Справа № 2а-5496/11/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-5496/11/2170

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Запорожана Д.В.,
Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року по справі за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Голопристанському районі
Херсонської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
недоїмки зі сплати страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року, в якій просить скасувати
оскаржену постанову та ухвалити нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Постановою від 20 березня 2012 року,
ухваленою в порядку письмового
провадження, Херсонський окружний
адміністративний суд в повному обсязі
задовольнив адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України в
Голопристанському районі Херсонської
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 1
655,20 грн., що є недоїмкою зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до вимог №
Ф-1039-1 від 05 листопада 2010 року та № Ф-659-2
від 20 січня 2011 року. Вимоги
апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального права, оскільки
управління Пенсійного фонду України в
Голопристанському районі Херсонської
області реалізувало одну з двох
альтернативних можливостей щодо
стягнення недоїмки, а саме вимоги №
Ф-1039-1 від 05 листопада 2010 року та № Ф-659-2
від 20 січня 2011 року подала, як виконавчі
документи до органів державної
виконавчої служби. Також апелянт
посилається на відсутність належних та
допустимих доказів на підтвердження
доводів пенсійного органу щодо
неможливості виконання вимог № Ф-1039-1
та № Ф-659-2 органами державної
виконавчої служби.

Управління Пенсійного фонду
України в Голопристанському районі
Херсонської області письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
надало.

Ухвалюючи постанову про
задовлення позовних вимог суд першої
інстанції встановив, що ОСОБА_1 є
фізичною особою-підприємцем та
платником страхових внесків на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування.

Правовідносини, що склалися між
сторонами, регулюються Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» частиною 6 ст. 20
якого передбачено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Суд першої інстанції встановив, що
відповідно до картки особового рахунку
громадянина-підприємця, сума, що
підлягає сплаті відповідачем складає 1
655,20 грн., та яка у визначений законом
строк, самостійно відповідачем не
сплачена.

Оскільки частиною 2 статті 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій, суд першої
інстанції дійшов висновку про
наявність правових підстав для
задовлення адміністративного позову.

При цьому суд першої інстанції не
прийняв до уваги доводи відповідач
щодо використання пенсійним органом
свого права на стягнення
заборгованості шляхом пред'явлення
вимог до примусового виконання до
державної виконавчої служби, оскільки
відповідач не сплатив страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Сторони, належним чином повідомлені
про час та місце апеляційного розгляду
справи, у судове засідання не з'явились,
у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст.
197 КАС України справа розглянута в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив правову природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

05 листопада 2010 року управління
Пенсійного фонду України в
Голопристанському районі Херсонської
області прийняло вимогу № 1039-1 про
сплату фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 боргу зі сплати страхових
внесків по загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню в
розмірі 772,06 грн. (а.с. 8)

27 січня 2011 року управління Пенсійного
фонду України в Голопристанському
районі Херсонської області прийняло
вимогу № 659-2 про сплату фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 боргу зі
сплати страхових внесків по
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню в розмірі 883,14
грн. (а.с. 9).

Нарахована відповідачу недоїмка зі
сплати страхових внесків на
загальнобовязкове державне пенсійне
страхування стясується не сплачених
відповідачем страхових внесків за
липень - грудень 2010 року, що пов'язано із
зміною розміру внеску, який сплачували
фізичні особи-підприємці, що обрали
спрощену систему оподаткування, у
зв?язку з прийняттям Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про державний бюджет на 2010 рік» та
«Про загальнообов'язкове державне
песійне страхування» від 08 липня 2010
року № 2461-VI.

Відповідно до матеріалів справи вимога
про сплату недоїмки від 05 листопада 2010
року № 1039-1 була пред'явлена до
примусового виконання до відділу
Державної виконавчої служби
Голопристанського районного
управління юстиції Херсонської
області, але постановою від 13 грудня 2011
року (а.с. 18) примусове виконання
закінчено, у зв'язку з набранням
чинності з 01.01.2011 року Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», відповідно до
якого втратили чинність ч.ч. 3, 4 ст. 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Перевіряючи доводи апелянта щодо
виконання органами державної
виконавчої служби примусового
стягнення недоїмки за вимогами від 05
листопада 2010 року № 1039-1 та від 27 січня
2011 року № 659-2, апеляцінйи суд зобов'язав
пенсійний орган надати відомсті щодо
примусового тягнення заборгованості.

На виконання ухвали Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 21 травня 2014 року управління
Пенсійного фонду України в
Голопристанському районі Херсонської
області надало відомості про
відсутність примусового стягнення
недоїмки за вимогами від 05 листопада 2010
року № 1039-1 та від 27 січня 2011 року № 659-2.

Таким чином, з урахуванням відсутності
належних та допустимих доказів
неправомірності прийняття вимог від 05
листопада 2010 року № 1039-1 та від 27 січня
2011 року № 659-2, відсутності доказів
сплати відповідачем нарахованої
недоїмки, враховуючи положення абзацу
5 п. 7 розділу VIII. Прикінцеві та
перехідні положення Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», ч.ч. 3, 4 ст. 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», апеляційний суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції про задоволення
адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження при апеляційному
перегляді справи та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС
України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції
України, ст. ст. 2, 11, 70, 71, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197,
п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254
КАС уккраїни, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя /підпис/ С.Д.Домусчі

суддя /підпис/
Д.В.Запорожан

суддя /підпис/ О.О.Кравець