Справа № 2а-8295/12
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 р.
Справа № 127409/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої-судді
Хобор Р.Б.,

суддів:
Сапіги В.П., Яворського І.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 21.06.2012 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області про визнання
дій протиправними та зобов'язання
провести перерахунок і виплату пенсії,
-

в с т а н
о в и в :

В травні 2012 року позивач - ОСОБА_2
звернувся в суд з адміністративним
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільській області (далі - ГУПФУ в
Тернопільській області) про визнання
дій протиправним та зобов'язання
відповідача провести перерахунок і
виплату пенсії в попередньому розмірі.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що відповідно до
наказу УМВС України в Тернопільській
області від 16.06.2009 № 110 о/с його
звільнено з органів внутрішніх справ у
запас Збройних Сил України за п. 64 "Ж"
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991р. №114. На день звільнення вислуга
складала 20 років 8 днів, а тому ГУПФУ в
Тернопільській області, на підставі
поданих УМВСУ в Тернопільській області
документів, призначено йому пенсію за
вислугу років. Цього ж року, згідно
наказу Державної податкової
адміністрації України від 22.09.2009р.
№1150-о його призначено на посаду
старшого оперуповноваженого з
особливо важливих справ оперативного
сектору відділу по боротьбі з
корупцією в органах державної
податкової служби ДПА у Тернопільській
області і зараховано в кадри
податкової міліції ДПА України. Він
звернувся до ГУПФУ в Тернопільській
області із заявою про припинення
виплати йому пенсії на час служби в
органах податкової міліції. 24.09.2009р.
його було знято з обліку ГУПФУ в
Тернопільській області, припинено
виплату пенсії, а пенсійну справу
(особовий рахунок) № НОМЕР_1 перенесено
до архіву. Відповідно до наказу ДПА
України від 23.12.2010 р. № 2483-о позивача
звільнено з податкової міліції у запас
і у зв'язку з тим, що вислуга років на
день звільнення складала 21 рік 3 місяці
19 днів, йому ГУПФУ в Тернопільській
області призначено пенсію за вислугу
років на підставі поданих ДПА України
документів про основні та додаткові
види грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством,
у порядку встановленому КМУ, тобто за
повні календарні місяці служби підряд,
врахувавши період його служби в ДПА
України, а саме з 01.10.2009 р. по 30.11.2010 р. З
січня 2010 року до квітня 2012 року йому
виплачувалась належна пенсія. За
вказаний період змін в чинне пенсійне
законодавство та підзаконні акти, що
регулюють умови та розміри пенсійного
забезпечення осіб звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб
не вносилось. Однак з 01.04.2012 р. йому
зменшено розмір пенсії на 101 грн. 60 коп.
Відповідно для розрахунку грошового
забезпечення, з якого нараховується
пенсія, йому включена середньомісячна
сума додаткових видів грошового
забезпечення за періоди з 01.10.2009р. по
31.11.2010р. та з 01.08.2008р. по 31.05.2010р. основний
розмір пенсії встановлений в сумі 1568, 16
грн. Дані дії ГУПФУ в Тернопільській
області, щодо зменшення розміру моєї
пенсії вважаю неправомірними, оскільки
ними повинно враховуватися 14 повних
календарних місяців служби в ДПА
України, а саме з 01.10.2009р по 30.11.2010р. і з
них нараховувати пенсію, а не 24
календарних місяці підряд, включаючи
службу в Управлінні МВС України в
Тернопільській області.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 21.06.2012 року в задоволені
позову ОСОБА_2 до ГУПФУ в
Тернопільській області про визнання
дій протиправним та зобов'язання
вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, позивачем - ОСОБА_2 подано
апеляційну скаргу. Вважає, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи,
оскаржувана постанова є незаконною та
необґрунтованою, прийнятою з
порушенням норм матеріально та
процесуального права на підставі
неправильного та неповного
дослідження доказів і обставин справи,
а тому просить скасувати оскаржуване
рішення та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції без
змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
ОСОБА_2 згідно наказу УМВСУ в
Тернопільській області від 16.06.2009р. №110
о/с був звільнений з органів внутрішніх
справ у запас Збройних Сил України за п.
64 "Ж" Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від
29.07.1991р. №114. На день звільнення вислуга
років складала 20 років 8 днів і йому
ГУПФУ в Тернопільській області на
підставі поданих УМВСУ в
Тернопільській області документів
призначено пенсію за вислугу років.
Згідно з наказом ДПА України від
22.09.2009р. №1150-о позивача призначено на
посаду старшого оперуповноваженого з
особливо важливих справ оперативного
сектору відділу по боротьбі з
корупцією в органах державної
податкової служби ДПА у Тернопільській
області. 24.09.2009р. ОСОБА_2 було знято з
обліку ГУПФУ в Тернопільській області
і припинено йому виплату пенсії, а
пенсійну справу перенесено до архіву,
про що свідчить атестат про зняття з
обліку №40 ГУПФУ в Тернопільській
області. Відповідно до наказу ДПА
України від 23.12.2010р. №2483-о ОСОБА_2
звільнено з податкової міліції у запас,
вислуга років на день звільнення
складала 21 рік 3 місяці 19 днів. 24.12.2010
року відповідно до поданої заяви
ОСОБА_2 знову була призначена пенсія за
вислугу років відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», вислуга років
для призначення пенсії становила 21 рік
3 місяці 19 днів. Основний розмір пенсії
склав 53% від суми грошового
забезпечення та становив 1677,79 грн.
ГУПФУ в Тернопільській області 01.04.2012 р.
розмір пенсійної виплати позивача було
приведено у відповідність та обчислено
згідно постанови Кабінету Міністрів
України № 393 від 17.07.1992 року «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та за контрактом, особам
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ та членам їх
сімей». Таким чином, основний розмір
пенсії склав 53% від суми грошового
забезпечення та становив 1568,19 грн., в
тому числі середньомісячна сума
додаткових видів грошового
забезпечення за останні 24 календарні
місяці служби підряд перед звільненням
становила 1233,75 грн. за періоди з 01.08.2008р.
по 31.05.2009р. та з 01.10.2009р. по 30.11.2010р.

Відмовляючи в задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
діяв в межах повноважень, наданих йому
законами України та підзаконними
нормативно-правовими актами.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Так, відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», в редакції, яка
діяла на час призначення позивачу
пенсії, пенсії особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених
законодавством, та у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п. 7 постанови Кабінету
Міністрів України «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» від 17
липня 1992р. №393, в редакції, яка діяла на
час призначення позивачу пенсії,
пенсії обчислюються з таких видів
грошового забезпечення: відповідних
окладів за посадою, військовим
(спеціальним) званням (для осіб
рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту щомісячної надбавки за
спеціальне звання) та відсоткової
надбавки за вислугу років у розмірах,
установлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії. Розмір щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням. Середня сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається
шляхом ділення на 24 загальної суми цих
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Аналізуючи чинне законодавство та
обставини справи, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання про
те, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог, оскільки відповідач
діяв на підставі законодавства та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та законами України. Правильним є
висновок суду, що у разі, коли термін
служби менше ніж 24 календарні місяці,
розмір щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення та премії при
призначенні пенсії визначається за
останні фактичні місяці служби.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що за правилами ч.4 ст. 195 КАС
України суд апеляційної інстанції не
може розглядати позовні вимоги, що не
були заявлені в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Відтак, перевіривши дійсні обставини
справи та додатково проаналізувавши
зібрані документальні докази по
матеріалах справи, колегія суддів
прийшла до переконання про те, що суд
першої інстанції у відповідності до
вимог ст.200 КАС України, правильно
встановив обставини справи, ухвалив
законне та обґрунтоване судове рішення
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд апеляційної інстанції,-

у х в а л
и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 21.06.2012 року по справі №
1915/8295/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуюча-суддя
Хобор Р.Б.

Судді :
Сапіга В.П.

Яворський І.О.