Справа № 554/15772/14-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2014 р.Справа № 554/15772/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Пенсійного фонду України в
Полтавській області на ухвалу
Октябрського районного суду м. Полтава
від 30.10.2014р. по справі №
554/15772/14-а

за позовом Головного управління
Пенсійного фонду України в
Полтавській області

до Відділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області

про скасування постанов про стягнення
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій,

ВСТАНОВИЛА:

27.10.2014 року Головне управління
Пенсійного фонду України в
Полтавській області (далі- позивач)
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило скасувати
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору від 10.10.2014 р. ВП №
44422049 в сумі 1360, 00 грн. та постанову про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій від 10.10.2014 р.
ВП № 44422049 у сумі 50,20 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 30.10.2014 року
адміністративний позов повернуто
позивачу.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу
Октябрського районного суду м. Полтави
від 30.10.2014 року та направити справу до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що у Відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області перебуває на виконанні
виконавчий лист № 2а/554/47/2013 виданий
07.08.2014 р. Октябрським районним судом м.
Полтави, про зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України у
Полтавській області після отримання
довідки про грошове забезпечення
ОСОБА_1, провести перерахунок
призначеної пенсії позивачу та
здійснити її виплату з 01.06.2010 року та з
28.01.2011 року по день проведення
перерахунку. (а.с. 10).

Головне управління Пенсійного фонду
України у Полтавській області листом
від 01.09.2014 р. вих. № 5007/11-25 повідомило
Відділ примусового виконання рішень
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Полтавській області, що пенсійну
справу № ФП-68315 ОСОБА_1 26.08.2014 р. за вих. №
4461/03-23/1 направлено до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Автономній республіці Крим у зв'язку з
його переїздом на постійне місце
проживання за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 6-8)

10.10.2014 р. відповідачем винесено
постанову ВП № 44422049 про стягнення з
боржника виконавчого збору від 10.10.2014 р.
та постанову про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій
від 10.10.2014 р. по справі 2а/554/47/2013 про
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в
Полтавській області після отримання
довідки про грошове забезпечення
ОСОБА_1, провести перерахунок
призначеної пенсії позивачу та
здійснити її виплату з 01.06.2010 р. та з
28.01.2011 р. по день проведення
перерахунку. (а.с. 10-12)

Не погодившись з вище вказаними
постановами , позивач звернувся із
зазначеним позовом до суду.

Повертаючи позовну заяву, суд першої
інстанції виходив з того, що зазначений
адміністративний позов поданий до
місцевого загального суду як
адміністративного суду з порушенням
правил предметної підсудності,
встановленої ст. 18 КАС України, та має
розглядатись окружним
адміністративним судом.

Даючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно з положеннями статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожному гарантується право на захист
його прав, свобод та інтересів
незалежним та неупередженим судом,
ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні, зокрема:
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам; усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності; усі адміністративні
справи щодо спорів фізичних осіб з
суб'єктами владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг;
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1 - 4 частини першої цієї статті.

Отже, частиною 1 статті 18 КАС України
визначено виключний перелік справ,
підсудних місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

При цьому, за змістом пункту 5 частини 1
статті 18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам також предметно підсудні
адміністративні справи з приводу
оскарження постанов державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби про
стягнення виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій та
накладення штрафу в ході виконання
ними ухвалених цими судами рішень.

З матеріалів справи убачається, що
позивач в своєму позові просить
скасувати постанову Відділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області від 10.10.2014 року ВП № 44422049 про
стягнення з боржника виконавчого збору
та постанову від 10.10.2014 року ВП № 44422049
про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про виконавче провадження" сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник.

Згідно ч. 2 цього закону стягувачем є
фізична або юридична особа, на користь
чи в інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

Згідно ч. 1 ст. 181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Виходячи з характеру спірних
правовідносин та змісту заявлених
позивачем вимог, колегія суддів
дійшла висновку, що вказаний
адміністративний позов, з урахуванням
положень п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України,
предметно підсудний місцевому
загальному суду як адміністративному
суду.

З огляду на викладене колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
порушення позивачем при зверненні до
суду правил предметної підсудності.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувана
ухвала через порушення судом першої
інстанції норм процесуального права
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 181, 195, 196, п. 2 ч. 1
ст. 197, п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202, п. 6 ч. 1
ст. 205, ст. ст. 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м.
Полтава від 30.10.2014р. по справі №
554/15772/14-а скасувати.

Справу за позовом Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області до
Відділу примусового виконання рішень
відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Полтавській області про
скасування постанов про стягнення
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій направити до
Октябрського районного суду м. Полтава
для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В. .