Справа № 2а-4222/09
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Справа № 115550/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого судді
Каралюса В.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Матковської З.М

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці і соціального
захисту населення Косівської районної
державної адміністрації на постанову
Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 25
листопада 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці і
соціального захисту населення
Косівської районної державної
адміністрації про стягнення суми
недоплаченої допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку,-

В С Т А Н О В И В :

17.05.2011 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду з адміністративним позовом до
управління праці і соціального захисту
населення Косівської районної
державної адміністрації (далі - УПСЗ), в
якому просила визнати дії відповідача
в частині, що стосується відмови в
проведенні перерахунку та виплатити
допомогу по догляду за малолітньою
донькою ОСОБА_2 до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
відповідно за період з 03.07.2007 року по
01.07.2010 року та ОСОБА_3 до досягнення нею
трирічного віку у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
відповідно за період з 22.03.2010 року по
01.04.2011 року неправомірними; зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату коштів недоотриманої допомоги
по догляду за дитиною ОСОБА_2 та ОСОБА_3
до досягнення ними трирічного віку у
розмірі 32997,86 грн. з урахуванням
індексації.

Постановою Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 25
листопада 2011 року продовжено термін
звернення до суду. Позов задоволено
частково. Визнано неправомірною
відмову УПСЗН у виплаті допомоги по
догляду за дітьми до досягнення
трирічного віку у розмірі не менше
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей віком до 6 років. Зобов'язано
УПСЗН нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоплачену щомісячну допомогу по
догляду за дітьми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення
ними трирічного віку, у розмірі не
менше прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей віком до 6
років, починаючи з 09.07.2007 року. В решиі
вимог адміністративного позову
відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивач належить до
категорії громадян, яка має право на
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».
Покликається на рішення
Конституційного Суду України від
09.07.2007р., відповідно до якого визнано
неконституційними окремі положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», зокрема п. 7 ст. 71,
якою було зупинено і обмежено право на
отримання спірних виплат. Враховуючи
наведене державна допомога по догляду
за дитиною позивачу до 09.07.2007 р. та після
31.12.2007 р. виплачувалася правомірно,
відповідно до Законів України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» та
«Про Державний бюджет України на 2008
рік». Проте, з 09.07.2007 р. до 31.12.2007 р. у
зв'язку з визнанням неконституційним
положення ст. 56 згаданого закону,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку повинна
виплачуватися відповідно до ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми». Відтак, допомога з 09
липня 2007 року по 31 грудня 2007 року
підлягає перерахуванню, а недоплачена
сума допомоги підлягає стягненню на
користь позивача..

Не погодившись із рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив відповідач -
УПСЗН. В апеляційній скарзі просить
скасувати оскаржувану постанову та
винести нове рішення, яким позивачу в
задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної
скарги покликається на те, що,
відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу
України, розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов'язання та
здійснюють відповідні видатки за
загальним фондом бюджету тільки в
межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами. При
здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно -
правових актів застосовуються лише в
тій частині, в якій вони не суперечать
положенням Конституції України,
Бюджетного кодексу України та Закону
України «Про державний бюджет України
на 2007 рік». З огляду на це Управління не
може змінити видатки держави,
затверджені державним бюджетом,
оскільки це є прямим порушенням
Конституції та чинного законодавства.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, а тому, колегія суддів, у
відповідності до ч.1 п.2 ст.197 КАС
України, вважає за можливе розглядати
справу у порядку письмового
провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з наступних
підстав.

Безспірно встановлено, що позивач є
застрахованою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та мала право
на отримання щомісячної допомоги у
розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" № 2811-ХІІ (далі - Закон № 2811-ХІІ),
дія якого поширювалася на осіб, не
застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" № 2240-III (далі - Закон № 2240-III),
який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими Законами. Зокрема, статтею 43
Закону № 2240-III було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки у справі, що розглядається,
спір виник щодо виплати допомоги з
03.07.2007 року по 01.07.2010 року по догляду за
першою дитиною і з 22.03.2010 року по 01.04.2011
року по догляду за другою дитиною
особі, яка застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, то
за таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Одночасно колегія суддів приходить до
висновку щодо відсутності підстав для
виплати допомоги із врахуванням
індексу інфляції, оскільки, відповідно
до п.3 Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 року №1078
до об'єктів індексації, визначених у
пункті 2 цього порядку, не відносяться,
зокрема державна соціальна допомога
малозабезпеченим сім'ям, допомога на
дітей, які перебувають під опікою чи
піклуванням, допомога на дітей
одиноким матерям, допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Разом з тим, у відповідності до ст.ст.99,
100 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем заявлено не клопотання про
поновлення строку звернення до
адміністративного суду і в матеріалах
справи відсутні дані про наявність
достатніх підстав для поновлення
строку на звернення до
адміністративного суду за захистом
своїх прав, свобод та інтересів. Відтак,
позивач пропустила строк звернення до
адміністративного суду, оскільки
звернулася з позовом лише 17.05.2011 року.

Відтак, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність
застосування строку звернення до суду,
визначеного ст.99 КАС України та
залишення без розгляду позовних вимог
позивача в частині нарахування та
виплати щомісячної допомоги по догляду
за дитиною ОСОБА_2 в повному обсязі та
по догляду за дитиною ОСОБА_3 за період
до 16.11.2010 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що заявлений позов підлягає до
часткового задоволення, при цьому
належить визнати дії УПСЗН щодо
нездійснення нарахування та виплати
позивачу державної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку відповідно до статті 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" за період з 17.11.2010 року по
01.04.2011 року, протиправними; зобов'язати
відповідача провести нарахування і
виплату позивачу державної допомоги по
догляду за дитиною ОСОБА_3 до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" за період з 17.11.2010 року по
01.04.2011року з врахуванням проведених
виплат за вказаний період.

Доводи апеляційної скарги є суттєвими
і складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 197, п.3 ч.1 ст. 198,
п.4 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці і
соціального захисту населення
Косівської районної державної
адміністрації задовольнити частково.

Постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 21 вересня 2009 року у справі
№ 932/09 - скасувати та прийняти нову
постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
праці і соціального захисту населення
Косівської районної державної
адміністрації про стягнення суми
недоплаченої допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку за період до 16.11.2010 року включно
залишити без розгляду.

Визнати дії управління праці і
соціального захисту населення
Косівської районної державної
адміністрації щодо нездійснення
нарахування та виплати на користь
ОСОБА_1 державної допомоги по догляду
за дитиною ОСОБА_3 до досягнення нею
трирічного віку відповідно до статті 43
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" за період з 17.11.2010 року по
01.04.2011 року включно, протиправними.

Зобов'язати управління праці і
соціального захисту населення
Косівської районної державної
адміністрації провести на користь
ОСОБА_1 нарахування і виплату державної
допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" за період з 17.11.2010 року по
01.04.2011року включно з врахуванням
проведених виплат за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, що беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя
В.М.
Каралюс

суддя
В.С. Затолочний

суддя
З.М. Матковська