Справа № 2а-4375/11/2070
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/73133/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Харкова на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 16.05.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2011 по
справі №2а-4375/11/2070 за позовом Закритого
акціонерного товариства «Термолайф»
до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста Харкова, третя
особа - Міністерство економіки України,
про визнання незаконним та скасування
рішення.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної
Т.М., перевіривши доводи касаційної
скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16.05.2011,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2011,
позовні вимоги Закритого акціонерного
товариства «Термолайф» до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі міста Харкова задоволено.
Визнано незаконним та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі міста
Харкова № від 30.07.2010 про
застосування до позивача суми штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі
74027061,00грн.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій виходили з
безпідставності застосування по
позивача суми штрафних (фінансових)
санкцій з огляду на відсутність
порушення останнім термінів
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності,
оскільки датою імпорту слід вважати
дату надходження товару на митну
території України, що і є фактичним
перетином товаром митного кордону
України.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, Державна
податкова інспекція у Жовтневому
районі міста Харкова 31.10.2011 звернулась
з касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, який
ухвалою від 15.11.2011 прийняв її до свого
провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
16.05.2011 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12.10.2011, прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач
посилається на порушення судами норм
матеріального права, зокрема, статті 129
Конституції України, статей 2, 4 Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті».

Перевіривши матеріалами справи
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що уповноваженими особами
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста Харкова було
проведено виїзну планову перевірку
Закритого акціонерного товариства
«Термолайф» питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2009 по
31.03.2010, за результатами якої
контролюючим органом складено акт
№1788/23-03-05/34015182 від 16.07.2010.

На підставі висновків викладених у
вказаному акті перевірки відповідачем
прийнято рішення № від 30.07.2010 про
застосування до позивача, відповідно
до статті 4 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», штрафних (фінансових) санкцій
у розмірі 74027061,00грн.

За наслідками адміністративного
узгодження вказаної суми штрафних
санкцій скаргу позивача залишено без
задоволення, а суму штрафних санкцій -
без змін.

Правовою під ставовою для застосування
до Закритого акціонерного товариства
«Термолайф» суми штрафних санкцій став
висновок податкового органу про
порушення позивачем вимог статті 2
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті» з
огляду на порушення строків поставки
імпортної продукції на митну територію
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між Закритим
акціонерним товариством «Термолайф»
та «GАММА МЕССАNIСА SРА» (Італія) було
укладено генеральний контракт ТL/GМ від
31.10.2006 (контракти від 31.10.2006 №1 ТL/GМ та №2
ТL/GМ) на постачання, шефмонтаж,
механічні випробування, запуск,
пуско-налагоджувальні випробування,
експлуатаційні випробування і
приймання установки по виробництву
виробів з мінеральної вати. Згідно умов
вищевказаних контрактів «GАММА
МЕССАNIСА SРА» (Італія) повинно провести
шефмонтаж, механічні випробування,
запуск, пуско-налагоджувальні
випробування, експлуатаційні
випробування і приймання
установки.Відповідно до доповнень №13
до контракту №1 ТL/GМ та №10 до контракту
№2 ТL/GМ поставка останньої партії
обладнання здійснювалася 30.12.2009.

Факт проведення оплати за генеральним
контрактом ТL/GM від 31.10.2008
підтверджується платіжними
документами. Сума сплати протягом 2007-2009
років склала 11900000,00євро.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про зовнішньоекономічну діяльність»
імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому
числі з оплатою в негрошовій формі)
українськими суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності в
іноземних суб'єктів господарської
діяльності товарів з ввезенням або без
ввезення цих товарів на територію
України, включаючи купівлю товарів,
призначених для власного споживання
установами та організаціями Україні,
розташованими за її межами.

Моментом здійснення імпорту, згідно
вказаної статті, є момент перетину
товаром митного кордону України або
переходу права власності на зазначений
товар, що експортується чи
імпортується, від продавця до покупця.
Визначальним є початковий момент
перебування товару під митним
контролем - момент фізичного перетину
товаром митного кордону держави.

Згідно до пункту 2 статті 1 Митного
кодексу України ввезення товарів і
транспортних засобів на митну
територію України, вивезення товарів і
транспортних засобів за межі митної
території України - це сукупність дій,
пов'язаних із переміщенням товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України у відповідному
напрямку.

Згідно з пунктами 23, 35 статті 1 Митного
Кодексу України переміщення товарів
через митний кордон України у
вантажних відправленнях - це
переміщення товарів через митний
кордон України при здійсненні
експортно-імпортних операцій, а також
інших операцій, пов'язаних із ввезенням
товарів на митну територію України,
вивезення товарів за межі митної
території України або переміщенням їх
митною територією України транзитом.
При переміщенні товарів через митний
кордон України у вантажних
відправленнях оформляється вантажна
митна декларація.

Пропуск товарів і транспортних засобів
через митний кордон України - це дозвіл
митного органу на переміщення товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України з урахуванням заявленої
мети такого переміщення після
проведення митних процедур.

Відповідно до частин першої та другої
статті 43 Митного Кодексу України
товари і транспорті засоби перебувають
під митним контролем з моменту його
початку і до закінчення згідно з
заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію
України товарів і транспортних засобів
митний контроль розпочинається з
моменту перетинання ними митного
кордону України.

Згідно з частиною п'ятою статті 43
Митного Кодексу України митний
контроль закінчується у разі ввезення
на митну територію України - після
здійснення у повному обсязі митного
оформлення товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України.

Таким чином, ввезення в Україну товару,
що підлягає митному оформленню
службовими особами митниці, неможливе
без фактичного перетину ним митного
кордону України, підставою для якого в
режимі імпорту є наявність
товаросупровідного документу, на якому
проставляється відбиток штампу «під
митним контролем» з відповідною датою
та який підтверджує факт та дату
перетину товаром митного кордону.

При цьому, перетин товаром митного
кордону України, який засвідчується
відбитком штампу «під митним
контролем» з відповідною датою, не
можна ототожнювати з пропуском товарів
через митний кордон України, який
здійснюється виключно після
завершення митного оформлення в тому
обсязі, який відповідає меті його
переміщення через митний кордон
України, і який підтверджується
оформленою ВМД.

З огляду на викладене, моментом
вчинення імпортної операції, зокрема
моментом поставки товару за такою
операцією, для застосування статей 2 та
4 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність» є
момент фактичного перетину
імпортованим товаром митного кордону
України, а не момент оформлення ВМД.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що обладнання на загальну
суму 11184000,00євро (установка для
виробництва виробів на основі
мінеральної вати для будівництва) за
контрактами позивача GАММА МЕССАNIСА
SРА» (Італія) надійшло до України на
підставі ВМД типу ІМ-74 (у кількості 84
штук) протягом грудня 2008 року - червня
2009 року, та до моменту оформлення ВМД
типу ІМ-40 зберігалось на митному
ліцензійному складі ТОВ
«Євро-Диліжанс». ВМД №435008 типу ІМ-40
оформлено 19.02.2010 на загальну суму
10884000,00євро.

Дата фактичного перетину вантажу через
митний кордон України по контрактах
від 31.10.2006 №1 ТL/GМ та №2 ТL/GМ
підтверджується відповідними
відмітками пункту митного органу -
Південною митницею України про взяття
товару під митний контроль відповідно
26.08.2008, 14.04.2009, 15.04.2009, 27.04.2009 05.12.2008, 23.12.2008,
24.12.2008, 02.02.2009, 10.02.2009, 18.03.2009, 24.03.2009, 03.04.2009,
05.05.2009, 29.05.2009, 16.06.2009.

Таким чином, відміткою пункту пропуску
митниці про взяття товару під митний
контроль України засвідчується факт та
дата фактичного переміщення вантажу
через митний кордон України, що
свідчить про дотримання Закритим
акціонерним товариством «Термолайф»
граничних строків поставки товарів,
визначених Законом України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті».

Отже, висновок судів попередніх
інстанцій щодо неправомірності
застосування до позивача суми штрафних
(фінансових)санкцій у розмірі
74027061,00грн. є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 2201, 223, 224, 230, 231,
частиною п'ятою статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі міста
Харкова залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.05.2011 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12.10.2011 по
справі №2а-4375/11/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку, на
підставі та у строки, передбачені
статтями 235 - 238, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: __________________
Т.М. Шипуліна

Судді:
__________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв