Справа № 822/5226/14
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/5226/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд в особі судді
Фелонюк Д.Л. розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Хмельницькому до
приватного підприємства "Фірма
МІХАЛІС" про стягнення 1209,42 грн., -

ВСТАНОВИВ :

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Хмельницькому
звернулося в суд з позовом до
приватного підприємства "Фірма
МІХАЛІС" про стягнення 1209,42 грн.
заборгованості зі страхових внесків.
На підтвердження позовних вимог
зазначає, що згідно ст.ст.2, 7, 45, 46 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
відповідач, як роботодавець,
зареєстрований у Фонді соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України за № і
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі сплачувати страхові внески, які
є джерелом фінансування даного Фонду.
Законом України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та Інструкцією "Про
порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України" передбачено, що
розміри страхових внесків
страхувальників обчислюються: для
роботодавців - у відсотках до сум
фактичних витрат на оплату праці
найманих працівників, що включають
витрати на виплату основної та
додаткової заробітної плати, інших
заохочувальних і компенсаційних
виплат, у т.ч. в натуральній формі, що
визначаються відповідно до Закону
України "Про оплату праці", які
підлягають обкладанню прибутковим
податком з громадян. В порушення вимог
вищевказаних нормативно-правових
актів відповідачем страхові внески
своєчасно не перераховувались, у
зв'язку з чим станом на 08.12.2014 року
виникла заборгованість в сумі 1209,42 грн.,
що підтверджується звітом щодо сплати
заборгованості зі сплати страхових
коштів до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, зданого за 2
квартал 2014 року. Вказує, що згідно ч.5 п.7
Прикінцевих положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення або застосування штрафних
санкцій. Звертає увагу на те, що
відповідач, не сплативши страхові
внески на страхування від нещасного
випадку на виробництві, завдає шкоди
соціальним інтересам держави при
реалізації державної політики в сфері
страхування від нещасного випадку на
виробництві і перешкоджає державі в
особі відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві у
місті Кам'янець-Подільському в повній
мірі здійснювати соціальний захист,
охорону життя та здоров'я громадян в
процесі їх трудової діяльності, тобто
виконувати гарантійну функцію держави,
передбачену ст.46 Конституції України.
На момент подання позову
заборгованість відповідачем не
погашена.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду. 23.12.2014 року подав до
суду заяву, відповідно до якої розгляд
справи просить здійснювати без участі
представника позивача.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового розгляду.
Ухвала про відкриття провадження в
адміністративній справі разом з
інформацією про процесуальні права та
обов'язки сторін надіслана на адресу
відповідача та повернута до суду з
відміткою Укрпошти "за зазначеною
адресою не проживає".

Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України у
разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Згідно частин 4, 6 статті 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи, що позивач та відповідач
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду,
представник позивача подав заяву про
розгляд справи без його участі,
зважаючи на відсутність визначених
ст.128 КАС України перешкод для розгляду
справи, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового засідання
по справі не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку і
сукупності, суд вважає, що
адміністративний позов слід
задовольнити у повному обсязі із
підстав, наведених нижче.

Згідно зі ст.1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
14.01.1998 року №16/98-ВР (далі - Основи
законодавства №16/98-ВР)
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Відповідно до приписів ст.4 Основ
законодавства №16/98-ВР, страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності, є
видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування.
Відносини, що виникають за вказаним
вище видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
регулюються окремим законом, прийнятим
відповідно до цих Основ.

Так, Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 року №1105-XIV
(далі - Закон №1105-XIV) відповідно до
Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає
правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві.

З 01.01.2011 року набрав чинності Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 року
№2464, яким до Закону №1105-XIV внесено
відповідні зміни.

В той же час, відповідно до п.7 розділу
VIII Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 року №2464, стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Таким чином, до вказаних правовідносин
підлягають застосуванню норми Закону
України № 1105-XIV у редакції, що діяла до
01.01.2011 року.

Згідно з приписами ст.5 Закону №1105-XIV,
одним з основних принципів страхування
від нещасного випадку є, зокрема,
обов'язковість сплати страхувальником
страхових внесків.

Відповідно до приписів ст.47
зазначеного Закону, страхові внески є
цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом.

Статтею 6 Закону №1105-XIV передбачено, що
суб'єктами страхування від нещасного
випадку є застраховані громадяни, а в
окремих випадках - члени їх сімей та
інші особи, страхувальники та
страховик. Застрахованою є фізична
особа, на користь якої здійснюється
страхування (працівник);
страхувальниками є роботодавці, а в
окремих випадках - застраховані особи;
страховик - Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, робочим органом
якого згідно із статтею 18 цього Закону
є відділення виконавчої дирекції
Фонду.

Відповідно до частини четвертої ст.10
Закону №1105-XIV, роботодавці - юридичні
особи набувають статусу
страхувальників з дня взяття їх на
облік.

Частиною другою ст.45 зазначеного
Закону передбачено, що роботодавець як
страхувальник зобов'язаний своєчасно
та повністю нараховувати і сплачувати
в установленому порядку страхові
внески до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Згідно з приписами ч.3 ст.47 Закону,
розміри страхових внесків
страхувальників - роботодавців
обчислюються у відсотках до сум
фактичних витрат на оплату праці
найманих працівників, що включають
витрати на виплату основної та
додаткової заробітної плати, на інші
заохочувальні і компенсаційні виплати,
у тому числі в натуральній формі, що
визначаються відповідно до Закону
України "Про оплату праці", які
підлягають обкладенню податком з
доходів фізичних осіб.

Розмір страхового внеску залежить від
класу професійного ризику виробництва,
до якого віднесено підприємство,
знижки до нього (за низькі рівні
травматизму, професійної
захворюваності та належний стан
охорони праці) чи надбавки (за високі
рівні травматизму, професійної
захворюваності та неналежний стан
охорони праці).

Частиною десятою ст.47 зазначеного
Закону передбачено, що страхувальник
здійснює страховий внесок у Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків у порядку і строки, які
визначаються страховиком.

На виконання приписів вказаної вище
норми, постановою правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України від 12.07.2007 року №36
затверджено Інструкцію про порядок
перерахування, обліку та витрачання
страхових коштів Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України (далі - Інструкція).

Відповідно до п.4.1 Інструкції сума
страхового внеску розраховується
відповідно до страхового тарифу,
установленого законом, залежно від
класу професійного ризику виробництва,
до якого віднесено страхувальника.

Страхові внески сплачуються
страхувальниками-роботодавцями - у
день одержання коштів на оплату праці в
установах банків. Підприємства, які
здійснюють виплату заробітної плати на
поточні рахунки фізичних осіб в
установах банків, сплачують страхові
внески до Фонду в день перерахування
коштів на особові рахунки. У разі
виплати заробітної плати за першу
половину місяця страхувальник
одночасно з одержанням зазначених сум
сплачує страхові внески, нараховані на
суму цих виплат. При проведенні оплати
праці з готівкової виручки чи в
натуральній формі платники страхових
внесків не пізніше наступного дня
після здійснення виплат подають до
установи банку платіжне доручення на
перерахування страхових внесків до
Фонду (п.4.12 Інструкції).

Нараховані страхові внески, інші
платежі сплачуються страхувальниками
шляхом перерахування відповідних сум
на відповідний рахунок Фонду. (п.4.13
Інструкції).

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 Інструкції
не внесені страхувальниками у
встановлений строк страхові внески до
Фонду вважаються недоїмкою і
стягуються у порядку, передбаченому
законодавством, з нарахуванням пені.
Пеня нараховується із сум недоїмки за
кожний прострочений день і
обчислюється, виходячи із 120 відсотків
річних облікової ставки НБУ, що діяла
на момент сплати, нарахованої на повну
суму недоїмки (без урахування штрафів)
за весь строк. Пеня нараховується з
наступного дня після одержання
заробітної плати до дня сплати
недоїмки включно.

Пунктами 7.1, 7.5 Інструкції передбачено,
що страхувальники зобов'язані вести
облік сплачених страхових внесків та
інших надходжень до Фонду. Юридичні
особи - платники страхових внесків
щокварталу у двох примірниках
складають Розрахункову відомість,
зазначену у пункті 3.10 цієї Інструкції,
один примірник якої подається до
робочого органу виконавчої дирекції
Фонду за місцем обліку страхувальника
в такі строки: до 20 квітня, до 20 липня, до
20 жовтня поточного року, до 25 січня
року, наступного за звітним.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.5 Інструкції
робочі органи виконавчої дирекції
Фонду здійснюють контроль за
правильністю нарахування,
своєчасністю і повнотою перерахування
та надходження страхових внесків,
інших платежів до Фонду, а також за
цільовим і правильним витрачанням його
коштів.

Згідно з п.7 розділу VIII "Прикінцеві та
перехідні положення" Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", який набрав
чинності з 1 січня 2011 року, суми внесків,
нарахованих на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, та суми
нарахованого збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування до 1
січня 2004 року, строк сплати яких не
настав на 1 січня 2011 року, не сплачені
станом на 1 січня 2011 року, підлягають
сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011
року. Стягнення заборгованості із
сплати страхових внесків за діючими
видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
сум штрафних санкцій, нарахованих
та/або не сплачених у період до 1 січня
2011 року, в тому числі страхових внесків,
строк сплати яких на 1 січня 2011 року не
настав, здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

Пунктами 2.1, 2.2 постанови правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
30.11.2010 року №31 "Про порядок стягнення та
обліку заборгованості зі сплати
страхових внесків до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України", зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 17.12.2010
року за №1286/18581, яка набрала чинності
01.01.2011, передбачено, що стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, сум штрафних
санкцій, нарахованих та/або не
сплачених до 1 січня 2011 року, в тому
числі страхових внесків, строк сплати
яких на 1 січня 2011 року не настав, і
контроль за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій на
період до повного стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України та надання
страхувальниками за підсумками 2010 року
розрахункової відомості про
нарахування і перерахування страхових
внесків та витрачання коштів Фонду і
відомості розподілу чисельності
працівників, річного фактичного обсягу
реалізованої продукції (робіт, послуг)
за видами економічної діяльності
здійснюються відповідно до Інструкції
про порядок перерахування, обліку та
витрачання страхових коштів Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, затвердженої
постановою правління Фонду від 12.07.2007
року №36. Страхувальники, які мають
заборгованість зі сплати страхових
внесків за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, подають до
робочих органів виконавчої дирекції
Фонду звітність до повного погашення
заборгованості за формою, наведеною у
додатку до постанови.

Як вбачається із поданого відповідачем
звіту, щодо сплати заборгованості зі
сплати страхових коштів до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України за 2 квартал 2014
року та розрахункової відомості про
нарахування і перерахування страхових
внесків до Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття за IV
квартал 2010 року, за відповідачем
рахується заборгованість зі сплати
страхових внесків, пов'язана з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, в розмірі 1209 грн. 42 коп./

Доказів погашення відповідачем
вказаної суми на час розгляду справи до
суду не надано.

Частиною 1 ст.55 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що спори
щодо суми страхових внесків, а також
щодо розміру шкоди та прав на її
відшкодування, накладення штрафів та з
інших питань вирішуються в судовому
порядку.

За таких обставин позов заявлений
обґрунтовано, підтверджений належними
доказами, відповідає вимогам чинного
законодавства та належить до
задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України
судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст.6, 9, 14, 71, 86, 94, 104, 128 158-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м.Хмельницькому до
приватного підприємства "Фірма
МІХАЛІС" про стягнення 1209,42 грн.
задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства
"Фірма МІХАЛІС" (вул.Постишева 2/4,
м.Хмельницький, Хмельницька область,
29000, ) на користь
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м.Хмельницькому
(вул.Подільська, 3/1 а, м.Хмельницький,
Хмельницька область, 29000, р/р 0002
ГУДКСУ в Хмельницькій області, МФО 815013,
) 1209,42 грн. (одна тисяча
двісті дев'ять гривень 42 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ "Згідно з оригіналом"
Суддя Д.Л. Фелонюк