Справа № 817/3690/14
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3690/14

19 грудня 2014 року 14 год. 53хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Борискіна С.А. за участю секретаря
судового засідання Вавелюк А.І та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_10 ОСОБА_15
ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_11 до
Рівненська районна державна
адміністрація Рівненської області
про визнання протиправним та
скасування розпорядження ВСТАНОВИВ:

Фізичні особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14 звернулися з позовом до
Рівненської районної державної
адміністрації Рівненської області
(далі - Рівненської РДА) про визнання
протиправним та скасування
розпорядження голови РДА від 30 січня 2014
року №35.

Позовні вимоги полягають у такому.

Відповідно до розпорядження голови
Рівненської РДА від 17 липня 2013 року №337
«Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
власність для ведення фермерського
господарства на території Верхівської
сільської ради» було затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність, а також
передано зазначені земельні ділянки у
власність позивачам для ведення
фермерського господарства у розмірі
земельної частки (паю) за рахунок
земель, що надані в постійне
користування громадянину ОСОБА_2 та
земель, що передані в оренду
фермерському господарству «Рівне-Лан»,
членами якої вони являлися.

Вважають, що спірне розпорядження є
протиправним та підлягає скасуванню,
оскільки голова місцевої державної
адміністрації відповідно до вимог
ст.ст. 39 та 41 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» не
наділений повноваженнями вирішувати
питання щодо скасування або втрати
чинності виданих раніше розпоряджень
цієї ж місцевої державної
адміністрації.

Представник позивачів позовні вимоги у
судовому засіданні підтримав з
наведених у адміністративному позові
підстав, просив їх задовольнити
повністю.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, ставлення до
позовних вимог не висловив, подав
клопотання про розгляд справи без його
участі.

За таких підстав суд відповідно до
вимог ст.128 КАС України розглянув
справу без участі відповідача.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представника
позивачів, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з таких
підстав.

Судом встановлено, що згідно з
розпорядженням голови Рівненської РДА
від 17 липня 2013 року №337 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність для ведення фермерського
господарства на території Верхівської
сільської ради» було затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок у власність, а також
передано у власність ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11 ОСОБА_6, ОСОБА_13
та ОСОБА_14 для ведення фермерського
господарства у розмірі земельної
частки (паю) за рахунок земель, що
надані в постійне користування
громадянину ОСОБА_2 та земель, що
передані в оренду фермерському
господарству «Рівне-Лан» на території
Верхівської сільської ради (а.с.9-10).

Відповідно до копії проекту
землеустрою, якій міститься в
матеріалах справи, він був погоджений
Управлінням Держземагенства у
Рівненському районі (а.с.18).

У зв'язку з сезонними польовими
роботами та іншими обставинами
позивачі не одразу звернулися у
державні органи з питань земельних
ресурсів для реєстрації права
власності на зазначені земельні
ділянки.

Розпорядженням голови Рівненської РДА
від 30 січня 2014 року №35, про яке позивачі
дізналися у жовтня 2014 року, було
визнано таким, що втратило чинність
розпорядження голови Рівненської РДА
від 17 липня 2013 року №337 «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність для ведення фермерського
господарства на території Верхівської
сільської ради» (а.с.11).

Вирішуючи по суті спірні
правовідносини, суд зазначає, що
відповідно до приписів ч.2 ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Особливості видання та
припинення дії актів місцевих
державних адміністрацій визначені
Конституцією України та Законом
України «Про місцеві державні
адміністрації» від 9 квітня 1999 року №
586-XIV (далі - Закону № 586).

Так, положеннями ст.6 Закону № 586
передбачено, що на виконання
Конституції України, законів України,
актів Президента України, щорічного
послання Президента України до
Верховної Ради України про внутрішнє і
зовнішнє становище України, актів
Кабінету Міністрів України,
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, які
відповідно до закону забезпечують
нормативно-правове регулювання
власних і делегованих повноважень,
голова місцевої державної
адміністрації в межах своїх
повноважень видає розпорядження.
Розпорядження голів місцевих
державних адміністрацій, прийняті в
межах їх компетенції, є обов'язковими
для виконання на відповідній території
всіма органами, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами та громадянами.

Згідно ч.1 ст.41 Закону № 586 голови
місцевих державних адміністрацій
видають розпорядження одноособово і
несуть за них відповідальність згідно
із законодавством.

Повноваження голів місцевих державних
адміністрацій визначені ст. 39 Закону №
586, згідно з якою голови місцевих
державних адміністрацій: 1) очолюють
відповідні місцеві державні
адміністрації, здійснюють керівництво
їх діяльністю, несуть відповідальність
за виконання покладених на місцеві
державні адміністрації завдань і за
здійснення ними своїх повноважень; 2)
представляють відповідні місцеві
державні адміністрації у відносинах з
іншими державними органами та органами
місцевого самоврядування, політичними
партіями, громадськими і релігійними
організаціями, підприємствами,
установами та організаціями,
громадянами та іншими особами як в
Україні, так і за її межами; 3)
призначають на посади та звільняють з
посад своїх заступників, керівників
структурних підрозділів відповідно до
статей 10 та 11 цього Закону; 4)
призначають на посади та звільняють з
посад керівників апаратів місцевих
державних адміністрацій та керівників
структурних підрозділів апаратів
місцевих державних адміністрацій; 4-1)
затверджують положення про апарат
місцевої державної адміністрації та
положення про її структурні
підрозділи; 5) укладають та розривають
контракти з керівниками підприємств,
установ та організацій, що належать до
сфери управління відповідної місцевої
державної адміністрації, або
уповноважують на це своїх заступників;
6) погоджують у встановленому порядку
призначення на посади та звільнення з
посад керівників не підпорядкованих
підприємств, установ та організацій, що
належать до сфери управління органів
виконавчої влади вищого рівня, крім
керівників установ, підприємств і
організацій Збройних Сил та інших
військових формувань України,
Міністерства внутрішніх справ України;
7) в межах затверджених бюджетів
виступають розпорядниками коштів
відповідних державних адміністрацій,
використовуючи їх лише за цільовим
призначенням; 8) регулярно інформують
населення про стан виконання
повноважень, покладених на місцеву
державну адміністрацію; 9) утворюють
для сприяння здійсненню повноважень
місцевих державних адміністрацій
консультативні, дорадчі та інші
допоміжні органи, служби та комісії,
члени яких виконують свої функції на
громадських засадах, а також
визначають їх завдання, функції та
персональний склад; 10) здійснюють інші
функції, передбачені Конституцією та
законами України, актами Президента
України, Кабінету Міністрів України,
органів виконавчої влади вищого рівня.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що
голова місцевої державної
адміністрації не наділений
повноваженнями вирішувати питання
щодо скасування або втрати чинності
виданих раніше розпоряджень голови
цієї ж місцевої державної
адміністрації.

При цьому ч.8 ст.118 Конституції України
та ч.3 ст.43 Закону № 586 передбачено, що
розпорядження голови державної
адміністрації, що суперечать
Конституції України, законам України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актам законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовуються
виключно Президентом України, головою
місцевої державної адміністрації
вищого рівня або в судовому порядку.

У судовому засіданні доказів
скасування розпорядження голови
Рівненської РДА від 17 липня 2013 року №337
«Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
власність для ведення фермерського
господарства на території Верхівської
сільської ради» Президентом України,
головою місцевої державної
адміністрації вищого рівня або в
судовому порядку встановлено не було.

З аналізу вказаних правових норм
вбачається, що розпорядження голови
державної адміністрації є
обов'язковими для виконання на
відповідній території, а також
визначено коло суб'єктів, яким надано
повноваження скасовувати
розпорядження голови державної
адміністрації. При цьому, ні
Конституція України, ні Закон № 586 не
передбачають права чи обов'язку органу
місцевої державної адміністрації щодо
скасування чи втрати чинності її
власних розпоряджень та не
встановлюють відповідного порядку, у
тому числі на підставі листа іншого
органу державної влади.

Правовими наслідками скасування
розпоряджень та визнання їх такими, що
втратили чинність, є припинення дії
таких розпоряджень.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов
висновку, що посадова особа місцевої
державної адміністрації - голова
Рівненської РДА вийшов за межі наданих
повноважень, скасувавши розпорядження
голови цієї ж місцевої державної
адміністрації, на підставі якого у
позивачів виникло право власності на
земельні ділянки.

Зазначена правова позиція відповідає
висновкам Конституційного Суду
України, викладеним у Рішенні від 16
квітня 2009 року №7-рп/2009 у справі про
скасування актів органів місцевого
самоврядування, де у п.5 мотивувальної
частини даного рішення зазначено:
«…органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
«гарантією стабільності суспільних
відносин» між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення. Ненормативні правові акти
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вони
вичерпують свою дію фактом їхнього
виконання, а тому не можуть бути
скасовані чи змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання».

Аналогічна правова позиція щодо
подібних правовідносин з посиланням на
рішення Конституційного Суду України
від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 викладена
в Постанові Верховного Суду України
від 25 грудня 2012 року №21-412а12 та в
Постанові Верховного Суду України від
05 березня 2012 року №21-423а11.

У відповідності до ч.2 ст.150 Конституції
України та ч.1 ст.244-2 КАС України
зазначені рішення Конституційного
Суду України та постанови Верховного
Суду України є обов'язковими для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Таким чином, Рівненська РДА при
прийнятті розпорядження від 30 січня 2014
року №35, яким визнано таким, що
втратило чинність розпорядження від 17
липня 2013 року №337, діяла не на підставі,
не у межах повноважень та не у спосіб,
що передбачені Конституцією та
законами України, скасувавши власне
розпорядження, на підставі якого вже
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією прав та охоронюваних
законом інтересів. Тому зазначене
розпорядження підлягає визнанню
протиправним та скасуванню, а позовні
вимоги, відповідно, задоволенню у
повному обсязі.

Судові витрати відповідно до вимог ч.1
ст.94 КАС України присуджуються на
користь позивача - ОСОБА_2 з Державного
бюджету України сумі 73 грн. 08 коп.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Рівненської районної
державної адміністрації від 30.01.2014 року
№ 35 "Про визнання таким, що втратило
чинність розпорядження Голови
Рівненської районної державної
адміністрації від 17.07.2013 року № 337"

Присудити на користь позивача ОСОБА_2
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08
коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Борискін
С.А.