Справа № 824/3374/14-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 р. м.
Чернівці Справа №824/3374/14-а

Суддя Чернівецького окружного
адміністративного суду Григораш
Віталій Олександрович, розглянувши у
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі Чернівецької
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Сторожинецькому
районі про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ :

В поданому до суду адміністративному
позові Управління Пенсійного фонду
України в Сторожинецькому районі
Чернівецької області (позивач) просить
стягнути з Виконавчої дирекції фонду
Соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі (відповідач) витрати на виплату
пенсій, щомісячної цільової грошової
допомоги на проживання, витрати на
виплату і доставку даних виплат за
вересень-жовтень 2014 року на загальну
суму 288,60 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року
для відповідача було підготовлено
список осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, але останнім не включені
зазначені витрати в акти щомісячних
звірок. В акти щомісячної звірки за
вересень-жовтень 2014 року не включено
витрати на виплату щомісячної грошової
допомоги на проживання, державної
адресної допомоги та витрати на їх
доставку на загальну суму 288,60 грн, в
тому числі з 01.09.2014 року по 31.10.2014року не
включені в акти щомісячних звірок суми
виплачених пенсій: ОСОБА_1 (п/с № 104727) на
суму 183,60 грн.; ОСОБА_2 (п/с № 100927) на суму
105,00 грн. Причиною відмови відповідач
називає отримання трудового каліцтва
даними потерпілими в Латвії та
Казахстані.

Відносно невключених виплачених сум
потерпілими ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
отримали трудові каліцтва в Латвії та
Казахстані, позивач повідомив, що
відповідно до ст. 9 Закону № 1105
призначаються такі пенсійні виплати:
пенсія за віком; пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства);
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Право вибору пенсійних виплат
визначено статтею 10 Закону №1105, в якій
зазначено, що особа, яка має одночасно
право на різні види пенсій (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника) призначається один із
цих видів пенсії за її вибором.

Позивач вказує, що згідно зі ст. 1 Закону
України №1788 від 05.11.1991 р. "Про пенсійне
забезпечення" іноземні громадяни і
особи без громадянства, проживаючи в
Україні, мають право на пенсію нарівні
з громадянами України на умовах,
передбачених законодавством або
міждержавними угодами. Згідно зі ст. 7
Угоди про гарантії прав громадян у
сфері пенсійного забезпечення від
03.03.1992 р. при переселені пенсіонера в
межах держав-учасників виплата пенсії
за попереднім місцем проживання
припиняється, якщо пенсія того ж виду
передбачена законодавством держави за
новим місцем проживання пенсіонера.

Відповідач, не погоджуючись із
позовними вимогами, надав суду
письмові заперечення, в яких зазначив
наступне.

Правове регулювання питань
відшкодування шкоди потерпілим, які
отримали каліцтво за межами України і
переїхали в Україну на постійне місце
проживання, і не є застрахованими в
України, здійснюється у відповідності
до міжнародних угод.

З цього питання діє Угода про взаємне
визнання прав на відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам каліцтвом,
професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, які пов'язані з
виконанням трудових обов'язків від
09.09.1994 року. Питання надання пенсій, в
тому числі і пенсій по інвалідності
регулюються Угодою країн - учасниць СНД
про гарантії прав громадян держав
співдружності у галузі пенсійного
забезпечення. Відповідно до ст. 3 цієї
Угоди призначення та виплати пенсій
громадянам інших країн - учасниць СНД у
галузі пенсійного забезпечення та
членам їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Відповідно до ст. 15 Закону №1105 Фонд є
некомерційною, самоврядною
організацією і не відповідає за
зобов'язаннями держави.

Тому використання коштів Фонду на
відшкодування пенсій, виплачених
вказаним у списках особам, які отримали
каліцтво за межами України суперечить,
на думку відповідача, ст. 46 Закону №
1105-XIV у якій передбачено, що кошти на
здійснення страхування від нещасного
випадку не включаються до складу
Державного бюджету України,
використовуються виключно за їх прямим
призначенням.

Таким чином відповідач вважає, що
позивач безпідставно звернувся з
позовом про стягнення коштів, а також
не довів порушення законних своїх прав.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, проте від них надійшли
клопотання про розгляд справи без їх
участі у порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Перевіривши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, дослідивши та
оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що позивачем в
період з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року були
підготовлені для відповідача списки
осіб, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в вересні-жовтні місяцях
2014 року (а.с. 12-13, 16-17.)

Позивачем направлялись акти
щомісячних звірок витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за вересень та жовтень
місяці 2014 року, які підписані позивачем
та відповідачем (а.с. 10, 14).

Відповідно до розрахунків коштів,
неприйнятих до відшкодування ФССНВВ за
актом звірки по Сторожинецькому району
за вересень-жовтень 2014 року,
відповідачем не прийнято до
відшкодування кошти по сумах
виплаченої щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття та
витрати з виплати і доставки пенсії,
державної адресної допомоги в розмірі
288,60 грн. Дана сума виплаченої пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, сума виплаченої щомісячної
цільової грошової допомоги на
прожиття, сума витрат з виплати і
доставки пенсії.

Згідно розрахунку суми виплаченої
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання по
Сторожинецькому району за
вересень-жовтень 2014 сума пенсії,
щомісячної цільової грошової допомоги
та витрати на доставку виплачена
позивачем та невідшкодована
відповідачем по пенсіонерах ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 складає 288,60 грн - основний
розмір пенсії, щомісячна цільова
грошова допомога на проживання та
витрати на виплату і доставку цих
виплат.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідачем не включено витрати на
виплату щомісячної грошової допомоги
на проживання та витрати на їх виплату
і доставку за вересень-жовтень місяці
2014 року на загальну суму 288,60 грн, в тому
числі не включені в акти щомісячних
звірок суми виплачених пенсій, витрати
на їх доставку, щомісячна цільова
грошова допомога на проживання по:
ОСОБА_1 (п/с № 104727) на суму 183,60 грн.;
ОСОБА_2 (п/с № 100927) на суму 105,00 грн.

До вказаних спірних правовідносин суд
застосовує наступні положення
законодавства та робить висновки по
суті спору.

Відповідно до ст.81 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року
№1788- ХІІ (далі - Закон №№1788- ХІІ)
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплат здійснюється
органами Пенсійного фонду України. Ця
норма стосується і призначення та
виплат пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання.

Пунктом 5 частини першої статті 24
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року №1105-XIV
фонд зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений статтею 21 Закону
№ 1105-XIV. Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 року
№16/98-ВР (далі-Основи) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

За пенсійним страхуванням згідно з
пунктом 1 статті 25 цих Основ надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї ж статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є відповідач.

Частиною другою статті 24 Закону №1105
закріплено аналогічне правило: якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом і
страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся
застрахований. При цьому страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутися до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на
ту категорію інвалідів, щодо
відшкодування витрат на виплату
пенсій, по яким виник спір.

За змістом частини другої статті 2
Закону №1105 особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
№ 1788-XII встановлено, що громадянам
України переселенцям з інших держав,
які не працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до абзацу другого пункту 3
Прикінцевих положень Закону №1105
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом також зазначеним у
статті 8 цього Закону особам, які
потерпіли до набрання ним чинності та
мали право на зазначені страхові
виплати і соціальні послуги.

Абзацом третім цього пункту (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) установлено, що вся
заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника
Фондом.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду відшкодувати
потерпілим на виробництві та членам їх
сімей матеріальну і моральну
(немайнову) шкоду, заподіяну
ушкодженням здоров'я, не залежить від
того, чи сплачували цьому Фонду
страхові платежі підприємства, що
ліквідувалися та на яких було
ушкоджено здоров'я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 пункту 3
Прикінцевих положень Закону №1105 Фонд є
правонаступником державного,
галузевих та регіональних фондів
охорони праці, передбачених статтею 21
Закону України від 14.10.1992 року №2694-XII
"Про охорону праці", які ліквідуються.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних держав у
сфері пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов`язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитись лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі такої виплати органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

При цьому суд зазначає, що аналогічна
правова позиція викладена у постановах
Верховного Суду України у справах
№21-361а11 від 21.11.2011 р. та №21-333а11 від 05.12.2011
р., яка в силу положень ч.1 ст.244-2 КАС
України є обов'язковою для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
суддів.

Як встановлено судовим розглядом,
відповідачем не включено витрати на
виплату щомісячної грошової допомоги
на проживання та витрати на їх доставку
за вересень-жовтень місяці 2014 року на
загальну суму 288,60 грн, в тому числі з
01.09.2014 року по 31.10.2014 року не включені в
акти щомісячних звірок суми виплачених
пенсій, витрати на їх доставку,
щомісячна цільова грошова допомога на
проживання: ОСОБА_1 (п/с № 104727) на суму
183,60 грн. та ОСОБА_2 (п/с № 100927) на суму 105,00
грн. За таких обставин суд дійшов
висновку, що з відповідача належить
стягнути витрати на виплату пенсій,
витрати на виплату щомісячної грошової
допомоги на проживання, витрати з
виплати та доставки пенсії за
вересень-жовтень місяці 2014 року на
загальну суму 288,60 грн.

Отже, сума витрат на виплату пенсій
громадянам, які отримали каліцтво в
країнах СНД а вересень-жовтень місяці
2014 року в розмірі 288,60 грн підлягає
стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Позивачем
доведено суду правомірність заявлених
вимог.

Оскільки, спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат
відповідача - суб'єкта владних
повноважень, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати (судовий
збір) стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Сторожинецькому
районі на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Сторожинецькому районі витрати на
виплату пенсій, витрати на виплату
щомісячної грошової допомоги на
проживання, витрати з виплати та
доставки цих пенсії за
вересень-жовтень місяці 2014 року на
загальну суму 288,60 грн, в тому числі
витрати за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, а саме з
01.09.2014 року по 31.10.2014 року витрати за
особовими справами по:

- ОСОБА_4 (п/с № 104727) на суму 183,60 грн.;

- ОСОБА_2 (п/с № 100927) на суму 105,00 грн.

3. Копію постанови направити сторонам.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.О. Григораш