Справа № 2а-1670/3160/11
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/32825/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло
О.М.Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук
Н.Г.,розглянувши у попередньому
судовому засіданнікасаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Полтава Полтавської області Державної
податкової служби

на постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 01.09.2011 р.

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2012 р.

у справі № 2а-1670/3160/11

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Укрнафта»

до Державної податкової інспекції у м.
Полтава

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

Відкрите акціонерне товариство
«Укрнафта» (далі-позивач) звернулось до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у м. Полтава (далі-відповідач)
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 01.09.2011 р.,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2012 р.,
адміністративний позов задоволено
частково: визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 24.03.2011 р. №
, у задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
позивача витрати зі сплати судового
збору у розмірі 1,70 грн.

Вважаючи, що рішення судів першої та
апеляційної інстанцій прийняті з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати та прийняти
нове, яким відмовити у задоволенні
позову повністю.

Позивач надіслав на адресу суду
касаційної інстанції письмові
заперечення на касаційну скаргу, за
змістом яких проти вимог останньої
заперечує та просить залишити
касаційну скаргу без задоволення, а
рішення судів попередніх інстанцій -
без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

Податковою інспекцією проведено
документальну невиїзну перевірку
Договору від 24.12.1997 р. № 999/97 про спільну
інвестиційну діяльність між позивачем
та компанією "Momentum Enterprises" з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у зменшення податкових
зобов'язань з ПДВ наступних податкових
періодів за квітень 2010 року.

Результати перевірки оформлено актом
від 22.12.2010 р. №12719/15-522, у якому
відображено порушення позивачем пп.
7.7.1, 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», у
результаті чого завищено суму, що
підлягає бюджетному відшкодуванню на 39
613 грн.

На підставі акту перевірки прийнято
податкове повідомлення-рішення від
05.01.2011 р. №/0, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі 39
613 грн., у т.ч. відшкодовано на момент
перевірки 39 613 грн., та нараховані
штрафні (фінансові) санкції в розмірі 19
806,50 грн.

За результатами адміністративного
оскарження, рішенням ДПА у Полтавській
області від 12.03.2011 р. № 532/10/25-016
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення скасоване в
частині нарахування штрафних
(фінансових) санкцій на суму 9 903,25 грн., в
іншій частині рішення залишено без
змін.

На підставі рішення ДПА у Полтавській
області від 12.03.2011 р. відповідачем
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 24.03.2011 р.
№, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
у розмірі 39 613 грн., у т.ч. відшкодовано
на момент перевірки 39 613 грн., та
нараховані штрафні (фінансові) санкції
в розмірі 9 903,25 грн., яке і є предметом
оскарження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, акт
перевірки від 22.12.2010 р. ґрунтується на
висновках акту перевірки від 14.07.2010 р.
№ 6493/23-2/403739509 «Про результати виїзної
планової перевірки Договору про
спільну інвестиційну і виробничу
діяльність, не пов'язану із створенням
юридичної особи з освоєння та розробки
Андріяшівського газоконденсатного
родовища від 24.12.21997 р. №999/97 між ВАТ
«Укрнафта» НГВУ «Полтаванафтогаз» та
Компанією "Momentum Enterprises (Estern Europe) Limited" з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2009 р. по 31.03.2010 р.», у якому
зафіксовано порушення пп. 7.4.1 п.7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», що призвело до заниження
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті в бюджет на загальну суму 2 092 433
грн. та завищення «залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду» за березень 2010
року на суму 736 548 грн.

На підставі вказаного акту перевірки
було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 27.07.2010 р. №
/0, яким НГВУ «Полтаванафтогаз»
відповідальному за утримання та
внесення податків до бюджету під час
виконання Договору про спільну
діяльність від 24.12.1997 року № 999/97 з
позивачем і компанією "Momentum Enterprises",
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 3
138 649,450 грн., у т.ч. за основним платежем у
сумі 2 092 433 грн., штрафними (фінансовими)
санкціями - 1 046 216,50 грн.

Рішенням Державної податкової
адміністрації у Полтавській області
від 02.11.2010 р. №2868/10/25-016 «Про результати
розгляду повторної скарги» податкові
повідомлення рішення ДПІ у м. Полтаві
від 27.07.2010 р. № /0 та від 19.10.2010 р.
№/1 скасовано у частині основного
платежу у розмірі 3 824 грн., штрафної
санкції в розмірі 1912 грн., в іншій
частині зазначені податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін, та 19.11.2010 р. прийнято податкове
повідомлення-рішення №/2, яким
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі 3
132 913,50 грн.

За наслідками розгляду повторних
скарг, що були залишені без
задоволення, а податкові повідомлення -
рішення - без змін, відповідачем
прийнято податкове повідомлення -
рішення від 25.01.2011 р. № /3, яким
позивачу доведено новий граничний
термін для сплати визначеного
податкового зобов'язання.

Не погодившись із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями,
позивач звернувся до суду із
відповідним позовом.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 28.03.2011 р.,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05.07.2011 р., у
справі № 2а-1670/837/11 адміністративний
позов задоволено частково: визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення - рішення від 27.07.2010 р.
№/0, від 19.10.2010 р. № /1, від
19.11.2010 р. № /2, від 19.11.2010 р. № /2,
від 19.11.2010 р. № /2, від 25.01.2011 р.
№/3, від 25.01.2011 р. № /3, від
25.01.2011 р. № /3. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Надаючи оцінку наведеним обставинам,
суди попередніх інстанцій зазначили,
що вказаними судовими рішеннями
встановлена відсутність порушень з
боку позивача пп. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» щодо визначення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду за
березень 2010 року на суму 736 548 грн.

При цьому, судовими інстанціями було
встановлено, що у декларації за квітень
2010 року у зв'язку із наявністю
від'ємного значенням суми,
розрахованої згідно з пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7
Закону, позивач декларував до
бюджетного відшкодування частину суми
від'ємного значення згідно податкових
декларацій з податку на додану
вартість попередніх податкових
періодів, яка фактично ним була
сплачена.

Платіжними дорученнями
підтверджується сплата Договором від
24.12.1997 р. №999/97 про спільну діяльність
сум податку на додану вартість в ціні
придбаних у контрагента послуг.

Так, відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону
України «Про податок на додану
вартість», бюджетне відшкодування це
сума, що підлягає поверненню платнику
податку з бюджету у зв'язку з надмірною
сплатою податку у випадках, визначених
цим Законом.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
врегульований пунктом 7.7 Закону.

Згідно пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» якщо у
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Відтак, з урахуванням відсутності
факту участі задекларованих сум
податку на додану вартість у
розрахунку бюджетного відшкодування в
попередніх податкових періодах,
висновок судів попередніх інстанцій
про наявність підстав для скасування
спірного податкового
повідомлення-рішення про зменшення
позивачу суми бюджетного
відшкодування є цілком обґрунтованим.

Мотивація та докази, наведені у
касаційній скарзі, не дають
адміністративному суду касаційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію судів попередніх інстанцій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувані судові рішення - залишити
без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Полтава
Полтавської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення.

2. Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 01.09.2011 р. та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.02.2012 р. у
справі № 2а-1670/3160/11залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В. Пилипчук Н.Г.