Справа № 754/12699/14-а
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/804/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.12.2014 року Деснянський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.

при секретарі - Чернишовій А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва, про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоплаченої пенсії,

В С Т А Н
О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом, який уточнивши
18.12.2014 року просить, визнати дії
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва щодо
зменшення нарахованої пенсії за віком
з довічним терміном дії при її
перерахунку в зв'язку з додаванням
стажу-неправомірними. Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва повернути
та надалі зараховувати до обчислення
розміру пенсії показники пільгової
заробітної плати. Стягнути з
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва різницю
(недоплату) з 1 грудня 2013 року, що
виникла внаслідок неправильного
(неправомірного) здійснення
перерахунку пенсії на підставі його
заяви про перерахунок пенсії в зв'язку
з додаванням стажу від 04.10.2013 року.

Вимоги позивача мотивовані тим, що
позивач 12.02.2001 року (особливо шкідливі
умови праці за списком №1) вийшов на
пенсію та продовжує працювати в
Інституті ядерних досліджень НАН
України. З січня 2001 року він
забезпечував технічне обслуговування
Системи фізичного захисту атомного
реактору встановленої у Інституті
ядерних досліджень НАН України для
забезпечення системного контролю,
обліку і фізичного захисту ядерних
матеріалів з метою запобігання
розповсюдження ядерної зброї з
України. 04.10.2013 року надав заяву до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва на
перерахунок пенсії в зв'язку з
додаванням стажу майже 15 років. 09.12.2013
року звернувся з заявою до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва щодо
зменшення розміру пенсії та повернення
недоплачених коштів. Однак, відповідач
своїм листом від 27.01.20114 року відмовив у
поновлені виплати пенсії, зазначаючи,
що наданий час немає законних підстав.
На даний час позивач працює на
території України в Інституті ядерних
досліджень НАН України. Заробітна
плата за основним місцем роботи для
нарахування пенсії складалася з двох
частин. Одна частина звичайна, на яку
нараховувались страхові збори. Друга
частина - пільгова заробітна плата, яка
отримувалась відповідно до Угоди між
Україною і Сполученими Штатами Америки
щодо надання допомоги Україні в
ліквідації стратегічної ядерної зброї,
а також запобігання розповсюдження
зброї масового знищення та Угоди між
Державним комітетом України з ядерної
та радіаційної безпеки і Міністерством
оборони Сполучених Штатів Америки
відносно розвитку державної системи
контролю, обліку і фізичного захисту
ядерних матеріалів з метою запобігання
розповсюдження ядерної зброї з
України. На другу частину (пільгову
заробітну плату) не нараховувались і не
утримувались страхові збори до
Пенсійного фонду. Вважає такі дії
відповідача неправомірними, просить
суд задовольнити його позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з тих же підстав,
просив позов задовольнити. Також
позивач просить не залучати до участі у
справі Міністерство оборони США, як
третю особу, оскільки усі виплати
заробітної плати він отримував в
Україні за місцем роботи в українських
гривнях.

В судовому засіданні представник
відповідача, позов не визнала, просила
відмовити в його задоволенні, оскільки
між державами Україна та США відсутній
міжнародний договір щодо призначення
та виплати пенсій громадянам України,
які працювали на території США. Крім
того, представник відповідача
зазначила, що під час перерахунку
пенсії позивача згідно поданої заяви
від 04.10.2013 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва було виявлено, що при
попередньому перерахунку було
враховано заробітну плату за період з
01.01.2001 року по 31.12.2005 рік, згідно даних
довідки № 204 від 10.04.2006 року виданої
Інститутом Ядерних досліджень
Національної академії наук України, що
призвело до завищення розміру пенсії
позивача. З 01.12.2013 року пенсійна справа
була приведена у відповідність до
вимог чинного законодавства. Тобто
сума заробітної плати позивача, яка
зазначена в довідці №204 від 10.04.2006 року
за вищезазначений період не
співпадають з даними
персоніфікованого обліку. Згідно із
законами, що регулюють пенсійне
забезпечення громадян, при нарахування
пенсії враховується тільки заробітна
плата, яка була виплачена в гривнях або
раніше в радянських карбованцях.
Виплати, зроблені в іноземній валюті,
при призначенні пенсії на
враховуються.

Суд заслухавши позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставах, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що позивач з 12.02.2001
року отримує пенсію за віком та на
сьогоднішній день працює на території
України в Інституті ядерних досліджень
НАН України.

У грудні 2013 року позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду в
Деснянському районі м. Києва із
письмовою заявою, про поновлення
виплати раніше призначеної пенсії.

На вказану заяву отримав
лист-відповідь Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва від 06.01.2014 року, в якому
відповідач роз'яснив позивачу, що під
час перерахунку пенсії позивача згідно
поданої заяви від 04.10.2013 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва було
виявлено, що при попередньому
перерахунку було враховано заробітну
плату за період з 01.01.2001 року по 31.12.2005
рік, згідно даних довідки № 204 від 10.04.2006
року виданої Інститутом Ядерних
досліджень Національної академії наук
України, що призвело до завищення
розміру пенсії позивача. З 01.12.2013 року
пенсійна справа була приведена у
відповідність до вимог чинного
законодавства. Тобто сума заробітної
плати позивача, яка зазначена в довідці
№ 204 від 10.04.2006 року за вищезазначений
період не співпадають з даними
персоніфікованого обліку. Згідно із
законами, що регулюють пенсійне
забезпечення громадян, при нарахуванні
пенсії враховується тільки заробітна
плата, яка була виплачена в гривнях або
раніше в радянських карбованцях.
Виплати, зроблені в іноземній валюті,
при призначенні пенсії на
враховуються.

Передбачене Конституцією України
право громадян на соціальний захист
конкретизоване у Законі України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Законі України "Про
пенсійне забезпечення", якими
закріплено порядок нарахування та
виплати пенсії.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
законодавство про пенсійне
забезпечення базується на Конституції
України, складається з Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
закону про недержавне пенсійне
забезпечення, законів, якими
встановлюються умови пенсійного
забезпечення, відмінні від
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування та
недержавного пенсійного забезпечення,
міжнародних договорів з пенсійного
забезпечення, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України а
також інших законів та
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у
сфері пенсійного забезпечення в
Україні. Якщо міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України,
встановлено інші норми, ніж ті, що
передбачені законодавством України
про пенсійне забезпечення, то
застосовуються норми міжнародного
договору.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" право на отримання пенсій
та соціальних послуг із солідарної
системи мають: громадяни України, які
застраховані згідно із цим Законом та
досягли встановленого цим Законом
пенсійного віку чи визнані інвалідами
в установленому законодавством
порядку і мають необхідний для
призначення відповідного виду пенсії
страховий стаж.

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" заява про призначення
(перерахунок) пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом. Іноземні
громадяни та особи без громадянства,
які проживають в Україні, мають право
на пенсію на рівні з громадянами
України на умовах, передбачених
законодавством або міжнародними
угодами.

Частиною 2 ст. 65 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", у разі
відсутності відомостей про заробітну
плату (виплати, дохід) у системі
персоніфікованого обліку подаються
документи про нараховану заробітну
плату (виплати, дохід), видані в
установленому законодавством порядку.

З довідки про заробітну плату від
05.12.2003 року, яка видана Інститутом
ядерних досліджень Національної
академії наук України, вбачається, що
ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата
в сумі 40233,63 грн. У тому числі розмір
пільгової заробітної плати тобто
такої, на яку не нараховувались і не
утримувались страхові збори до
Пенсійного фонду (згідно підписаної
Президентом України Постанови
Кабінету міністрів від 31.12.1993 року № 1077
про затвердження "Угоди між Україною та
Сполученими Штатами Америки щодо
надання допомоги Україні в ліквідації
стратегічної ядерної зброї, а також
запобігання розповсюдження зброї
масового знищення" від 25.10.1993 року)
становить 31769,00 грн.

До того ж, 09.12.2013 року при зверненні
позивача з заявою про поновлення
виплати призначеної раніше пенсії до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва та 05.06.2014
року при повторному зверненні, ним були
вказані усі необхідні дані та надані
усі необхідні документи для
перерахунку пенсії, однак відповідач
не вчинив жодних дій щодо поновлення
призначеної ОСОБА_1 пенсії.

Згідно ст. 15 Закону України "Про
міжнародні договори України" чинні
міжнародні договори України
підлягають сумлінному дотриманню
Україною відповідно до норм
міжнародного права. Згідно з принципом
сумлінного дотримання міжнародних
договорів Україна виступає за те, щоб й
інші сторони міжнародних договорів
України неухильно виконували свої
зобов'язання за цими договорами.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
міжнародні договори України" чинні
міжнародні договори України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, є частиною
національного законодавства і
застосовуються у порядку,
передбаченому для норм національного
законодавства. Якщо міжнародним
договором України, який набрав
чинності в установленому порядку,
встановлено інші правила, ніж ті, що
передбачені у відповідному акті
законодавства України, то
застосовуються правила міжнародного
договору.

"Угодою між Україною і Сполученими
Штатами Америки щодо надання допомоги
Україні в ліквідації стратегічної
ядерної зброї, а також запобігання
розповсюдженню зброї масового
знищення" від 18.12.1993 року передбачено,
що Сполучені Штати Америки, їх
персонал, підрядчики і персонал
підрядчиків у зв'язку з діяльністю, що
здійснюється відповідно до цієї Угоди,
звільняються від відповідальності за
сплату будь-яких податків або подібних
зборів, що стягуються на території
України. Сполучені Штати Америки, їх
персонал, підрядчики і персонал
підрядчиків можуть ввозити в Україну
будь-які матеріально-технічні засоби,
які необхідні для імплементації цієї
Угоди, і можуть вивозити ті ж самі
матеріально-технічні засоби з України.
Сполучені Штати Америки, їх персонал,
підрядчики і персонал підрядчиків
можуть також придбати в Україні і
вивозити будь-які матеріально-технічні
засоби, які за згодою Сторін необхідні
для імплементації цієї Угоди. Всі такі
матеріально-технічні засоби, що
ввозяться чи вивозяться, не підлягають
ліцензуванню, іншим обмеженням, миту,
податкам чи будь-яким іншим видам
зборів, що стягуються на території
України, і при ввозі звільняються від
митного огляду. Зобов'язання України
згідно з цією статтею є чинними
протягом строку дії цієї Угоди і
протягом часу по закінченні строку дії,
який необхідний для завершення у
можливо найкоротші строки діяльності,
що була розпочата відповідно до цієї
Угоди.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як встановлено ст. 24 Конституції
України, громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Таким чином, право позивача на пенсію
закріплено діючим законодавстом, та
пільгова заробітна плата
нараховувалась та оподатковувалась
відповідно до міжнародних договорів, а
саме за "Угодою між Україною і
Сполученими Штатами Америки щодо
надання допомоги Україні в ліквідації
стратегічної ядерної зброї, а також
запобігання розповсюдженню зброї
масового знищення" відповідно до якої
ОСОБА_1 був звільнений від
відповідальності за сплату будь-яких
податків або подібних зборів, що
стягуються на території України.
Посилання відповідача на те, що на
даний час відсутній механізм
законодавчого врегулювання питань
пенсійного забезпечення громадян
України з Державою Сполучених Штатів
Америки, з якою не укладено
відповідного міжнародного договору, не
знайшов свого підтвердження в судовому
засіданні та не може бути підставою для
невиконання державою взятих на себе
зобов'язань щодо забезпечення права
особи на соціальний захист. Суд вважає,
що відповідачем не надано достатніх
доказів правомірності дій щодо відмови
в відновленні та виплаті пенсії
позивачу. Та оскільки, неправомірність
проведення перерахунку позивачу
призвела до зменшення розміру
отримуваної ОСОБА_1 пенсії, суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог позивача в частині
зобов'язання Управління пенсійного
фонду України в Деснянському районі
міста Києва провести перерахунок та
виплатити пенсію ОСОБА_1 з врахуванням
до обчислення розміру пенсії показники
пільгової заробітної плати з 1 грудня
2013 року.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що адміністративний позов є
частково обґрунтованим та підлягає
частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
19, 24, 46 Конституції України, ст.ст. 1, 65
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", ст.ст. 4, 8, 44 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне забезпечення", ст.ст.
15, 19 Закону України "Про міжнародні
договори", "Угодою між Україною і
Сполученими Штатами Америки щодо
надання допомоги Україні в ліквідації
стратегічної ядерної зброї, а також
запобігання розповсюдженню зброї
масового знищення" від 18.12.1993 року,
ст.ст. 2, 10, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва, про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоплаченої пенсії -
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва щодо
зменшення нарахованої пенсії за віком
з довічним терміном дії при її
перерахунку в зв'язку з додаванням
стажу - неправомірним.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Деснянському районі
міста Києва провести перерахунок та
виплатити пенсію ОСОБА_1 з врахуванням
до обчислення розміру пенсії показники
пільгової заробітної плати з 1 грудня
2013 року.

Судові витрати у справі, судовий збір
компенсується за рахунок Державного
бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня її проголошення до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Деснянський районний суд м. Києва.

Повний текст постанови
виготовлено 23.12.2014 року.

Суддя: Н.Г.
Таран