Справа № 1170/2а-5326/11
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/800/16523/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_3 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Кіровоградській області про
скасування наказу, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28 лютого 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Кіровоградській області про
скасування наказу начальника
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Кіровоградській
області від 29 вересня 2011 року №1834 «Про
порушення службової дисципліни ОСОБА_3
та його покарання».

Постановою Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 26
грудня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28 лютого 2013 року, позивачу
відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції у
справі, ОСОБА_3 звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Здійснивши перевірку доводів
касаційної скарги, матеріалів справи,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 з 21 жовтня 2005
року поновлений на службі в органах
внутрішніх справ.

26 липня 2011 року на засіданні кадрової
комісії УМВС України в Кіровоградській
області прийнято рішення про
призначення капітана міліції ОСОБА_3
дільничним інспектором міліції
сектору дільничних інспекторів
міліції громадської безпеки
Маловисківського РВ УМВС України в
області.

Наказом УМВС України в
Кіровоградській області № 1834 від 29
вересня 2011 року «Про порушення
службової дисципліни ОСОБА_3 та його
покарання» за порушення службової
дисципліни, що виявилось у сприянні
підприємницької діяльності ОСОБА_4 та
втручанні у дії працівників УБОЗ УМВС
під час проведення перевірки суб'єкта
господарської діяльності, дільничного
інспектора міліції громадської
безпеки Смолінського СВМ
Маловисківського РВ УМВС України в
області капітана міліції ОСОБА_3
звільнено з органів внутрішніх справ.

29 вересня 2011 року старшим
оперуповноваженим в ОВС ВВБ в
Кіровоградській області ДВБ МВС
України підполковником міліції
Слісаренком В.Г. та старшим інспектором
ОД ВІОС УКЗ УМВС України
підполковником міліції Михайловим В.Г.
проведено службове розслідування за
фактом втручання у діяльність
посадових осіб УБОЗ УМВС України в
Кіровоградській області дільничним
інспектором міліції громадської
безпеки Смолінського СВМ
Маловисківського РВ УМВС України в
Кіровоградській області капітаном
міліції ОСОБА_3

За висновками службового
розслідування ОСОБА_3, діючи в
особистих інтересах, у порушення
пунктів 1, 3 частини 1 статті 6 Закону
України «Про засади запобігання і
протидії корупції» сприяв своїй
дружині у здійсненні підприємницької
діяльності та втручався у дії
працівників УБОЗ УМВС України в
Кіровоградській області під час
проведення перевірки.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України «Про міліцію» міліція виконує
свої завдання неупереджено, у точній
відповідності з законом. Ніякі
виняткові обставини або вказівки
службових осіб не можуть бути
підставою для будь-яких незаконних дій
або бездіяльності міліції.

Згідно частини 1 статті 1
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, службова
дисципліна - дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
передбачено, що дисциплінарний
проступок - невиконання чи неналежне
виконання особою рядового або
начальницького складу службової
дисципліни.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України службова дисципліна базується
на високій свідомості та зобов'язує
кожну особу рядового і начальницького
складу, зокрема, дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, статутів і
наказів начальників; дотримуватися
норм професійної та службової етики; у
службовій діяльності бути чесною,
об'єктивною і незалежною від будь-якого
впливу громадян, їх об'єднань та інших
юридичних осіб; сприяти начальникам у
зміцненні службової дисципліни,
забезпеченні законності та статутного
порядку; виявляти повагу до колег по
службі та інших громадян, бути
ввічливим, дотримуватися правил
внутрішнього розпорядку, носіння
встановленої форми одягу, вітання та
етикету; з гідністю і честю поводитися
в позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють.

Згідно статті 18 Закону України «Про
міліцію» працівникам міліції
забороняється займатись будь-якими
видами підприємницької діяльності.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про
засади запобігання і протидії
корупції» суб'єктами відповідальності
за корупційні правопорушення є,
зокрема, особи рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про засади запобігання і протидії
корупції», даним особам забороняється
використовувати свої службові
повноваження та пов'язані з цим
можливості з метою одержання
неправомірної вигоди або у зв'язку з
прийняттям обіцянки/пропозиції такої
вигоди для себе чи інших осіб, у тому
числі неправомірно сприяти фізичним
або юридичним особам у здійсненні ними
господарської діяльності та
неправомірно втручатися в діяльність
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування або
посадових осіб.

Частиною першою статті 5
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України визначено, що
за вчинення дисциплінарних проступків
особи рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Відповідно до частини 10 статті 13
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України при
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Згідно частини 2 статті 13
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України у разі
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, наказом начальника
Новомиргородського РВ УМВС України в
Кіровоградській області від 30 березня
2011 року №84 ОСОБА_3 оголошено сувору
догану за порушення службової
дисципліни та неналежне виконання
своїх функціональних обов'язків, що
виразилося у ігноруванні вказівок
керівництва районного відділу УДСБЕЗ
УМВС в області.

Наказом УМВС України в
Кіровоградській області від 18 червня
2011 року №1174дск ОСОБА_3 попереджено про
неповну посадову відповідність за
неналежне ставлення до виконання своїх
службових обов'язків, що виявилось у
порушенні вимог Закону України «Про
оперативно-розшукову діяльність» та
наказу МВС №07-2004.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, про
правомірність оскаржуваного наказу та
необхідність відмови позивачу в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини третьою статті
2201 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід відхилити,
оскільки судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 грудня 2011
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: