Справа № 497/2744/14-а
Суддя: Раца В. А.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 497/2744/14-а
Провадження № 2-а/497/72/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2014 року Болградський районний
суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Раца В.А.

секретарі - Божевій І.Д.

за участю сторін: представника
відповідача - Парушевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Болграді
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
України в Болградському районі
Одеської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
нарахування та виплати одноразової
грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду в
Болградському районі Одеської області,
просить визнати протиправними дії
управління пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
щодо відмови у нарахуванні та виплаті
їй одноразової грошової допомоги в
розмірі десяти місячних пенсій та
зобов'язати управління пенсійного
фонду України в Болградському районі
Одеської області нарахувати та
виплатити їй одноразову грошову
допомогу в розмірі десяти місячних
пенсій станом на день її призначення,
посилаючись на те, що вона працювала
вчителем в різних учбових закладах на
повній робочій ставці більше 30 років, а
тому відповідно ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» має право на виплату
такої грошової допомоги, але
відповідачем їй відмовлено у
нарахуванні та виплаті одноразової
грошової допомоги в розмірі десяти
місячних пенсій.

Позивачка до суду не з'явилася, надала
заяву про розгляд справи без її участі,
позов підтримала в повному обсязі та
наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача Управління
пенсійного фонду України у
Болградському районі в судовому
засіданні позов не визнала та
підтримала надане письмове
заперечення, відповідно до якого
відповідач з позовом не згодний,
посилаючись на те, що позивачка не має
відповідний педагогічний стаж 30 років,
оскільки з 1984 року по 1995 рік працювала
завідуючою Дмитрівським
науково-консультативним пунктом,
посада якого не входить в перелік
зазначений КМУ, який надає право на
грошову допомогу.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, розглянувши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Стаття 8 КАС України визначає, що суд
при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За змістом ч.3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З положення ч.1 ст. 72 КАС України
вбачається, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 15.08.1978 року була прийнята на
роботу і призначена учителем
математики Дмитрівської середньої
школи Болградського району Одеської
області. 27.08.1984 року вона була
переведена на посаду завідуючого
Дмитрівським
навчально-консультативним пунктом при
Болградській заочній загальноосвітній
школі і на цій посаді вона перебувала
до 06.08.1995 року. Знаходячись на вказаній
посаді у зазначений період, позивачка
працювала учителем математики в
Болградській очно-заочній
загальноосвітній школі на повну робочу
ставку, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_2
після 06.08.1995 року продовжувала
працювати та має педагогічний стаж до
30.09.2010 року, тому вона має необхідний
(більше 30 років) педагогічний стаж
роботи, який достатній для призначення
пенсії за вислугу років. Ці обставини
встановлені Постановою Болградського
районного суду від 21.09.2011 року, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 20.03.2012 року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
21.05.2013 року.

За заявою позивачки, Управлінням
пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
від 17.09.2014 року за № 8338/04 їй було
відмовлено у нарахуванні та виплаті
одноразової грошової допомоги, у
зв'язку з тим, що посада на якій
працювала позивачка, а саме завідуючим
учбово-консультативним пунктом не
зазначена в переліку, що надають право
на таку допомогу.

Згідно п.п.7-1 «Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особам, які на день
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
«е»-«ж» статті 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35
років, для жінок - 30 років) на таких
посадах, а також якщо вони до цього не
отримували будь-яку пенсію, при
призначенні пенсії за віком
виплачується грошова допомога, яка не
підлягає оподаткуванню, у розмірі їх
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення.

Порядок обчислення стажу для виплати
грошової допомоги та механізм її
виплати затверджено постановою
Кабінету Міністрів України за № 1191 від
23.11.2011 року.

Аналіз вищезазначених норм
законодавства та обставин справи дає
підстави для висновку про те, що стаж
роботи позивача ОСОБА_2 на посаді
вчителя становить понад 30 років, у
зв'язку з чим вона має право на пенсію
за вислугу років, яку їй вже призначено
на підставі постанови Болградського
районного суду Одеської області від
21.09.2011 року, а тому й відповідно
отримання грошової допомоги в розмірі
10 місячних пенсій відповідно до 7-1
розділу ХV «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
суд приходить до висновку, що позивачка
крім завідуючим
учбово-консультативним пунктом
працювала також і вчителем математики
за повною ставкою, що підтверджено
також довідкою Болградської районної
державної адміністрації від 14.09.2014 року
за № 0-09-525, тобто має відповідні,
передбачені законодавством вимоги
щодо призначення грошової допомоги у
розмірі 10 місячних пенсій відповідно
до ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», а тому
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись: п.п.
7-1 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
ст.ст 1,2,6,8,9,17,18,49,51,71,72,100,104-106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Позов ОСОБА_2 до Управління
пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеській області
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання нарахування та виплати
одноразової грошової допомоги -
задовольнити.

Визнати протиправними дії управління
пенсійного фонду України в
Болградському районі Одеської області
щодо відмови у нарахуванні та виплаті
ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в
розмірі десяти місячних пенсій.

Зобов'язати управління пенсійного
фонду України в Болградському районі
Одеської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову
допомогу в розмірі десяти місячних
пенсій станом на день її призначення.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Болградський районний суд протягом 10
днів з дня прийняття постанови.

Суддя