Справа № 816/4396/14
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2014 рокум. ПолтаваСправа
№816/4396/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Кльопової І.Г.,

представника позивача - Агеєвої І.І.,

представника відповідача - Снісаренко
Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фіалка" до
прокуратури Гадяцького району
Полтавської області, прокурора
Гадяцького району Полтавської області
Сагайдачного Івана Сергійовича про
визнання дій протиправними та
скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Фіалка"
(надалі - СТОВ "Фіалка", позивач)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до прокуратури Гадяцького
району Полтавської області, прокурора
Гадяцького району Полтавської області
Сагайдачного Івана Сергійовича про
визнання протиправними дій прокурора
Гадяцького району Полтавської області
молодшого радника юстиції
Сагайдачного І.С. щодо призначення та
проведення перевірки СТОВ "Фіалка",
скасування постанови про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
прийняту 15 жовтня 2014 року прокурором
Гадяцького району Полтавської області
молодшим радником юстиції Сагайдачним
І.С., у частині проведення перевірки
додержання вимог Податкового кодексу
України, Земельного кодексу України та
іншого законодавства у сфері земельних
відносин в діяльності СТОВ "Фіалка".

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржена постанова є
незаконною та підлягає скасуванню,
оскільки всупереч положенням статті 19
Закону України "Про прокуратуру" не
містить посилання на предмет та
підставу перевірки, обґрунтування
вчинення дій під час перевірки,
натомість спрямована на здійснення
контролю за використанням та охороною
земель, що не належить до повноважень
прокуратури. Наголошував на тому, що
спірна постанова не містить посилань
на те, в чому саме діяльність позивача
суперечить чинному законодавству.
Зазначав, що перевірка діяльності
позивача з боку відповідача є
втручанням у його господарську
діяльність, здійснена без врахування
встановленого статтею 31 Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
від 31.07.2014 №1622-VII мораторію на
перевірки суб'єктів господарювання
контролюючими органами. Як на думку
позивача, підстави для проведення
перевірки СТОВ "Фіалка" відсутні, тому
дії щодо проведення такої перевірки є
протиправними, а постанова від 15 жовтня
2014 року підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги та
просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача, прокуратури
Гадяцького району Полтавської області,
у судовому засіданні просила
відмовити у задоволенні позовних
вимог. В обґрунтування заперечень
посилалась на те, що проведення
перевірки позивача в порядку нагляду
за додержанням та застосуванням
законів призначено відповідно до вимог
статті 21 Закону України "Про
прокуратуру" за зверненням Гадяцької
районної державної адміністрації та
Великобудищанської сільської ради
Гадяцького району Полтавської області
щодо проведення перевірки суб'єктів
господарювання в частині дотримання
вимог земельного законодавства,
викладені факти в яких свідчили про
можливі порушення земельного
законодавства у діяльності позивача.
Спірна постанова містить предмет
перевірки, а саме -конкретні факти, що
свідчать про можливе порушення вимог
Земельного кодексу України та іншого
законодавства у сфері земельних
відносин в діяльності СТОВ "Фіалка".
Крім того, у постанові визначено об'єкт
перевірки та обґрунтовано
необхідність проведення прокурором
дій щодо перевірки діяльності СТОВ
"Фіалка". Разом з цим, зміни до статті 31
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не розповсюджуються
на органи прокуратури та не
позбавляють прокурора права залучати
до проведення перевірок та експертиз
спеціалістів відповідних контролюючих
органів. Вказане і було зроблено
відповідачем, а саме - залучено до
проведення перевірки спеціаліста
Державної екологічної інспекції у
Полтавській області. За результатами
перевірки складено доповідну записку з
пропозицією пред'явити позов про
розірвання із орендарем СТОВ "Фіалка"
договорів оренди земельних ділянок та
повернення їх у державну власність.
Наголошувала на тому, що постанова про
проведення перевірки від 15 жовтня 2014
року є актом одноразового застосування
і вичерпала свою дію фактом її
виконання (проведенням перевірки), а
тому не може бути скасована.

Відповідач, прокурор Гадяцького району
Полтавської області Сагайдачний Іван
Сергійович, в судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлений
про судовий розгляд справи, причин
неявки суду не повідомив, клопотань про
відкладення чи розгляд справи за його
відсутності не надав, ставлення до
позову не висловив.

Відповідно до частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за даної явки і наявними у ній
матеріалами, оскільки вони повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних відносин.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні факти та
відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2014 року
до прокуратури Гадяцького району
надійшов лист Гадяцької
райдержадміністрації від 01 жовтня 2014
року №01-54/375, в якому повідомлялось, що
робочою групою з опрацювання та
комплексного вирішення питання
реалізації державної політики у сфері
використання та охорони земель району
при райдержадміністрації встановлено,
зокрема, що на території
Великобудищанської сільської ради
СТОВ "Фіалка" розорано сінокоси та
пасовища загальною площею 87,5 га. У
вказаному листі Гадяцька
райдержадміністрація просила
прокуратуру Гадяцького району
провести перевірки додержання вимог
земельного законодавства при
використанні земельних ділянок
зазначеними у листі суб'єктами
господарювання /а.с. 48/.

Листом від 14 жовтня 2014 року вх.
№83/4245вх-10 Великобудищанська сільська
рада Гадяцького району Полтавської
області повідомила прокурора
Гадяцького району про те, що СТОВ
"Фіалка" розорало сінокоси та пасовища
загальною площею 87,5 га (з них: 29,5 -
сіножаті та 58,07 га - пасовища) за межами
населеного пункту (договори оренди
укладені Гадяцькою РДА від 18.05.2009) та
використовує у своїй діяльності без
правоустановчих документів земельні
ділянки загальною площею 69 га за межами
населеного пункту /а.с. 53/.

Прокурором Гадяцького району молодшим
радником юстиції Сагайдачним І.С. на
підставі звернення Гадяцької
райдержадміністрації від 01 жовтня 2014
року, листа Великобудищанської
сільської ради від 14 жовтня 2014 року, з
метою виконання наказу Генерального
прокурора України "Про особливості
організації діяльності органів
прокуратури у сферах охорони
навколишнього природного середовища
та земельних відносин" 15 жовтня 2014 року
прийнято постанову №120вих14 про
проведення перевірки додержання вимог
Земельного кодексу України та іншого
законодавства у сфері земельних
відносин в діяльності органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, суб'єктів
господарювання, в тому числі СТОВ
"Фіалка" /а.с. 10-11/.

Позивач не погодився з постановою
прокуратури від 15 жовтня 2014 року №
120вих14 про призначення перевірки, а
також з діями прокурора щодо
проведення перевірки, у зв'язку з чим
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості
позовних вимог, суд виходить з
наступного.

Статтею 1 Закону України "Про
прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII (в
редакції, чинній на час виникнення та
існування спірних відносин) визначено,
що Генеральним прокурором України і
підпорядкованими йому прокурорами
здійснюється прокурорський нагляд за
додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами, та
громадянами.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про прокуратуру" предметом нагляду за
додержанням і застосуванням законів є,
окрім іншого, додержання законів, що
стосуються економічних,
міжнаціональних відносин, охорони
навколишнього середовища, митниці та
зовнішньоекономічної діяльності.

Перевірка виконання законів
проводиться за заявами та іншими
повідомленнями про порушення
законності, що вимагають
прокурорського реагування, а за
наявності приводів - також з власної
ініціативи прокурора. Прокуратура не
підміняє органи відомчого управління
та контролю і не втручається у
господарську діяльність, якщо така
діяльність не суперечить чинному
законодавству.

Таким чином, станом на час виникнення
спірних відносин органи прокуратури
здійснювали функцію нагляду за
додержанням і застосуванням законів і
не були позбавлені повноважень, за
наявності законних підстав, щодо
здійснення відповідних перевірок.

Згідно з частинами першою, другою
статті 21 Закону України "Про
прокуратуру" перевірки проводяться за
письмовими зверненнями органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб, а також за
власною ініціативою прокурора.

У разі якщо захист прав і свобод людини
і громадянина та інтересів держави
згідно із законом є компетенцією
відповідних органів державного
нагляду (контролю), перевірки
проводяться з обов'язковим наданням
оцінки щодо законності їх діяльності. У
зв'язку з бездіяльністю уповноваженого
органу державного нагляду (контролю)
або відсутністю такого органу
вживаються відповідні заходи
прокурорського реагування, спрямовані
на забезпечення захисту прав і свобод
людини і громадянина, інтересів
держави.

Пунктом 1.4. Положення про порядок
проведення органами прокуратури
перевірок при здійсненні нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
затвердженого наказом Генерального
прокурора України від 12.11.2012 №111 (надалі
- Положення №111), передбачено, що
предметом перевірок при здійсненні
нагляду за додержанням і застосуванням
законів, зокрема, є додержання
законів, що стосуються економічних
відносин, бюджетного, земельного,
митного законодавства та
зовнішньоекономічної діяльності,
конституційних засад підприємницької
діяльності, охорони навколишнього
природного середовища,
міжнаціональних відносин.

Згідно пункту 4 наказу Генеральної
прокуратури України від 04.10.2011 №3/2гн
"Про особливості організації
діяльності органів прокуратури у
сферах охорони навколишнього
природного середовища та земельних
відносин" визначено, що захист
інтересів громадян і держави у сфері
земельних відносин здійснювати шляхом
комплексного застосування
правозахисних, представницьких та
кримінально-правових засобів
прокурорського реагування на
порушення закону.

Пунктом 8 вказаного наказу визначено,
що міським, районним, міжрайонним та
прирівняним до них прокурорам
правозахисну діяльність здійснювати
шляхом нагляду за додержанням і
застосуванням законів районними
державними адміністраціями, органами
місцевого самоврядування і спеціально
уповноваженими органами державної
виконавчої влади районного рівня, які
здійснюють управління і державний
контроль у сферах охорони
навколишнього природного середовища
та земельних відносин, підприємствами,
установами, організаціями.

Згідно з пунктом 2.1 Положення №111
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
проводяться на підставі письмових
звернень органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
депутатів усіх рівнів, фізичних та
юридичних осіб, що свідчать про можливі
порушення законності, а також за
власною ініціативою прокурора.

Відповідно до частини третьої статті 21
Закону України "Про прокуратуру" для
здійснення перевірки прокурор приймає
постанову, в якій зазначає підстави, що
свідчать про можливі порушення
законності, та обґрунтовує
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону.

Згідно пункту 2.4 Положення №111
підставами для проведення перевірки
прокурором за власною ініціативою є
дані, що свідчать про можливі порушення
законності.

Висновки про наявність підстав для
проведення перевірки можуть бути
зроблені за наслідками проведених
аналізів, узагальнень, опрацювання
інформацій про стан законності,
вивчень актів та матеріалів органів
державного нагляду (контролю),
матеріалів розгляду судами цивільних,
адміністративних, господарських справ
та справ про адміністративні
правопорушення, матеріалів
кримінальних проваджень,
інформаційних баз даних державних
органів, повідомлень у засобах масової
інформації, мережі Інтернет та з інших
джерел, які також можуть відображатися
в: дорученнях Генерального прокурора
України, наданих у межах компетенції
дорученнях його першого заступника,
заступників, прокурорів Автономної
Республіки Крим, міст Києва і
Севастополя, областей та прирівняних
до них прокурорів, їх перших
заступників та заступників; наказах
Генерального прокурора України; планах
роботи органів прокуратури; рішеннях
колегій Генеральної прокуратури
України, прокуратур обласного рівня;
рішеннях нарад у керівників органів
прокуратури; дорученнях прокуратури
іншого регіону щодо проведення
перевірки, яка потребує вчинення
окремих дій у межах повноважень,
передбачених статтею 20 Закону України
"Про прокуратуру"; інших
організаційно-розпорядчих документах.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Положення №111
підготовка до проведення перевірки
здійснюється шляхом аналізу стану
законності та заходів щодо її
забезпечення, опрацювання документів,
вивчення доводів, викладених у
письмовому зверненні органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
фізичних та юридичних осіб.

У разі необхідності від органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, військових частин,
державних підприємств, установ та
організацій витребовуються рішення,
розпорядження, інструкції, накази, інші
акти і документи, опрацьовуються
відповідні інформаційні бази даних
державних органів.

Судом встановлено, що прокурором
Гадяцького району Полтавської області
отримано звернення Гадяцької
райдержадміністрації Полтавської
області від 01.10.2014 №01-54/375 про
здійснення перевірки ряду суб'єктів
господарювання щодо додержання вимог
земельного законодавства, в тому числі
СТОВ "Фіалка", в якому повідомлялося про
те, що на території Великобудищанської
сільської ради Гадяцького району
Полтавської області СТОВ "Фіалка"
розорано сінокоси та пасовища
загальною площею 87,5 га., а також лист
Великобудищанської сільської ради від
14 жовтня 2014, який містив аналогічну
інформацію.

Копії укладених СТОВ "Фіалка" договорів
оренди земельних ділянок (сіножаті)
додано Гадяцькою
райдержадміністрацією Полтавської
області до листа від 01.10.2014 №01-54/375.

Відповідно до частини п'ятої статті 20
Земельного кодексу України земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення використовуються їх
власниками або користувачами виключно
в межах вимог щодо користування
землями певного виду використання,
встановлених статтями 31, 33 - 37 цього
Кодексу.

Статтею 34 Земельного кодексу України
окремо визначено, що землі можуть
надаватися для сінокосіння та
випасання худоби.

Класифікацією видів земельних угідь,
затвердженою постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 №1051,
визначено окремі види земельних угідь,
по групам, зокрема, 001 "рілля" -
сільськогосподарські угіддя, які
систематично обробляються і
використовуються під посіви
сільськогосподарських культур,
включаючи посіви багаторічних трав, а
також чисті пари та парники, оранжереї
і теплиці, 002 - "сіножаті -
сільськогосподарські угіддя, які
систематично використовуються для
сінокосіння, до яких потрібно включати
рівномірно вкриті деревиною та
чагарниковою рослинністю площею до 20
відсотків ділянки; "пасовища" -
сільськогосподарські угіддя, які
систематично використовуються для
випасання худоби, рівномірно вкриті
деревиною та чагарниковою рослинністю
площею до 20 відсотків ділянки.

Згідно статті 15 Закону України "Про
Державний земельний кадастр" цільове
призначення (категорія земель, вид
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель); склад угідь
із зазначенням контурів будівель і
споруд, їх назв є відомостями про
земельну ділянку, які вносяться до
Державного земельного кадастру.

Відповідно до положень статті 50 Закону
України "Про землеустрій" проекти
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок включають, зокрема, довідку з
державної статистичної звітності про
наявність земель та розподіл їх за
власниками земель, землекористувачами,
угіддями.

В силу положень статті 31 Закону України
"Про землеустрій" зміни до документації
із землеустрою вносяться за рішенням
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування або
власників землі та землекористувачів,
у тому числі орендарів, які затвердили
проекти землеустрою.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
звернення Гадяцької РДА, лист
Великобудищанської сільської ради
свідчили про можливі порушення
земельного законодавства у діяльності
СТОВ "Фіалка", 15 жовтня 2014 року
прокурором Гадяцького району
Полтавської області Сагайдачним І.С.
винесено постанову №120вих14 про
проведення перевірки в порядку нагляду
за додержанням і застосуванням
земельного законодавства, зокрема, в
діяльності СТОВ "Фіалка" /а.с.10- 11/.

Необхідно зазначити, що підставою
призначення перевірки є відомості, що
свідчать про можливі порушення
законодавства, які можуть бути
підтверджені або спростовані під час
перевірки.

У спірній постанові від 15 жовтня 2014
року, відповідно до вимог частини
третьої статті 21 Закону України "Про
прокуратуру", наведено дані, що
свідчать про можливі порушення
законності, та обґрунтовано
необхідність вчинення дій,
передбачених пунктами 3, 4 та 5 частини
першої статті 20 цього Закону.

Доводи позивача про незазначення
предмету та підстав перевірки у
спірній постанові спростовуються
змістом постанови.

Твердження позивача про те, що
прокуратура не є органом, який здійснює
контроль за використанням та охороною
земель суд вважає безпідставними,
оскільки у разі наявності підстав, що
свідчать про можливі порушення
законності прокуратура в порядку
нагляду за додержанням і застосуванням
законів наділена повноваженнями на
здійснення відповідної перевірки.
Відповідна позиція підтримується у
судових рішеннях Вищого
адміністративного суду (ухвала ВАСУ
від 18.02.2013 у справі №826/7272/13-а, у
перегляді якої відмовлено постановою
ВСУ від 01.07.2014).

З пояснень представника відповідача
судом встановлено, що постанова від
15.10.2014 в частині перевірки додержання
вимог Податкового кодексу України
стосувалася лише відділу освіти
Гадяцької РДА, відносно якого у
постанові наведено можливі порушення
вимог Податкового кодексу України, і не
поширювалася на СТОВ "Фіалка".

Отже, позивач підлягав перевірці лише
щодо додержання вимог Земельного
кодексу України та іншого
законодавства у сфері земельних
відносин.

Також суд враховує, що в ході розгляду
справи позивачем підтверджено, що з
моменту укладення договорів оренди
жодним із органів виконавчої влади та
місцевого самоврядування не
здійснювалися заходи контролю, нагляду
з питань використання та охорони
орендованих земель, а відтак
відповідач мав підстави вважати, що з
боку відповідних органів наявна
бездіяльність у сфері захисту
державних інтересів.

Стосовно посилань позивача на те, що
спірну постанову відповідачем
прийнято без урахування мораторію на
проведення перевірок суб'єктів
господарювання контролюючими
органами, суд зазначає наступне.

Статтею 31 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" (у редакції
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31 липня 2014 року
№1622-VII) визначено, що перевірки
підприємств, установ та організацій,
фізичних осіб - підприємців
контролюючими органами (крім Державної
фіскальної служби України)
здійснюються протягом серпня - грудня
2014 року виключно з дозволу Кабінету
Міністрів України або за заявкою
суб'єкта господарювання щодо його
перевірки.

Водночас, Законом України "Про
прокуратуру" передбачено здійснення
нагляду за додержанням законів, а не
контроль за господарською діяльністю
суб'єктів господарювання, який
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", тому суд
приходить до висновку, що дія
вищевказаної норми не
розповсюджується на правовідносини з
приводу прокурорського нагляду, що
здійснюється у порядку, передбаченому
Законом України "Про прокуратуру".

Таким чином, суд дійшов висновку, що
оскаржена постанова була прийнята
відповідачем за наявності підстав,
необхідних для призначення перевірки у
порядку прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законодавством України.

Суд також бере до уваги, що згідно з
пунктами 7.1 - 7.3 Положення №111 за
результатами перевірки складається
доповідна записка, у якій зазначаються:
підстави проведення перевірки;
фактичні дані, встановлені у ході її
здійснення; встановлені порушення
законів та пропозиції щодо вжиття
заходів прокурорського реагування до
їх усунення, притягнення до
відповідальності винних службових
осіб, відшкодування завданих збитків;
пропозиції щодо можливості повернення
оригіналів документів у разі їх
витребування під час перевірки.

Доповідна записка підписується
прокурором, який здійснив перевірку, та
погоджується керівником прокуратури,
що прийняв постанову.

Судом встановлено, що за результатами
проведення перевірки діяльності
СТОВ "Фіалка" в порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
прокурором прокуратури Гадяцького
району Полтавської області Маюрою С.В.
складено доповідну записку, яка 02
грудня 2014 року погоджена прокурором
Гадяцького району Полтавської області
Сагайдачним І.С. /а.с. 54/.

Зі змісту доповідної записки
встановлено, що перевірку закінчено, за
результатами перевірки запропоновано
підготувати позови про розірвання
договорів оренди, укладених між СТОВ
"Фіалка" та Гадяцькою
райдержадміністрацією та повернення
земельних ділянок у державну
власність.

Таким чином, постанову про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
від 15 жовтня 2014 року №120вих14 виконано.

Суд зазначає, що спірна постанова є
актом одноразового застосування та
вичерпує свою дію фактом її виконання.
Аналогічну думку наведено в
інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від 11
вересня 2013 року №1237/12/13-13 "Щодо
застосування положень Закону України
"Про прокуратуру".

Оскільки на момент розгляду справи в
суді відповідачем перевірку проведено,
тобто, фактично виконано спірну
постанову, суд дійшов висновку про
відсутність правових підстав для її
скасування.

Згідно із частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів /частина перша статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України/.

Частиною першою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування.

У відповідності до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За приписами статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, що знайшли своє відображення у
статті 55 Конституції України та статті
6 Кодексу адміністративного
судочинства України, кожному
гарантовано право на звернення до суду
за захистом своїх прав і свобод.

Тобто, умовою для звернення особи до
суду з позовом щодо оскарження рішення,
дії чи бездіяльності будь-якого органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб таких органів є наявність у
позивача переконання в порушенні його
прав або свобод чи в існуванні перешкод
у здійсненні цих прав.

У свою чергу, порушенням суб'єктивного
права особи є створення будь-яких
перепон у реалізації нею такого права,
що унеможливлюють одержання особою
того, на що вона може розраховувати в
разі належної поведінки зобов'язаної
особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення
права особи є зміна стану суб'єктивних
прав та обов'язків такої особи, тобто
припинення чи неможливість реалізації
її права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

Оскільки спірна постанова мала разовий
характер застосування та повністю
вичерпала свою дію фактом її виконання,
у спірних відносинах на момент
розгляду справи у суді відсутнє
порушення прав та законних інтересів
позивача, що підлягають судовому
захисту. Визнання протиправними дій та
постанови відповідачів, в даному
випадку, не призведе до відновлення
порушених прав позивача, оскільки в
разі завершення перевірки, права
позивача можуть порушуватись лише
юридично значимими наслідками такої
перевірки.

Таким чином, позивач, вважаючи що діями
та рішенням відповідачів порушено його
права у сфері публічно-правових
відносин, скористався своїм правом на
звернення до адміністративного суду з
даним позовом і його право на таке
звернення жодним чином не може бути
обмежено.

Однак, розглянувши позовні вимоги СТОВ
"Фіалка", суд дійшов висновку про
відсутність правових підстав для їх
задоволення.

З огляду на положення статті 94 КАС
України, підстави для стягнення на
користь позивача судових витрат,
пов'язаних з розглядом даної
адміністративної справи, відсутні.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 138, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Фіалка" до
прокуратури Гадяцького району
Полтавської області, прокурора
Гадяцького району Полтавської області
Сагайдачного Івана Сергійовича про
визнання дій протиправними та
скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання її
копії з одночасним надісланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено 26
грудня 2014 року.

Суддя
О.О. Кукоба