Справа № 826/16750/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт - люкс» до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання дій протиправними, стягнення коштів.

.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Софіт - люкс» (далі по тексту також – позивач) з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України (надалі також – відповідач), в якому просило:

- визнати незаконними дії Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України щодо незадоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» від 21 серпня 2014 р. № 21-08/14 про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом;

- зобов'язати Київську міжрегіональну митницю Міністерства доходів і зборів України підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів Товариством з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» та направити його разом з іншими передбаченими законодавством документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» надмірно сплачені кошти у сумі 33 448,65 грн., з яких 25 939,24 грн. - податку на додану вартість, 7 509,41 грн. - ввізного мита;

- стягнути з Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України суми судового збору у розмірі 182.70 гривень та 73.08 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідачем всупереч статті 301 Митного кодексу України не здійснено виплату надміро сплачених сум грошового зобов'язання, що призводить до порушення його законних прав та інтересів.

Відповідач у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, про час, дату і місце проведення судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. Крім того, пояснень чи заперечень щодо заявленого позову не виклав.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду про наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 17.03.2011 року між «NINGBO JIANGBEI ELEX IMP.&EXP.CO.LTD» (Китай) (Продавець) і ТОВ «Софіт-Люкс» (Покупець/Позивач) Покупець укладено зовнішньоекономічний контракт № SEL 11. Згідно умов контракту Продавець зобов'язувався поставити, а Покупець зобов'язувався прийняти та оплатити Товар за кількістю, асортиментом і вартістю, узгодженій сторонами в інвойсі щодо кожної поставки. Ціни на кожну конкретну партію Товару, визначені в інвойсі та встановлені в доларах США.

З метою здійснення митного оформлення товару, ввезеного на підставі вказаного контракту, позивачем 18.08.2013р. подавалась до відповідача митна декларація №100250000/2013/066616.

Проте відповідачем було скориговано митну вартість товару, про що прийнято рішення про коригування митної вартості задекларованих позивачем товарів від 12.08.2013 року № 100250000/2013/600538/2, яким було збільшено розмір митної вартості імпортованого позивачем товару, що призвело до збільшення розміру зборів за даною поставкою у загальному розмірі на суму 33 448,65 грн., в тому числі 25 939,24 грн. - податку на додану вартість, 7 509,41 грн. - ввізного мита.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів від 12.08.2013 року № 100250000/2013/600538/2, позивач звернувся з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва про скасування даного рішення про коригування митної вартості та стягнення надмірно сплачених коштів у сумі 33 448,65 грн., в тому числі 25 939.24 – податку на додану вартість, 7 509,41 грн. - ввізного мита.

При цьому, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року апеляційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України було залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2014 року - без змін.

Проте, постановою Вищого адміністративного суду України від 03 червня 2014 року касаційну скаргу Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України задоволено частково, залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 січня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2014 року в частині скасування рішення про коригування митної вартості № 100250000/2013/600538/2 від 12.08.2014р., в частині позовних вимог про повернення з Державного бюджету України надміру сплачених коштів, - відмовлено.

Як свідчать фактичні обставини справи, позивач звернувся до відповідача із заявою вих. № 21-08/14 від 21 серпня 2014 р. про підготовку висновку про повернення надмірно сплачених коштів та повернення надмірно сплачених до державного бюджету України коштів у сумі 33 448,65 грн., в тому числі 25 939,24 грн. - податку на додану вартість, 7 509,41 грн. - ввізного мита.

Позивач не погоджуючись із такими доводами відповідача звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу України визначено що бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно цим Кодексом та законом про Державний бюджет України. Якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше ніж у цьому Кодексі, застосовуються відповідні норми цього Кодексу. Виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.

Частиною 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України зазначено, Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського Обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до ч. ч. 1 -3 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 3.1, 3.3, 3.4 Порядку №25/44 сплата коштів у національній валюті, призначених для забезпечення справляння митних та інших платежів, здійснюється платниками до/або під час митного оформлення товарів з рахунків, відкритих ними в банках, у вигляді передплати та/або доплати, а також готівкою через банки на депозитні рахунки 3734, відкриті на ім'я митних органів в Головному управлінні Казначейства. Кошти, що надійшли на депозитні рахунки 3734 митних органів, згідно з Порядком №25/44, перераховуються митними органами виключно для здійснення таких операцій: - зарахування до відповідних бюджетів України; - повернення платникам помилково та/або надміру сплачених коштів.

Відповідно до Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювало оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником, головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Пунктом 5 Порядку №787 встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюються за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

З огляду на вищевикладене обумовлюється висновок проте, що, повернення надмірно сплачених платежів, можливо при наявності наступних чинників: наявність факту надмірної сплати коштів та звернення платника до відповідного органу.

Таким чином, чинним законодавством визначено механізм повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/або надмірно сплачених до бюджету.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність митного органу, яка виявилась у не вжитті передбачених законом дій на подану позивачем заяву про повернення надміру сплачених коштів та необхідність зобов'язання Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів Товариством з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» та направити його разом з іншими передбаченими законодавством документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позовна вимога про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача надмірно сплачених коштів у сумі 33 448,65 грн., є передчасною, враховуючи відсутність висновку про повернення з Державного бюджету України помилково і/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, відтак, підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб’єктом владних повноважень не доведено правомірність оспорюваних дій.

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Київської міжрегіональної митниці Міністерства доходів і зборів України щодо незадоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» від 21 серпня 2014 р. № 21-08/14 про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом.

Зобов'язати Київську міжрегіональну митницю Міністерства доходів і зборів України підготувати висновок про повернення надмірно сплачених митних платежів Товариством з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» та направити його разом з іншими передбаченими законодавством документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

Зобов’язати Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва стягнути судові витрати у розмірі 73, 08 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт-Люкс» за рахунок Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунків Київської міжрегіональної митниці Міндоходів.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А.Качур