Справа № 2а-17893/12/2670
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва Державної податкової
служби на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 березня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ФСБ-Охорона" до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва Державної податкової служби про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "ФСБ-Охорона"
звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва
Державної податкової служби про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 11 червня 2012
року № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 березня 2013 року адміністративний
позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Державна податкова
інспекція у Солом'янському районі м.
Києва Державної податкової служби
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 21
травня 2012 року Державною податковою
службою у Київській області Державної
податкової служби проведено фактичну
перевірку господарської одиниці -
ресторану, розташованого за адресою с.
Романків, вул. Лісова, 192, суб'єкта
господарювання Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФСБ-Охорона".

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п. 2.6 Положення №637, в чатині
неоприбуткування готівки в сумі 22 958
грн., а саме: не забезпечено облік
зазначених готівкових коштів в повній
сумі їх фактичних надходжень в КОРО на
підставі фіскального звітного чеку РРО
Z-звіту №2 від 04 вересня 2011 року.

Також, в акті зазначено, що
незареєстрованих КОРО не ведеться, під
час перевірки перевірено всі сторінки
КОРО №/01 від 05 липня 2011 року.

На підставі встановлених порушень,
Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м. Києва
Державної податкової служби прийнято
податкове повідомлення-рішення від 11
червня 2012 року № , яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання з зі
сплати штрафних санкцій на 114 790 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним
податковим повідомленням-рішенням та
вважаючи його протиправним, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно п. 1 та 2 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції.

Відповідно до п. 1.2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України

від 15 грудня 2004 року № 637,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України

13 січня 2005 року за № 40/10320,
оприбуткування готівки - проведення
підприємствами і підприємцями обліку
готівки в касі на повну суму її
фактичних надходжень у касовій книзі,
книзі обліку доходів і витрат, книзі
обліку розрахункових операцій.

В силу п. 2.6 Положення №637, уся готівка,
що надходить до кас, має своєчасно (у
день одержання готівкових коштів) та в
повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів.

У разі проведення готівкових
розрахунків із застосуванням РРО або
використанням РК оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента
України "Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки" від 12 червня
1995 року №436/95, за неоприбуткування
(неповне та/або несвоєчасне)
оприбуткування у касах готівки
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафу у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

Як вбачається з матеріалів справи,
проведеною перевіркою господарської
одиниці позивача встановлено
порушення п. 2.6 Положення №637, в частині
неоприбуткування готівки в сумі 22 958
грн., а саме: не забезпечено облік
зазначених готівкових коштів в повній
сумі їх фактичних надходжень в КОРО на
підставі фіскального звітного чеку РРО
Z-звіту №2 від 04 вересня 2011 року.

Крім того, в акті зазначено, що
незареєстрованих КОРО не ведеться, під
час перевірки перевірено всі сторінки
КОРО №/01 від 05 липня 2011 року.

Судом встановлено, що згідно з
відміткою в акті, особа, присутня при
перевірки, - офіціант Свиридівська М.І.
зазначила про свою незгоду з
висновками перевірки, у зв'язку з їх
невідповідністю дійсності.

Так, матеріали справи свідчать, що у
своїй господарській діяльності
позивач використовує РРО.

До матеріалів справи позивачем
долучено Книгу обліку розрахункових
операцій №/01 від 05 липня 2011 року, в
якій забезпечено збереження та
вклеєний фіскальний звітного чек РРО
Z-звіту №2 від 04 вересня 2011 на суму 22 958
грн., на підставі якого в розділі 2
відображено облік готівки та здійснено
запис про надходження готівки в сумі 22
958 грн.

Тобто, вищенаведене свідчить про повне
оприбуткування позивачем готівки та
виключає можливість застосування
штрафних санкцій у розмірі 114 790 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про те, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення від 11 червня 2012
року № прийняте відповідачем
протиправно та підлягає скасуванню.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "ФСБ-Охорона" та їх
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва Державної податкової
служби - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 березня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Повний текст ухвали виготовлений 26.11.2014
року.

.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.