Справа № 2а/205/225/2014 (205/8392/2014-а)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2014 рокусправа № 2а/205/225/2014
(205/8392/2014-а)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 09 жовтня 2014 року у
справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції в Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Державної фіскальної
служби у Дніпропетровській області
про визнання дій протиправними та
скасування постанови про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

06 жовтня 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Державної
фіскальної служби у Дніпропетровській
області, в якому просив визнати
протиправною та скасувати постанову у
справі про адміністративне
правопорушення від 18 вересня 2014 року
про накладення адміністративного
стягнення на фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

Ухвалою Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня
2014 року позов залишено без розгляду, у
зв'язку з пропуском позивачем
десятиденного строку оскарження
постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

Ухвала суду мотивована тим, що
постанови серії СВ №012930 було винесено
18 вересня 2014 року та отримано позивачем
в день її винесення. Також йому було
роз'яснено право на оскарження
вищезазначеної постанови згідно зі ст.
ст. 287-289 КУпАП.

Не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, просив
скасувати оскаржувану ухвалу та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання не здійснюється.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 3 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 289 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
скаргу на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

Згідно статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов поданий після
закінчення строків, встановлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Суд першої інстанції залишаючи позов
без розгляду виходив з того, що позивач
отримав постанову про адміністративні
правопорушення 18 вересня 2014 року.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції не може погодитись суд
апеляційної інстанції виходячи з
наступного.

Статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
завдання адміністративного
судочинства є захист прав, свобод чи
інтересів фізичних осіб. Прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частин 1,4 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена цим Кодексом.

При цьому суд апеляційної інстанції
звертає увагу суду першої інстанції на
вимоги частини 4 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка передбачає, що суд вживає
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем не було отримано постанову
по справі про адміністративне
правопорушення, оскільки у графі
«Постанову одержав» та у графі дати
одержання постанови відсутній підпис
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Інших доказів отримання
вищезазначеної постанови матеріали
справи не містять.

Таким чином, суд першої інстанції
зробив передчасний висновок стосовно
пропущення позивачем строку на
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення та
безпідставно залишив адміністративний
позов без розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду першої
інстанції скасуванню з направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 199,
204, 206 КАС України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 09 жовтня 2014 року -
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
проголошення.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова