Справа № 2а-6954/10/1370
Суддя: Святецький В.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
Справа №
876/14047/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Святецького В.В.

суддів
Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

представника відповідача
Маркіної Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Відділу примусового виконання рішень
департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2010 року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у Сокальському районі
Львівської області до Відділу
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
про скасування постанови про зупинення
виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

27 липня 2010 року Державна податкова
інспекція у Сокальському районі
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Відділу примусового
виконання рішень (ВПВР) Департаменту
державної виконавчої служби (ДВС)
Міністерства юстиції України, в якому
просила скасувати постанову ВПВР
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України ВП №18926867 від 09.07.2010 року про
зупинення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа від 05.02.2010 року по справі №2а-5978/2009
про стягнення з ДП «Львіввугілля» в
дохід бюджету суми 49733332 грн. 17 коп. та
зобов'язати відповідача вжити заходів
щодо примусового виконання
зазначеного виконавчого листа.

Львівський окружний адміністративний
суд постановою від 06 вересня 2010 року
адміністративний позов задовольнив
повністю та ухвалив скасувати
постанову Відділу примусового
виконання рішень Департаменту
Державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України від 09.07.2010
року ВИ № 18926867 про зупинення
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа від 05.02.2010
року по справі № 2а-5978/09/1370 про
стягнення з Державного підприємства
«Львіввугілля» до Державного бюджету
борг в розмірі 49733332,17 грн.

Також суд зобов'язав Відділ
примусового виконання рішень
Департаменту Державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
вжити заходи щодо примусового
виконання виконавчого листа, виданого
Львівським окружним адміністративним
судом від 05.02.2009 року № 5978/09, 1370 у
відповідності до норм чинного
законодавства України.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, оскільки вважає, що
постанова прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд
першої інстанції розглянув справу, де
відповідачем є відділ примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України.
Зазначений відділ не є органом
державної виконавчої служби, а тому,
згідно з частиною 3 статі 181 КАС України
не міг бути відповідачем у справі, де
оскаржуються дії державного виконавця
або дії інших посадових осіб органу
державної виконавчої служби.

В апеляційній скарзі зазначає, що норми
ст. 34 Закону України «Про виконавче
провадження» містять виключний
перелік підстав, за яких виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню, зокрема пунктом 15 даного
Закону передбачено, що внесення
підприємства боржника
паливно-енергетичного комплексу до
реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України ,,Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємства паливно-енергетичного
комплексу", є обов'язковою підставою
для зупинення виконавчого провадження.

Посилання позивача на те, що
заборгованість виникла після 01.01.2005
року не можна брати до уваги, тому що
вказана норма носить імперативний
характер і є нормою прямої дії та не
надає права органу виконавчої служби
аналізувати характер заборгованості,
на примусове стягнення якої
проводяться виконавчі дії.

З огляду на викладене, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційного суду підтримав
вимоги апеляційної скарги та просить
їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, що не
перешкоджає розгляду справи за його
відсутності у відповідності до вимог ч.
4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи та
доводи скарги, апеляційний суд вважає,
що скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
заборгованість ДП «Львівугілля» в
розмірі 49733332,17 грн. виникла до
розрахункової дати, тобто до 01.01.2005
року. Крім того, відповідач не надав
належних доказів правомірності своїх
дій.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального і процесуального права
та є вірними.

Суд першої інстанції встановив, що
23.04.2010 року державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 18926867 на виконання виконавчого листа
№ 2а-5978/09/1370, виданого 05.02.2010 року
Львівським окружним адміністративним
судом про стягнення з Державного
підприємства «Львіввугілля» до
Державного бюджету борг в розмірі
49733332,17 грн.

09.07.2010 року держаним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Департаменту Державної виконавчої
служби винесено постанову про
зупинення виконавчого провадження ВП
№ 18926867 з примусового виконання
виконавчого листа № 2а-5978/09/1370 до
закінчення терміну дії процедури
погашення заборгованості
підприємствами паливно-енергетичного
комплексу, визначеного Законом України
«Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємства паливно-енергетичного
комплексу».

Відповідно до п.15 ч. 1 ст.34 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у випадку
внесення підприємства
паливно-енергетичного комплексу до
Реєстру підприємств
паливно-енергетичного комплексу, які
беруть участь у процедурі погашення
заборгованості відповідно до Закону
України «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємства паливно-енергетичного
комплексу».

Відповідно до преамбули Закону України
№ 2711-IV «Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємства паливно-енергетичного
комплексу» метою цього Закону є
сприяння поліпшенню фінансового
становища підприємств
паливно-енергетичного комплексу,
запобіганню їх банкрутству та
підвищенню рівня інвестиційної
привабливості шляхом урегулювання
процедурних питань та впровадження
механізмів погашення заборгованості,
надання суб'єктам господарської
діяльності права їх застосування,
визначення порядку взаємодії органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, розпорядників
бюджетних коштів із суб'єктами
господарської діяльності щодо
застосування механізмів погашення
заборгованості.

Згідно ст. 2 Закону, дія цього Закону
поширюється на підприємства
паливно-енергетичного комплексу, а
також інших учасників розрахунків, які
мають або перед якими є заборгованість,
що виникла внаслідок неповних
розрахунків за енергоносії.

У відповідності до ст. 1 Закону України
№ 2711-IV розрахункова дата - дата, на яку
кожним з учасників розрахунків
фіксується сума кредиторської та
дебіторської заборгованостей для
погашення шляхом застосування
механізмів, визначених цим Законом.
Розрахунковою датою встановлюється 1
січня 2005 року.

Таким чином, обов'язковою умовою для
зупинення виконавчого провадження є
наявність у боржника за виконавчим
документом заборгованості, яка виникла
до 01.01.2005 року, оскільки наявність такої
заборгованості є підставою для
прийняття відповідним органом рішення
про внесення підприємства до реєстру
підприємств паливно-енергетичного
комплексу.

Судом встановлено, що борг ДП
«Львіввугілля» в сумі 49733332,17 грн., який
підлягає стягненню до Державного
бюджету України за виконавчим листом №
2а-5978/09/1370 є наслідком несплати
підприємством сум податкових
зобов'язань, не пов'язаних із
розрахунками за енергоносії, зокрема,
заборгованість з податку на прибуток в
розмірі - 3537900 грн., з податку на додану
вартість - в розмірі 45359648 грн., по збору
за геологорозвідувальні роботи,
виконані за рахунок державного бюджету
в розмірі 835784,17 грн.

Погашення цієї заборгованості не
регулюється Законом № 2711-IV, а відтак,
відсутні підстави для зупинення
виконавчого провадження ВП №18926867 щодо
її примусового стягнення.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що постанову
ВП № 18926867 від 09 липня 2010 року про
зупинення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2а-5978/09/1370, виданого 05.02.2010 року
Львівським окружним адміністративним
судом про стягнення з Державного
підприємства «Львіввугілля» до
Державного бюджету України 45359648, 17 грн.
слід визнати протиправною.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції
надано належну оцінку наявним у справі
доказам, а їх достатня кількість та
взаємний зв'язок у сукупності дали
змогу суду першої інстанції зробити
вірний висновок про обґрунтованість
позовних вимог та задоволення позову.

Наведене спростовує доводи
апеляційної скарги про
невідповідність оскарженого судового
рішення нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Відділу
примусового виконання рішень
департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2010 року у справі 2а-6954/10/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції, а в разі складення ухвали в
повному обсязі відповідно до статті 160
КАС України - з дня складення ухвали в
повному обсязі.

Ухвала в повному обсязі складена 15
грудня 2014 року.

Головуючий суддя
В.В. Святецький

Судді
Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов