Справа № 820/4864/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/800/49896/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Леонтович К.Г.,

розглянула у порядку попереднього
розгляду касаційну скаргу Харківської
митниці Міндоходів на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 16.07.2013 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17.09.2013 року
у справі за позовом Приватного
підприємства "Торговий дім "Золота
Миля" до Харківської митниці
Міндоходів про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Торговий Дім
"Золота миля" звернулося до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Харківської обласної митниці про
визнання протиправною та скасування
картки відмови Харківської обласної
митниці в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/00552
від 04.06.2013 року, визнання протиправним
та скасування рішення Харківської
обласної митниці про коригування
митної вартості товарів №807000003/2013/000933/2
від 04.06.2013 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16.07.2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17.09.2013 року,
адміністративний позову задоволено у
повному обсязі: визнано протиправною
та скасовано картку відмови
Харківської обласної митниці в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/00552
від 04.06.2013 року, а також визнано
протиправним та скасовано рішення
Харківської обласної митниці про
коригування митної вартості товарів
№807000003/2013/000933/2 від 04.06.2013 року.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Харківська митниця Міндоходів подала
до Вищого адміністративного суду
України касаційну скаргу у якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та прийняти нове рішення, яким
у позові відмовити.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підставі контракту
від 22.04.2013 року №ВО-1-220413, укладеного ним
з компанією Yasaroglu Tarim Urunleri San.Tic.ve Paz. Ltd.Sti
(Туреччина), позивач ввіз на територію
України товар та надав відповідачеві
митну декларацію, в якій зазначив митну
вартість, що дорівнює ціні товару за
контрактом. Відповідач не прийняв до
митного оформлення зазначений товар за
ціною договору, про що ним прийнято
Рішення від 04.06.2013 року про коригування
митної вартості товару, яким митну
вартість відповідно скориговано та
збільшено.

Відповідно до умов контракту від 22.04.2013
року №ВО-1-220413 продавець - компанія
Yasaroglu Tarim Urunleri San.Tic.ve Paz. Ltd.Sti зобов'язався
поставити товар згідно специфікацій до
контракту, а покупець - ПП "ТД "Золота
миля" зобов'язався прийняти та
здійснити оплату за товар на умовах
контракту .

Згідно п.2.1 контракту товар
поставляється партіями в асортименті
за замовленням покупця та у строки,
зазначені у специфікаціях до даного
контракту.

Відповідно до п.3.1 контракту загальна
кількість товару у партії визначається
згідно специфікації.

Згідно п.4.1 контракту ціна на товар
встановлюється в американських
доларах та зафіксована у специфікаціях
до контракту.

Пункт 5.1 контракту встановлює, що умови
поставки товару - FOB м. Мерсін,
Туреччина, згідно Інкотермс 2010, якщо
інші умови поставки не визначені у
специфікації.

Відповідно до п.7.1 для оплати товару
покупець виставляє на користь продавця
акредитив або проводить оплату на
інших умовах, зазначених у
специфікаціях.

22.04.2013 року сторонами вищевказаного
контракту підписано Специфікацію № 1,
відповідно до якої товаром, що підлягає
постачанню, є абрикос сушений, цілий,
без кісточок, сорт "індустріальний" (для
промислового використання), кількість
нетто - 20000 кг., кількість брутто - 20800 кг.,
ціна за 1 кг на умовах поставки FOB - 1,20
доларів США, загальна сума поставки -
24000,00 доларів США. Умови поставки - FOB м.
Мерсін, Туреччина, згідно Інкотермс 2010.
Умови оплати - безвідкличний акредитив,
який підлягає оплаті 100% проти
документів.

Продавцем було надано на адресу
покупця товар згідно Контракту на
загальну суму 24 000,00 доларів США із
супровідними документами, а покупцем
здійснено оплату шляхом розкриття
акредитиву №1 від 26 квітня 2013 р. у сумі
24000 доларів США (191832,00 гривень), що
підтверджується меморіальним ордером
№1 від 23.05.2013 року.

30.05.2013 року позивачем надано митному
органу митну декларацію за №
907100000/2013/024616, до якої надано декларацію
митної вартості № 807100001/2013/024616 від
30.05.2013 року із зазначенням ціни товару,
визначеної відповідно до основного
методу - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, у сумі
198027,00 грн., з урахуванням витрат на
транспортування товару в Україну,
проте відповідачем у митному
оформленні товару за ціною контракту
відмовлено, про що було зроблено
відповідний запис у декларації митної
вартості № 807100001/2013/024616 від 30.05.2013 року,
а також прийнято картку відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 807100000/2013/00552
від 04.06.2013 року та рішення про
коригування митної вартості товарів
№807000003/2013/000933/2 від 04.06.2013 року.

Зокрема, відповідачем прийнято рішення
про коригування митної вартості
товарів №807000003/2013/000933/2 та визначення її
за одиницю товару - у розмірі 4,4800
доларів США та, відповідно, за 20000 кг. в
розмірі 89600,00 доларів США.

Вказане рішення прийняте відповідачем
з посиланням на невідповідність
обраного декларантом методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 Митного
кодексу України.

Коригування митної вартості здійснено
за другорядним методом - резервним. При
цьому використано наявну у митного
органу інформацію про вартість
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено: МД №110070000/2013/308463, Методичні
рекомендації щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків про
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджені наказом
Держмитслужби України від 13.07.2012 року №
362.

06.06.2013 року позивачем подано митну
декларацію №807100000/2013/025905, у якій
розраховано ПДВ у розмірі 39605,40 грн., що
становить 20% від задекларованої ПП
"ТД "Золота миля" вартості товару у
розмірі 198027,00 грн. (еквівалент 24000
доларів США вартості товару + 6195,00 грн.
витрат на транспортування товару в
Україну), а також додатково ПДВ у
розмірі 103629,16 грн. від суми, визначеної
митницею у рішенні про коригування
митної вартості товарів №807000003/2013/000933/2
від 04.06.2013 року.

Відповідно до ст. 51 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу. Митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 53 Митного кодексу
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Вичерпний перелік документів, що
подається декларантом митному органу
для підтвердження заявленої митної
вартості товарів та обраного методу її
визначення визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 53
Митного кодексу України.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України
передбачено, що у разі, якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи,
визначені у ч 3 ст. 53 Митного кодексу
України.

Пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до
Міжнародної конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур
встановлено стандартне правило, що на
підтвердження декларації на товари
митна служба вимагає тільки ті
документи, які є необхідними для
проведення контролю за даною операцією
та забезпечення виконання усіх вимог
щодо застосування митного
законодавства. У випадках, коли окремі
підтверджуючі документи не можуть бути
представлені разом з декларацією на
товари з причин, які визнані митною
службою обґрунтованими, вона дозволяє
подачу таких документів протягом
визначеного періоду часу.

Послідовність дій посадових осіб
митного органу при здійсненні контролю
за правильністю визначення митної
вартості товарів під час здійснення їх
митного контролю та митного оформлення
також визначено Методичними
рекомендаціями щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затвердженими наказом
Державної митної служби України від
13.07.2012 № 362.

Згідно з пунктом 6 розділу 2 Методичних
рекомендацій при перевірці розрахунку,
здійсненого декларантом або
уповноваженою ним особою при
визначенні митної вартості товарів за
основним методом, та чисельного
значення заявленої митної вартості,
зокрема, аналізується: включення всіх
складових митної вартості; включення
всіх платежів, які відповідають
вимогам, встановленим частинами п'ятою
- восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті; наявність помилок при
перенесенні відомостей з документів,
які підтверджують митну вартість
товарів, до митної декларації та/або до
декларації митної вартості; наявність
арифметичних помилок в митній
декларації, декларації митної вартості
або документах, які підтверджують
митну вартість товарів; наявність
помилок при перерахунку сум в
іноземній та/або національній валютах;
наявність помилок при здійсненні
нарахувань (наприклад, знижок);
наявність помилок при перерахуванні
одиниць виміру оцінюваного товару на
одиниці виміру товару відповідно до
Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового
значення заявленої митної вартості
товарів здійснюється перевірка
наявності у підтверджуючих документах
всіх відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ
подається); митній декларації графи 12,
20, 22, 31 (у частині зазначення
характеристик товару, які впливають
виключно на рівень його митної
вартості), 42, 43, 44 (у частині наявності
реквізитів документів, які
підтверджують митну вартість товарів),
45, 46; документах, поданих для здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів, для декларування яких не
застосовується митна декларація (в
частині зазначення характеристик
товару, які впливають виключно на
рівень його митної вартості);
рахунку-фактурі або іншому документі,
який визначає вартість товару (пункт 7
розділу 2 Методичних рекомендацій).

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу
України митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів за
основним методом - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Судами попередніх інстанцій було
встановлено, що позивачем було надано
усі передбачені чинним законодавством
документи, необхідні для митного
оформлення товару за ціною договору, а
саме: митну декларацію №807100000/2013/024616
від 30.05.2013 р., декларацію митної
вартості №807100001/2013/024616 від 30.05.2013 р.,
Контракт № ВО-1-220413 від 22.04.2013 р.,
Специфікацію №1 від 22.04.2013 р., проформу
2011/28 від 22.04.2013 р., комерційний
рахунок-фактуру (інвойс) №13008 від 03.05.2013
р., картку обліку особи, яка здійснює
операції з товарами №807/2012/0000833 від
13.11.2012 р., пакувальний лист від 03.05.2013 р.,
довідку ДПІ у Київському районі м.
Харкова №346 від 03.04.2013 р., сертифікат
якості від 03.05.2013 р., Коносамент №51
з відміткою про проходження
радіологічного контролю, калькуляцію
ціни від 22.04.2013 р., прайс-лист виробника
товару від 10.04.2013 р., рахунок №2649/2013 від
20.05.2013 р. на оплату послуг перевезення
вантажу, меморіальний валютний ордер
№1 від 23.05.2013 р. за покриття акредитиву
№1 від 26.04.2013 р. в сумі 24000 доларів США
(еквівалент 191 832,00 грн.), залізничну
накладну №40989469 про перевезення товару
з м. Одеса до м. Харків з відмітками про
проходження
санітарно-епідеміологічного та фіто
санітарного контролю, Сертифікат про
походження товару форми А №В 0514756 від
03.05.2013 р., Сертифікат якості від 03.05.2013
року.

У зв'язку з наведеним колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, що позивачем для
підтвердження митної вартості товару
та її визначення за основним методом -
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції) було надано усі документи,
які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України.

Вимога відповідача щодо надання
додаткових документів (у тому числі,
загальних прейскурантів (прайс-листів)
виробника товару) без зазначення
законодавчо визначених підстав для
цього, суперечить приписам ч. 3 ст. 53
Митного кодексу України.

Як встановлено, під час митного
оформлення товару митний орган не
вимагав від позивача подання рахунків
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних з виконанням умов
договору (угоди, контракту),
передбачені п. 3 ч. 3 ст. 53 Митного
кодексу України.

Колегія суддів вважає, що суди першої
та апеляційної інстанцій дійшли
правильного висновку про
неправомірність прийняття
відповідачем картки відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №807100000/2013/00552
від 04.06.2013 року та рішення про
коригування митної вартості товарів
№807000003/2013/000933/2 від 04.06.2013 року.

Касаційну скаргу слід відхилити,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судами допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Харківської митниці
Міндоходів відхилити, постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 16.07.2013 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 17.09.2013 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, передбачених
статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: