Справа № 826/3943/13-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Аскоп-Україна" та Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі м.
Києва Державної податкової інспекції
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 травня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Аскоп-Україна" до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі міста
Києва Державної податкової служби,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
про визнання протиправною
бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аскоп-Україна"
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі міста Києва
Державної податкової служби, Головного
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві про визнання
протиправною бездіяльності щодо
неподання до органу Державної
казначейської служби України висновку
із зазначенням суми податку на додану
вартість в розмірі 888 284,00 грн., що
підлягає відшкодуванню з бюджету на
користь позивача, стягнення з
Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві на користь позивача
заборгованість бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість в розмірі 888 284,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 травня 2013 року адміністративний
позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі міста Києва
Державної податкової служби щодо
неподання до органу Державної
податкової служби України висновку із
зазначенням суми податку на додану
вартість в розмірі 888 284,00 грн., що
підлягає відшкодуванню на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аскоп-Україна".

В частині позовних вимог щодо
стягнення з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Аскоп-Україна" заборгованості бюджету
з відшкодування податку на додану
вартість у розмірі 888 284,00 грн. -
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Аскоп-Україна"
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції в частині відмови у
задоволенні позову та прийняти нове
рішення, яким позов в цій частині
задовольнити.

Також, відповідач - Державна податкова
інспекція у Дніпровському районі м.
Києва Державної податкової інспекції
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції в частині задоволених
позовних вимог та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Аскоп-Україна" до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі міста Києва
Державної податкової служби була
подана декларація з податку на додану
вартість за серпень місяць 2012 року від
18 вересня 2012 року.

В рядку 23.1 вищевказаної декларації
вказано "Сума, що підлягає бюджетному
відшкодуванню (рядок 3 Д3) (рядок 23.1 +
рядок 23.2" на рахунок платника податків"
якої було задекларовано суму у розмірі
888 284,00 грн.

Разом з декларацією позивачем було
подано заяву про повернення суми
бюджетного відшкодування (Д4) щодо
бюджетного відшкодування суми у
розмірі 888 284,00 грн., визначеної у
податковій декларації з податку на
додану вартість на розрахунковий
рахунок.

У період з 26 жовтня 2012 року по 07
листопада 2012 року Державною податковою
інспекцією у Дніпровському районі
міста Києва Державної податкової
служби було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування ТОВ
"Аскоп-Україна" бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість задекларованого на рахунок у
банку у розмірі 888 284,00 грн.,
відображених у податковій декларації з
ПДВ, поданій за відповідний звітний
(податковий) період (вх. № від 18
вересня 2012 року).

За результатами перевірки
відповідачем складено довідку №
4562/15-032/30579869 від 08 листопада 2012 року.

Перевіркою не встановлено порушень при
відображенні ТОВ "Аскоп-Україна" у
декларації за серпень місяць 2012 року
бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 888
284 грн.

Оскільки станом на 20 березня 2012 року
сума податку на додану вартість у
розмірі 888 284,00 грн. не була відшкодована
ТОВ "Аскоп-Україна" з бюджету, та
вважаючи протиправною бездіяльність
відповідача щодо неподання до
Державної казначейської служби
України висновку із зазначенням суми
податку на додану вартість в розмірі 888
284,00 грн., що підлягає бюджетному
відшкодуванню з бюджету, позивач
звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п.п. 14.1.18 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України, бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

В силу п. 200.6, 200.7 та 200.8 Податкового
кодексу України, платник податку, який
має право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняв рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування, подає відповідному
органу державної податкової служби
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації. До податкової
декларації платником податків
додаються розрахунок суми бюджетного
відшкодування та оригінали митних
декларацій. Форма заяви про
відшкодування та форма розрахунку суми
бюджетного відшкодування визначаються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
фінансової політики.

Пунктом 200.11 статті 200 Податкового
кодексу України передбачено, що за
наявності достатніх підстав, які
свідчать, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.
Перелік достатніх підстав, які надають
право податковим органам на
позапланову виїзну документальну
перевірку платника податку на додану
вартість для визначення достовірності
нарахування бюджетного відшкодування
податку, встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Згідно п. 200.12 статті 20 Податкового
кодексу України, орган державної
податкової служби зобов'язаний у
п'ятиденний строк після закінчення
перевірки подати органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, висновок із зазначенням суми,
що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п. 200.14 статті 200
Податкового кодексу України, якщо за
результатами камеральної або
документальної позапланової виїзної
перевірки орган державної податкової
служби виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
такий орган: у разі заниження заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування щодо суми, визначеної
органом державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого заниження та підстави для
її вирахування.

У цьому випадку вважається, що платник
податку добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку в наступних податкових
періодах; у разі перевищення заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування над сумою, визначеною
органом державної податкової служби за
результатами перевірок, надсилає
платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
сума такого перевищення та підстави
для її вирахування; у разі з'ясування
за результатами проведення перевірок
факту, за яким платник податку не має
права на отримання бюджетного
відшкодування, надсилає платнику
податку податкове повідомлення, в
якому зазначаються підстави відмови в
наданні бюджетного відшкодування.

Згідно п. 200.13 статті 200 Податкового
кодексу України, на підставі
отриманого висновку відповідного
органу державної податкової служби
орган, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів, видає
платнику податку зазначену в ньому
суму бюджетного відшкодування або
шляхом перерахування коштів з
бюджетного рахунка на поточний
банківський рахунок платника податку в
обслуговуючому банку, або шляхом
оформлення (випуску) казначейського
фінансового векселя (за згодою
платника податків) протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку органу державної податкової
служби.

Як вбачається з матеріалів справи, за
результатами проведеної відповідачем
документальної позапланової виїзної
перевірки правомірності нарахування
ТОВ "Аскоп-Україна" бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість задекларованого на рахунок у
банку у розмірі 888 284,00 грн.,
відображених у податковій декларації з
ПДВ, відповідачем було складено
довідку № 4562/15-032/30579869 від 08 листопада
2012 року.

Так, у вищевказаній довідці зазначено
про те, що перевіркою не встановлено
порушень при відображенні ТОВ
"Аскоп-Україна" у декларації за серпень
місяць 2012 року бюджетного
відшкодування ПДВ у сумі 888 284,00 грн.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що відповідач
зобов'язаний був у п'ятиденний строк
після закінчення перевірки та
складання довідки № 4562/15-032/30579869 від 08
листопада 2012 року подати органу, що
здійснює казначейське обслуговування
бюджетних коштів, висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету.

Враховуючи те, що податковим органом не
заперечується той факт, що висновок із
зазначенням суми, що підлягає
відшкодуванню з бюджету щодо позивача
до органу, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів
поданий не був, а також те, що обов'язок
щодо подання зазначеного висновку
встановлено нормами Податкового
кодексу України, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
податковим органом було неправомірно
допущено бездіяльність щодо неподання
до органу Державної податкової служби
України висновку із зазначенням суми
податку на додану вартість в розмірі 888
284,00 грн., що підлягає відшкодуванню на
користь позивача.

З огляду на те, що позовна вимога
позивача щодо стягнення з Державного
бюджету України через Головне
управління Державної казначейської
служби України у місті Києві на користь
позивача заборгованості бюджету з
відшкодування податку на додану
вартість у розмірі 888 284,00 грн.
спрямована на майбутній захист прав,
свобод та інтересів позивача, які на
час розгляду справи судом не були
порушені, колегія суддів вважає вірним
висновок суду першої інстанції про
безпідставність даної позовної вимоги.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аскоп-Україна".

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Аскоп-Україна" та Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі м.
Києва Державної податкової інспекції -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 травня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлений 03.12.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.