ним видів такої діяльності,
такі доходи оподатковуються за
загальними правилами, встановленими
цим Кодексом для платників податку -
фізичних осіб.

Фізична особа зобов'язана самостійно
до 1 серпня року, що настає за звітним,
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену в поданій нею
податковій декларації. Сума податкових
зобов'язань, донарахована контролюючим
органом, сплачується до відповідного
бюджету у строки, встановлені цим
Кодексом (підпункт 179.7 п.179 ПК України).

Аналізуючи вище викладені норми
Податкового кодексу України, суд
доходить висновку, що вони визначають
обов'язки та правила податкової
поведінки платників податків, як
фізичних осіб, так і фізичних
осіб-підприємців, що свідчить про те, що
твердження позивача, яке полягає в
тому, що такі вимоги податкового закону
його не стосуються - не відповідає
дійсності.

Враховуючи те, що позивач в розумінні
статті 162 ПК України є платником
податку на доходи фізичних осіб,
отримані ним інші доходи, ніж від
провадження підприємницької
діяльності у межах обраних ним видів
такої діяльності - повинні були бути
задекларовані в поданих ним податкових
деклараціях про майновий стан і доходи
за 2011-2012 роки. Крім того, позивач за
загальними правилами ПК України, мав
сплатити суму податкового зобов'язання
у відповідності до пп.176.1.а) п.176.1 ст.176 та
п.179.7 ст.179 ПК України.

За таких підстав, суд вважає податкове
повідомлення-рішення від 18.02.2014 року
№, винесене Кіцманською ОДПІ щодо
ОСОБА_4 обґрунтованим та таким, що
прийняте на підставі та в порядку,
визначеному чинним податковим
законодавством, а тому
адміністративний позов не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Постанова складена
у повному обсязі 29 грудня 2014 року.

Суддя
Г.Г.
Спіжавка