Справа № 804/17796/14
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, -
09.12.2014 року Дніпропетровським окружним
адміністративним судом було відкрито
провадження у справі за позовом
державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог
податковим органом зазначено, що
відповідач має податковий борг з
орендної плати з фізичних осіб в
розмірі 3840,13 грн., проте від його сплати
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, до суду було
надано клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження .
Відповідач у судове засідання не
з'явився, був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання, що підтверджується
матеріалами справи. Заперечень проти
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Отже, враховуючи зазначені вище
підстави, суд вирішив розглянути
справу у письмовому провадженні.
Вивчивши матеріали справи та письмові
докази в ній суд встановив.
На обліку в державній податковій
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, як платник податку за землю
перебуває фізична особа ОСОБА_1.
Відповідно до п.1.1 ст. 1 Податкового
кодексу України визначено, що
податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.
Згідно статті 9 Податкового Кодексу
України визначено, що плата за землю
належить до загальнодержавних
Справляння плати за землю здійснюється
відповідно до положень Податкового
кодексу України з урахуванням
критеріїв, які визначені у розділі XIII
Відповідно до пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271
Податкового кодексу України
передбачено, що базою оподаткування є:
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно до
порядку, встановленого цим розділом.
Пунктами 288.1, 288.4 ст. 288 Податкового
кодексу України передбачено, що
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки. Розмір
та умови внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.
Згідно п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу
України визначено, що для визначення
розміру податку та орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок.
Водночас пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288
Податкового кодексу України
визначається, що розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу: не може бути меншою
3 відсотків нормативної грошової
Згідно п.286.5 ст. 286 Податкового кодексу
України передбачено, що нарахування
фізичним особам сум податку
проводиться контролюючими органами,
які видають платникові до 1 липня
поточного року податкове
повідомлення-рішення про внесення
податку за формою, встановленою у
порядку визначеному статтею 58 цього
У відповідності п.287.5 ст. 287 ПКУ податок
фізичними особами сплачується
протягом 60 днів з дня вручення
податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи
податковим органом на виконання вимог
ст.58, 288 Податкового кодексу України
12.05.2014 року винесено податкове
повідомлення-рішення № 2733-15 відповідно
до якого відповідачеві визначено суму
грошового зобов'язання з орендної
плати в розмірі 3840,13 грн., яке не було
сплачене у визначені строки. Вказане
рішення отримане відповідачем 04.06.2014
року, доказів його оскарження до суду
не надано.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1
ст. 14 Податкового кодексу України
встановлено, що податкове зобов'язання
це сума коштів, яку платник податків, у
тому числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у
зв'язку з наявністю у відповідача
податкового боргу, позивачем 04.08.2014
року сформовано податкову вимогу №
2080-25 на суму 3840,13грн., яка була
направлена засобами поштового зв'язку,
що підтверджується матеріалами справи.
Сума вказана у податковій вимозі
відповідачем не сплачена, доказів
оскарження вказаної вимоги не надано,
тому податкова вимога не є відкликано.

Згідно п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
(фінансових санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Отже, у зв'язку із непогашенням
податкових зобов'язань, за
відповідачем рахується податковий
борг з орендної плати з фізичних осіб в
розмірі 3840,13грн.

Вказана заборгованість на час розгляду
справи не погашена.

Згідно до ст.67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

У відповідності до п. 95.1 ст.95
Податкового кодексу України
передбачено, що контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктами 95.3, 95.4 ст.95 цього Кодексу
визначено, що стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу. Рішення контролюючого органу
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою
контролюючого органу. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, водночас частиною
2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади
(до яких належать органи державної
податкової служби) та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що на час розгляду справи
сума боргу відповідачем не сплачена в
добровільному порядку, відповідних
доказів суду не надано, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а тому, податкові
зобов'язання відповідача підлягають
погашенню за рахунок примусовому
стягнення його активів.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
поданих позивачем доказів достатньо
для встановлення обставин справи та
для ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням викладеного, позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 183-3, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1) на
користь бюджету на р/р згідно бюджетної
класифікації суму податкового боргу по
земельному податку з фізичних осіб в
розмірі 3840,13 грн. (три тисячі вісімсот
сорок гривень 13 грн.).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили станом на
30.12.2014 року Суддя З оригіналом згідно
Помічник судді В.В. Горбалінський
В.В. Горбалінський
А.О. Кошля