Справа № 815/6651/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6651/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року
м. Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Аракелян М.М.
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в Кодимському
районі Одеської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості , встановив наступне.

До суду надійшла адміністративна
позовна заява Управління Пенсійного
фонду України в Кодимському районі
Одеської області, в якій позивач
просить суд стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованість з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 2364, 47 грн.

Пунктом 7 ч.1 ст.64 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
територіальні органі Пенсійного фонду
мають прав стягувати з платників
страхових внесків несплачені суми
страхових внесків.

Відповідно до абз. 8 ч.3 ст.106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин) у разі якщо
страхувальник, який одержав вимогу
територіального органу Пенсійного
фонду про сплату недоїмки і протягом
десяти робочих днів після її отримання
не сплатив зазначену у вимозі суму
недоїмки разом з застосованою до нього
фінансовою санкцією, включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з
відповідним органом Пенсійного фонду,
або не оскаржив вимогу в судовому
порядку, а також у разі якщо
страхувальник узгодив вимогу, але не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів після
отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки.

Крім того, відповідно до пункту 3
Розділу VIII Прикінцевих та перехідних
положень Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» з дня набрання
чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску. Перереєстрація
платників страхових внесків та
застрахованих осіб не здійснюється.
Пенсійний фонд спільно з фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та Державною
податковою адміністрацією України
проводить звірення платників
страхових внесків у порядку,
встановленому Пенсійним фондом
спільно з Державною податковою
адміністрацією України за погодженням
з фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є: фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»визначено, що
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Згідно з пунктом 3 частини першої
статті 7 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування»єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, - на
суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Згідно з пунктом 4.6 розділу 4 Інструкції
про порядок нарахування і сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
затвердженої постановою правління
Пенсійного фонду України від 27.09.2010
року № 21-5 (далі - Інструкція), платники,
зазначені у підпункті 2.1.3 пункту 2.1
розділу II цієї Інструкції, які обрали
спрощену систему оподаткування,
самостійно обчислюють для себе та
членів своїх сімей, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, суму єдиного внеску, яка не
може бути менше мінімального
страхового внеску за кожну особу на
місяць. Платники сплачують єдиний
внесок у вигляді авансового платежу в
розмірі, який самостійно визначили, до
20 числа місяця, наступного за місяцем,
за який він сплачується. Суми єдиного
внеску, сплачені у вигляді авансових
платежів, ураховуються платником при
остаточному розрахунку, який
здійснюється ним не пізніше 20 числа
місяця, що настає за базовим звітним
періодом. Базовим звітним періодом є
календарний рік.

Відповідно до пункту 3.4 Інструкції, для
платників, зазначених у підпункті 2.1.3
пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, які
обрали спрощену систему оподаткування,
єдиний внесок встановлюється
відповідно до Закону у розмірі 34,7
відсотка суми, що визначається такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
внеску, встановлений законом на місяць,
за який нараховується заробітна плата
(дохід).

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» територіальний
орган Пенсійного фонду у порядку, за
формою і в строки, встановлені
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

Відповідно до ч.3 ст.106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» територіальні
органи Пенсійного фонду за формою і у
строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату. Вимога про сплату
недоїмки є виконавчим документом.
Протягом десяти робочих днів із
дня одержання вимоги про сплату
недоїмки страхувальник зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та суми
фінансових санкцій. Страхувальник у
разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки, зазначеної у вимозі про
сплату недоїмки, узгоджує її з органами
Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, а в разі неузгодження вимоги із
органами Пенсійного фонду має право на
оскарження вимоги в судовому порядку.

Згідно із ч.12 ст. 9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника, а
Прикінцеві положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» не передбачають
будь-яких правил щодо звільнення від
сплати внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 256
Кодексу адміністративного судочинства
України постанови суду, прийняті в
порядку скороченого провадження,
виконуються негайно.

Враховуючи наведене, суд вважає
позовні вимоги Управління Пенсійного
Фонду України в Кодимському районі
Одеської області підтвердженими
наданими доказами, обґрунтованими,
відповідаючими чинному законодавству,
що є підставою для їх задоволення.

Керуючись ст.ст.158-162, 183-2, ч.1 ст.256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Кодимському
районі Одеської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 66021, Одеська
область, Кодимський район, с. Пиріжна)
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Кодимському районі Одеської
області заборгованість з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 2364, 47 грн.
(дві тисячі триста шістдесят чотири
гривні сорок сім копійок) на р/р 1518
МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області, .

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Відповідно до ч.ч.8, 9 ст.183-2 КАС України
постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки. Строк для
подання апеляційної скарги стороною
або іншою особою, яка брала участь у
справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови. Апеляційні
скарги у справах, передбачених
пунктами 1, 2 частини першої цієї статті,
розглядаються апеляційними судами в
порядку письмового провадження.
Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
М.М. Аракелян

Адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
Кодимському районі Одеської області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 66021, Одеська
область, Кодимський район, с. Пиріжна)
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Кодимському районі Одеської
області заборгованість з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 2364, 47 грн.
(дві тисячі триста шістдесят чотири
гривні сорок сім копійок) на р/р 1518
МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області, .

Постанова підлягає негайному
виконанню.