Справа № 819/2765/14-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2765/14-a

24 грудня 2014 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання
Калиняк О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів Влізло Т.О.,
Лихого Б.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Лановецької районної
державної адміністрації, голови
Лановецької районної державної
адміністрації Друзя Івана
Володимировича про визнання дій та
бездіяльності протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
визнання протиправним та скасування
розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Лановецької районної державної
адміністрації Тернопільської області
(далі - Лановецька РДА, відповідач 1),
голови Лановецької РДА Друзя Івана
Володимировича (далі - відповідач 2), в
якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність
Лановецької РДА та її голови, що
полягає у не прийнятті розпорядження
щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді
керівника апарату у період часу з 08.10.2014
року по 03.11.2014 року;

- визнати протиправною бездіяльність
Лановецької РДА, що полягає у не
нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу з 20.09.2014 року по 08.10.2014 року та за
час затримки виконання рішення суду
про поновлення на роботі з 09.10.2014 року
по 09.11.2014 року;

- визнати протиправною бездіяльність
Лановецької РДА, що полягає у не
визначенні робочого місця та не
забезпеченні засобами для роботи, а
також вчиненні перешкод до фактичного
виконання керівником апарату ОСОБА_1
службових обов'язків за посадою,
починаючи з 08.10.2014 року;

- зобов'язати Лановецьку РДА визначити
робоче місце, забезпечити засобами для
роботи із допущенням до фактичного
виконання керівником апарату ОСОБА_1
службових обов'язків за посадою;

- визнати протиправним та скасувати як
незаконне і необґрунтоване
розпорядження голови Лановецької РДА
№ 316-од від 17.10.2014 року «Про зміни в
структурі апарату районної державної
адміністрації» в частині скорочення
посади керівника апарату Лановецької
РДА (пункт 1 частини першої);

- визнати протиправним та скасувати як
незаконне і необґрунтоване
розпорядження голови Лановецької РДА
№316-од від 17.10.2014 року «Про зміни в
структурі апарату районної державної
адміністрації» в частині виведення
посади заступника голови Лановецької
РДА та введення посади заступника
голови - керівника апарату Лановецької
РДА (підпункт 1 пункту 2 частини першої);

- визнати протиправними дії посадових
осіб Лановецької РДА, що полягають у
попередженні 10.11.2014 року ОСОБА_1 про
звільнення з посади керівника апарату
на підставі розпорядження № 316-од від
17.10.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач з 24.11.2000 року працював на посаді
керівника апарату Лановецької РДА,
розпорядженням голови Лановецької РДА
№ 85-к від 19.09.2014 року ОСОБА_1 звільнено з
займаної посади за систематичне
невиконання службових обов'язків.
Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 08.10.2014 року
у справі № 819/1934/14-а позивача поновлено
на посаді керівника апарату
Лановецької РДА з 20.09.2014 року та
зобов'язано Лановецьку РДА нарахувати
та виплатити середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

Фактично ОСОБА_1 поновлено на посаді
згідно з розпорядженням голови
Лановецької РДА 03.11.2014 року, проте
відповідачі не визначили робоче місце
позивача та забезпечили засобами для
роботи, а також вчиняють перешкоди до
виконання службових обов'язків за
посадою. Середній заробіток за час
вимушеного прогулу ОСОБА_1 не
виплачено.

Позивач також зазначає, що 17.10.2014 року
розпорядженням голови Лановецької РДА
№ 316-од внесено зміни у структуру
апарату районної державної
адміністрації, скорочено посаду
керівника апарату, виведено посаду
заступника голови та введено нову
посаду заступника голови - керівника
апарату Лановецької РДА. Позивач
вважає, що будь-які зміни в організації
виробництва і праці установи не
проводились, а тому відсутнє з цих
підстав скорочення чисельності або
штату працівників, зокрема, скорочення
посади керівника апарату. Крім того, у
випадку скорочення чисельності або
штату працівників ОСОБА_1 має переважне
право на залишення на роботі, проте
нововведену посаду йому не
запропоновано. На думку позивача,
відповідачами допущено порушення його
трудових прав.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з підстав, наведених у
позовній заяві, письмових поясненнях
(а. с. 50-54, 144-146) та зазначив, що внесені
зміни до структури апарату Лановецької
РДА не узгоджуються з положеннями
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації» та постановами
Кабінету Міністрів України, які
визначають структуру апарату місцевих
адміністрацій. В судовому засіданні
позивач просив позовні вимоги
задовольнити.

В поданих до суду письмових
запереченнях проти адміністративного
позову (а. с. 61-65), представник
відповідача 1 адміністративний позов
не визнала з наступних підстав.

16.10.2014 року Лановецькою РДА отримано
копію судового рішення про поновлення
позивача на роботі, проте така
постанова була не зрозумілою для
виконання, у зв'язку з чим Лановецька
РДА звернулась до суду за роз'ясненням
судового рішення, а 03.11.2014 року поновила
ОСОБА_1 на роботі. Позивач забезпечений
робочим місцем (окремим кабінетом) у
приміщенні управління
агропромислового розвитку Лановецької
РДА, де розміщені і інші структурні
підрозділи відповідача 1, ОСОБА_1
виконує службові обов'язки в межах
окремих доручень, наданих головою
Лановецької РДА, присутній на колегіях,
робочих нарадах, сесіях районної ради.

Також представник відповідача 1
зазначила, що зміни до структури
апарату Лановецької РДА прийняті у
відповідності до статті 5 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації», за погодженням таких
змін до штатного розпису з головою
Тернопільської обласної державної
адміністрації та з метою економії
бюджетних коштів, враховуючи
взаємозамінність посад заступника
голови та керівника апарату. У зв'язку з
внесеними змінами до штатного розпису
посада керівника апарату підлягала
скороченню, а тому позивача
повідомлено про наступне вивільнення.

Представник відповідача 1 вважає
позовні вимоги необґрунтованими та
просить у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

У судовому засіданні представник
відповідача 2 адміністративний позов
не визнав та зазначив, що Закон України
«Про місцеві державні адміністрації»
надає право головам
райдержадміністрацій формувати склад
місцевих державних адміністрацій та
самостійно визначати структуру. При
цьому, Кабінетом Міністрів України
затверджується лише Типове положення
про структурні підрозділи місцевої
державної адміністрації та перелік її
структурних підрозділів, які носять
рекомендаційний, а не обов'язковий
характер, а тому голова місцевої
державної адміністрації самостійно,
враховуючи конкретні обставини
визначає структуру. У спірному випадку,
відповідачем 2 не порушені права
позивача, всі дії та рішення вчинялись
в межах чинного законодавства.
Представник відповідача 2 просив у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити частково з таких мотивів
та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.11.2000
року працював керівником апарату
Лановецької РДА (а. с. 8-9),
розпорядженням голови Лановецької РДА
від 19.09.2014 року № 85-к позивача звільнено
з займаної посади у зв'язку з
систематичним невиконанням без
поважних причин посадових обов'язків
відповідно до пункту 3 статті 40 Кодексу
законів про працю України. В подальшому
постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 08.10.2014 року
у справі № 819/1934/14-а за позовом ОСОБА_1 до
Лановецької РДА, голови Лановецької
РДА Друзя І.В. позовні вимоги
задоволено частково, визнано
протиправним та скасовано
розпорядження голови Лановецької РДА
від 19.08.2014 року № 52-с про застосування
дисциплінарного стягнення та від 19.09.2014
року № 85-к про звільнення, поновлено
ОСОБА_1 на посаді керівника апарату
Лановецької РДА з 20.09.2014 року,
зобов'язано Лановецьку РДА нарахувати
та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 20.09.2014 року
по 08.10.2014 року. Постанову суду в частині
поновлення на роботі та зобов'язання
нарахувати та виплатити середній
заробіток за час вимушеного прогулу
звернуто до негайного виконання (а. с.
10-12).

На виконання вказаного судового
рішення та постанови державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження від 28.10.2014 року (а. с. 138
зворт) розпорядженням голови
Лановецької РДА від 03.11.2014 року № 119-к
поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника
апарату Лановецької РДА з 20.09.2014 року (а.
с. 66).

Також судом встановлено, що 17.10.2014 року
головою Лановецької РДА відповідно до
статті 5 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації» та з метою
упорядкування структури районної
державної адміністрації прийнято
розпорядження № 316-од «Про зміни в
структурі апарату районної державної
адміністрації», відповідно до якого
скорочено посаду керівника апарату,
виведено посаду заступника голови та
введено посаду заступника голови -
керівника апарату Лановецької РДА (а. с.
68). У зв'язку з скороченням посади
керівника апарату Лановецької РДА
ОСОБА_1 попереджено про наступне
вивільнення з займаної посади (а. с. 76).

До спірних правовідносин суд
застосовує наступні правові норми.

Згідно із статтею 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Як передбачено частиною другою статті
14 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України),
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Відповідно до пунктів 2, 3 частини
першої статті 256 КАС України негайно
виконуються постанови суду про
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби - у межах
суми стягнення за один місяць;
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби. Згідно із частиною
другою статті 257 КАС України судове
рішення, яке набрало законної сили або
яке належить виконати негайно, є
підставою для його виконання.

Таким чином сторони повинні виконати
рішення, яке належить виконати негайно,
добровільно. Для цього достатньо
постанови чи ухвали суду. Примусове
виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».
Для примусового виконання судового
рішення суд за заявою стягувача видає
виконавчий лист. Разом з тим, суб'єкт
владних повноважень, який отримав
судове рішення, що належить виконати,
повинен вжити всіх необхідних заходів
для його виконання, оскільки
ефективний доступ до суду включає
право на виконання судового рішення
без невиправданих затримок.

Як встановлено судом постановою
Тернопільського окружного
адміністративного суду 08.10.2014 року
позивача поновлено на посаді, 16.10.2014
року повний текст постанови отримала
представник Лановецької РДА, що не
заперечується сторонами. Відповідне
розпорядження про поновлення на роботі
ОСОБА_1 відповідачем прийняте лише
03.11.2014 року. Відтак, з моменту отримання
судового рішення у відповідачів були
відсутні обґрунтовані підстави для
невиконання рішення суду, яке
підлягало до негайного виконання. При
цьому суд зазначає, що позивач після
прийняття судового рішення про
поновлення його на посаді неодноразово
ініціював вирішення даного питання,
звертаючись до відповідачів з
відповідними заявами, оскільки право
працівника на поновлення на роботі має
приватний характер та може бути
реалізоване лише за волевиявлення
цього працівника. Разом з тим,
відповідачами не вжито необхідних
заходів для виконання рішення суду, у
зв'язку з чим заперечення представника
Лановецької РДА щодо причин
невиконання судового рішення судом до
уваги не беруться. Враховуючи наведене,
суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтованими в частині визнання
протиправною бездіяльності
Лановецької РДА, голови Лановецької
РДА, що полягає у не прийнятті
розпорядження щодо поновлення ОСОБА_1
на посаді керівника апарату у період з
17.10.2014 року по 03.11.2014 року.

Як встановлено судом станом на дату
розгляду справи у суді відповідачем 1
не виконана постанова Тернопільського
окружного адміністративного суду від
08.10.2014 року про зобов'язання Лановецьку
РДА нарахувати та виплатити ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 20.09.2014 року по 08.10.2014 року, яка
в цій частині звернута до негайного
виконання, а тому підлягала до
виконання Лановецькою РДА. При цьому,
суд не бере до уваги заперечення
відповідача 1 щодо невиконання
судового рішення з тих підстав, що
постанова суду є незрозумілою для
виконання, у зв'язку з чим останній
звернувся до суду про надання
відповідних роз'яснень. Норми КАС
України не передбачають права на
звернення до суду щодо роз'яснення
порядку виконання рішення суду, тому
підстав для невиконання судового
рішення у відповідача не було. Відтак,
позовна вимога про визнання
протиправною бездіяльності
Лановецької РДА, що виразилась у не
нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за період з 20.09.2014 року по 08.10.2014
року, підлягає до задоволення.

Разом з тим, безпідставною та
необґрунтованою є позовна вимога щодо
визнання протиправною бездіяльності в
частині не нарахування і не виплати
ОСОБА_1 середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду про
поновлення на роботі з 09.10.2014 року по
09.11.2014 року, з огляду на таке.

Статтею 236 Кодексу законів про працю
України передбачено, що у разі затримки
власником або уповноваженим ним
органом виконання рішення органу, який
розглядав трудовий спір про поновлення
на роботі незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку
або різниці в заробітку за час
затримки. Тобто, підставою для виплати
незаконно звільненому працівнику
середнього заробітку за час затримки
власником або уповноваженим ним
органом виконання рішення про
поновлення на роботі є відповідне
рішення органу, який розглядав
трудовий спір про поновлення на роботі,
про виплату працівникові середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки виконання рішення.
Оскільки на час розгляду справи у суді
відсутнє судове рішення про виплату
позивачу середнього заробітку за час
затримки виконання постанови суду про
поновлення на роботі, така вимога
ОСОБА_1 не пред'являлась, тому відсутні
підстави у відповідача 1 для
нарахування і виплати ОСОБА_1
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду про поновлення
на роботі з 09.10.2014 року по 09.11.2014 року, в
цій частині позовні вимоги до
задоволення не підлягають.

Не підлягають до задоволення і позовні
вимоги про визнання протиправною
бездіяльності Лановецької РДА, що
полягає у не визначенні робочого місця
та не забезпеченні засобами для
роботи, а також вчиненні перешкод до
фактичного виконання керівником
апарату ОСОБА_1 службових обов'язків за
посадою, починаючи з 08.10.2014 року, та
зобов'язання Лановецьку РДА визначити
робоче місце, забезпечити засобами для
роботи із допущенням до фактичного
виконання керівником апарату ОСОБА_1
службових обов'язків за посадою,
враховуючи таке.

Судом встановлено, що позивача
поновлено на посаді згідно з
розпорядженням голови Лановецької РДА
03.11.2014 року, фактично ОСОБА_1 прибув до
Лановецької РДА та приступив до роботи
з 10.11.2014 року, а тому позивачем
безпідставно заявлені вимоги про
допущення бездіяльності Лановецькою
РДА щодо не визначення робочого місця
та не забезпечення засобами для роботи,
а також вчиненні перешкод до
фактичного виконання керівником
апарату ОСОБА_1 посадових обов'язків у
період з 08.10.2014 року по 10.11.2014 року.

Крім того, як вбачається з пояснень
представника відповідача 1, структурні
підрозділи Лановецької РДА розміщені у
двох будівлях, безпосередньої у
приміщенні Лановецької РДА (м. Ланівці
вул. Незалежності, 19) та приміщенні
управління агропромислового розвитку
Лановецької РДА (м. Ланівці, вул.
Незалежності, 20). ОСОБА_1 було визначено
робоче місце в приміщенні управління
агропромислового розвитку Лановецької
РДА (м. Ланівці, вул. Незалежності, 20),
виділено окремий кабінет, про що йому
доведено до відома на апаратній нараді
при голові Лановецької РДА 10.11.2014 року
(тобто в перший робочий день позивача
після поновлення його на посаді), що не
заперечувалось позивачем. Також суд
зауважує, що позивач був не вперше
прийнятий на роботу, а поновлений на
посаді, тому суд вважає, що відповідач 1
виконав свої обов'язки, передбачені
статтею 29 Кодексу законів про працю
України щодо такого працівника,
перешкод до фактичного виконання
керівником апарату ОСОБА_1 посадових
обов'язків не вчиняв.

Що стосується решти позовних вимог про
скасування розпорядження голови
Лановецької РДА про зміни в структурі
апарату райдержадміністрації та дій
посадових осіб Лановецької РДА щодо
попередження позивач про наступне
вивільнення, то суд бере до уваги таке.

Організацію, повноваження та порядок
діяльності місцевих державних
адміністрацій визначено Законом
України «Про місцеві державні
адміністрації» від 09.04.1999 року № 586-XIV.
Відповідно до статті 5 даного Закону
склад місцевих державних
адміністрацій формують голови
місцевих державних адміністрацій. У
межах бюджетних асигнувань, виділених
на утримання відповідних місцевих
державних адміністрацій, а також з
урахуванням вимог статті 18 Закону
України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності», їх голови
визначають структуру місцевих
державних адміністрацій. Типове
положення про структурні підрозділи
місцевої державної адміністрації та
рекомендаційний перелік її
структурних підрозділів
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 44 цього ж Закону передбачено,
що для правового, організаційного,
матеріально-технічного та іншого
забезпечення діяльності місцевої
державної адміністрації, підготовки
аналітичних, інформаційних та інших
матеріалів, систематичної перевірки
виконання актів законодавства та
розпоряджень місцевої державної
адміністрації, подання методичної та
іншої практичної допомоги місцевим
державним адміністраціям та органам
місцевого самоврядування головою
місцевої державної адміністрації
утворюється апарат місцевої державної
адміністрації в межах виділених
бюджетних коштів. Апарат місцевих
державних адміністрацій очолює
керівник, який призначається на посаду
головою місцевої державної
адміністрації. Керівник апарату
місцевої державної адміністрації
організовує його роботу, забезпечує
підготовку матеріалів на розгляд
голови місцевої державної
адміністрації, організовує доведення
розпоряджень голови місцевої
державної адміністрації до виконавців,
відповідає за стан діловодства, обліку
і звітності, виконує інші обов'язки,
покладені на нього головою місцевої
державної адміністрації. З цих питань
керівник апарату місцевої державної
адміністрації видає накази. Голова
місцевої державної адміністрації
затверджує положення та визначає
структуру апарату, призначає на посади
і звільняє з посад керівників та інших
працівників структурних підрозділів
апарату.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 18.04.2012 року № 606 затверджено
рекомендаційний перелік структурних
підрозділів обласної, Київської та
Севастопольської міської, районної,
районної в мм. Києві та Севастополі
державних адміністрацій. Пунктом 4
даної постанови визначено, що
структура апарату місцевої державної
адміністрації та статус його
структурних підрозділів визначаються
головою обласної, Київської та
Севастопольської міської, районної,
районної в мм. Києві та Севастополі
державної адміністрації з урахуванням
вимог частини першої статті 44 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації» та інших
нормативно-правових актів щодо
утворення апарату для правового,
організаційного,
матеріально-технічного забезпечення
діяльності місцевої державної
адміністрації, проведення кадрової
роботи, здійснення документообігу та
контролю, розгляду звернень громадян,
роботи патронатної служби,
забезпечення мобілізаційної роботи,
запобігання та виявлення корупції,
доступу до публічної інформації,
адміністрування (ведення) Державного
реєстру виборців тощо.

Аналіз наведених правових актів дає
підстави для висновку, що голова
районної державної адміністрації
визначає склад та структуру місцевих
державних адміністрацій, враховуючи
типові та примірні переліки
структурних підрозділів.

Як вбачається з пояснень представників
відповідачів, головою РДА, враховуючи
взаємозамінність окремих посад та з
метою економії бюджетних коштів, було
ініційовано зміни в організації роботи
Лановецької РДА, про що прийняте
оскаржуване розпорядження від 17.10.2014
року № 316-од про зміни в структурі
апарату Лановецької РДА. Так, порядком
заміщення повноважень першого
заступника, заступника голови,
керівника апарату районної державної
адміністрації, затвердженого
розпорядженням голови Лановецької РДА
від 18.07.2014 року № 199-од «Про розподіл
обов'язків між головою, першим
заступником голови, заступником голови
та керівником апарату районної
державної адміністрації» визначалось
заміщення посади керівника апарату,
зокрема, заступником голови районної
державної адміністрації (а. с. 115).

Прийняті зміни до структури апарату
райдержадміністрації передбачали
скорочення посади керівника апарату,
виведення посади заступника голови та
введення посади заступника голови -
керівника апарату Лановецької РДА (а. с.
68). Перелік змін до штатного розпису
Лановецької РДА, який вводився в дію з
17.10.2014 року, затверджений головою
Тернопільської обласної державної
адміністрації (а. с. 30). Розпорядженням
голови Лановецької РДА від 03.11.2014 року
№ 327-од «Про розподіл обов'язків між
головою, першим заступником голови,
заступником голови - керівником
апарату районної державної
адміністрації» визначено повноваження
заступника голови - керівника апарату,
в тому числі в частині діяльності
апарату райдержадміністрації (а. с.
116-132).

Враховуючи наведене, суд приходить до
переконання, що дане розпорядження
голови РДА від 17.10.2014 року № 316-од про
зміни в структурі апарату Лановецької
РДА прийняте в межах повноважень,
визначених статтею 5 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації»,
відтак підстав для визнання його
протиправним та скасування немає.

При цьому суд не бере до уваги
обґрунтування позивача про те, що
функціональні обов'язки за посадами
заступника голови та керівника апарату
не можуть бути суміщені, оскільки
наведене спростовується постановою
Кабінету Міністрів України від 14.08.2013
року за № 703 «Про віднесення деяких
посад працівників органів державної
влади, інших державних органів, установ
до відповідних категорій посад
державних службовців та визнання
такими, що втратили чинність, деяких
актів Кабінету Міністрів України»,
якою передбачено перелік посад
працівників місцевих державних
адміністрацій, віднесених до
відповідних категорій посад державних
службовців (додаток 25), в тому числі
передбачено посаду заступник голови -
керівник апарату.

Як зазначено вище, в організації роботи
апарату Лановецької РДА проводилися
зміни, в результаті яких скорочено
посаду керівника апарату, а відтак, на
районну державну адміністрацію
покладався обов'язок вжиття
відповідних заходів з метою
забезпечення зайнятості вивільнюваних
працівників.

Частинами першою-третьою статті 49-2
Кодексу законів про працю України
передбачено, що про наступне
вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два
місяці. При вивільненні працівників у
випадках змін в організації
виробництва і праці враховується
переважне право на залишення на роботі,
передбачене законодавством. Одночасно
з попередженням про звільнення у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці власник або
уповноважений ним орган пропонує
працівникові іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації.

З матеріалів справи слідує, що 10.11.2014
року ОСОБА_1 доведено до відома
розпорядження голови Лановецької РДА
від 17.10.2014 року № 316-од «Про зміни в
структурі апарату районної державної
адміністрації» та вручено
попередження про наступне вивільнення,
в якому пропонувалась посада
спеціаліста І категорії загального
відділу апарату Лановецької РДА, на
попередженні позивач зазначив, що не
згідний з розпорядженням від 17.10.2014
року № 316-од (а. с. 134-135). В даному випадку
протиправності дій посадових осіб
Лановецької РДА, що полягали у
попередженні 10.11.2014 року ОСОБА_1 про
наступне вивільнення на підставі
пункту 1 статті 40 Кодексу законів про
працю України, судом не встановлено.
Відтак, в цій частині позовні вимоги до
задоволення не підлягають.

Таким чином, враховуючи наведене та
оцінюючи надані сторонами та наявні у
справі письмові докази, суд дійшов
висновку, про наявність підстав для
часткового задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 до Лановецької РДА, голови
Лановецької РДА Друзя І.В. в частині
визнання протиправною бездіяльність
Лановецької РДА та її голови, що
полягає у не прийнятті розпорядження
щодо поновлення позивача на посаді
керівника апарату у період з 17.10.2014 року
по 03.11.2014 року та визнання протиправною
бездіяльність Лановецької РДА, що
полягає у не нарахуванні і не виплаті
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за період з 20.09.2014 року по 08.10.2014
року. В решті позовних вимог слід
відмовити.

Згідно із частиною третьою статті 94 КАС
України, у зв'язку із частковим
задоволенням адміністративного позову
на користь позивача слід присудити з
Державного бюджету України судовий
збір відповідно до задоволених вимог у
розмірі 36 грн. 54 грн., сплачений згідно з
квитанцією № 29 від 28.11.2014 року (а. с. 2).

Керуючись статтями 2, 11, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
Лановецької районної державної
адміністрації Тернопільської області,
голови Лановецької районної державної
адміністрації Тернопільської області,
що полягає у не прийнятті
розпорядження щодо поновлення ОСОБА_1
на посаді керівника апарату у період з
17.10.2014 року по 03.11.2014 року.

Визнати протиправною бездіяльність
Лановецької районної державної
адміністрації Тернопільської області,
що полягає у не нарахуванні і не
виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за
час вимушеного прогулу за період з
20.09.2014 року по 08.10.2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий
збір у розмірі 36 (тридцять шість)
гривень 54 (п'ятдесят чотири) копійки.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України (оголошення
вступної та резолютивної частини
постанови), а також прийняття постанови
у письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 29
грудня 2014 року.

Головуючий суддя
Чепенюк О.В.

копія вірна:

Суддя
Чепенюк О.В.