Справа № 820/20557/14
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
Харківський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді - Лук'яненко М.О.,
за участю секретаря судового засідання
представників сторін:
позивача - Голяк С.М.,
відповідача - Пономаренко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові справу за поданням державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
товариства з обмеженою
"Торгівельно-сервісна компанія" про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна, -
Заявник, державна податкова інспекція
у Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з поданням до
товариства з обмеженою
"Торгівельно-сервісна компанія", в
якому просить суд: підтвердити
обґрунтованість умовного
адміністративного арешту товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельно-сервісна компанія" (), застосованого на підставі
рішення в.о. начальника державної
податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
О.В.Радченко від 24.12.2014 року № 2567.

Представник відповідача у судовому
засіданні заявив клопотання про
закриття провадження у справі, у
зв'язку з тим, що товариством з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельно-сервісна компанія"
оскаржено до суду наказ № 1888 "Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"Торгівельно-сервісна компанія"
(податковий номер 38900422) за період з
01.08.2014 року по 31.08.2014 року та подальшої
участі придбаних ТМЦ (робіт, послуг) у
фінансово-господарській діяльності
підприємства", тобто наявний спір про
право.

Представник позивача при вирішенні
клопотання представника відповідача
про закриття провадження у справі
поклалась на розсуд суду.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд встановив наступні
обставини.

Як встановлено з поданих документів,
19.12.2014 року на підставі підпункту 78.1.1
пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України начальник в.о. начальника
державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області винесено наказ №
1888 "Про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"Торгівельно-сервісна компанія"
(податковий номер 38900422) за період з
01.08.2014 року по 31.08.2014 року та подальшої
участі придбаних ТМЦ (робіт, послуг) у
фінансово-господарській діяльності
підприємства".

На підставі зазначеного наказу та
направлення на перевірку від 19.12.2014
року №3018 головним державним
ревізором-інспектором складено акт
№1396/20-34-22-03 від 22.12.2014 року "Про
недопущення до проведення перевірки
ТОВ "Торгівельно-сервісна компанія"
(податковий номер 37091926).

Враховуючи наявність підстав для
застосування адміністративного
арешту, передбачених статтею 94
Податкового кодексу України, в.о.
начальника державної податкової
інспекції у Московському районі м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
винесено рішення про застосування
адміністративного арешту майна
платника податків від 24.12.2014 року №2567.

Проте, відповідно до пункту 2 частини 5
статті 1833 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ухвалою
відмовляє у прийнятті подання у разі,
якщо із поданих до суду матеріалів
вбачається спір про право.

Спір про право в контексті
розглядуваної норми має місце в разі,
якщо предметом спору є правовідносини,
існування яких є передумовою
виникнення підстав для застосування
спеціальних заходів, перелічених у
статті 1833 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі,
коли платник податків висловлює
незгоду з рішенням податкового органу,
що було підставою для виникнення
обставин для внесення відповідного
подання.

Наприклад, платником податків
оскаржено до суду рішення про
застосування адміністративного арешту
(пункт 94.11 статті 94 Податкового кодексу
України); оскаржено податкове
повідомлення-рішення, яке покладено в
основу податкового боргу, що
стягується шляхом внесення подання,
тощо. При цьому незгода платника
податків із рішеннями податкових
органів щодо застосування спеціальних
заходів, згаданих у статті 1833 Кодексу
адміністративного судочинства
України, може підтверджуватися не лише
зверненням із відповідним
адміністративним позовом. Суд може
встановити наявність спору також із
змісту заперечень платника податків,
стосовно якого внесено подання.
Зокрема, платник податків може
заперечувати розмір податкового боргу,
що стягується, або факт узгодження
податкових зобов'язань, з яких виник
податковий борг; склад майна, щодо
якого застосовується адміністративний
арешт; заперечувати наявність
податкового боргу, у зв'язку з яким
накладено адміністративний арешт, або
законність проведення перевірки,
недопущення до якої призвело до
застосування адміністративного
арешту, тощо.

Так, судом із програми Діловодство
спеціалізованого суду встановлено, що
відповідно до ухвали Харківського
окружного адміністративного суду від
24.12.2014 року відкрито провадження в
адміністративній справі № 820/20446/14 за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю
"Торгівельно-сервісна компанія" до
державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельно-сервісна компанія" про
визнання неправомірним та скасування
наказу від 19.12.2014 року №1888.

Тобто, на даний час відповідачем
оскаржується законність винесення
наказу, який слугував підставою для
винесення рішення щодо накладення
адміністративного арешту на майно
позивача.

Отже, між сторонами існує спір про
право, оскільки предметом спору є
правовідносини, існування яких є
передумовою виникнення підстав для
застосування адміністративного
арешту, а саме: платник податків
заперечує наявність законних підстав
для проведення такої перевірки.

Оскільки відповідні вимоги не можуть
бути розглянуті в порядку окремого
виду адміністративного судочинства,
яким є провадження за поданням
податкового органу, суд приходить до
висновку про необхідність закриття
провадження у справі на підставі п. 1 ч.1
ст. 157 Кодексу адміністративного
судочинства України. Суд також вважає
за необхідне зазначити, що закриття
провадження у справі за поданням
податкового органу не позбавляє
заявника права звернутися до суду з
відповідною вимогою у загальному
порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене вище наведене,
керуючись ст.ст. 1833, 157, 185 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за поданням
державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельно-сервісна компанія" про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна -
закрити.

Роз'яснити позивачеві, що закриття
провадження у справі за поданням
податкового органу не позбавляє його
права звернутися до суду з відповідною
вимогою у загальному порядку позовного
провадження.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги у 5-денний строк з
дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 26
грудня 2014 року.

Суддя
М.О.Лук'яненко