Справа № К/9991/17684/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/17684/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Білуга С.В., Заїка М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Лисичанського
міського суду Луганської області від
02.04.2009р. та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11.08.2009р. у справі за позовом ОСОБА_1
до управління праці та соціального
захисту населення Лисичанської
міської ради, третя особа - Головне
управління Державного казначейства
України в Луганській області про
визнання дій протиправними, стягнення
недоотриманої одноразової щорічної
допомоги до 5 травня, відшкодування
моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року позивач звернувся до
суду з позовом про визнання дій
протиправними та стягнення з
відповідача недоплаченої суми
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком за 2008 рік в
розмірі 4352 грн та відшкодування
моральної шкоди 6050 грн.

Постановою Лисичанського міського
суду Луганської області від 02.04.2009р.
позов задоволено частково. Стягнуто з
відповідача за рахунок коштів
Державного бюджету України на користь
позивача 3448 грн одноразової щорічної
допомоги до 5 травня за 2008 рік. В
задоволені решти позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11.08.2009р.
рішення суду першої інстанції
скасовано. Прийнято нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій не погодився
позивач, подав касаційну скаргу, в якій
посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати постановлені
судами першої та апеляційної інстанцій
рішення та ухвалити нове судове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача по справі та
перевіривши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних мотивів та
передбачених законом підстав.

Так, судами встановлено, що позивачу
07.08.2007р. безстроково встановлена ІІ
група інвалідності, що пов'язана з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, у
зв'язку з чим він має право на пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни і інвалідів війни.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач має право на отримання
одноразової щорічної грошової
допомоги до 5 травня у 2008 році
відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» у розмірі
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік» та
ст. 28 Закону України «Про державне
загальнообов'язкове пенсійне
страхування» у розмірі 3848 грн, з якої
позивачем недоотримано 3448 грн.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» частину 5
статті 13 зазначеного вище Закону
викладено в новій редакції, відповідно
до якої щорічно до 5 травня учасникам
бойових дій виплачується разова
грошова допомога у розмірі, який
визначається Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України «Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується в 2008 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» від 12.03.2008р.
№183 установлено, що у 2008 році виплата
разової грошової допомоги учасникам
бойових дій, передбаченої Законом
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,
здійснюється у розмірі 310 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. №10-рп/2008 положення
підпункту «б» підпункту 1 пункту 20
розділу ІІ Закону №107-VI визнані
неконституційними.

Положення підпункту «б» підпункту 1
пункту 20 розділу ІІ Закону №107-VI
визнані неконституційними та втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
від 22.05.2008р. №10-рп/2008, яке відповідно до
положень частини першої статті 58
Конституції України не має зворотної
дії в часі. Якщо суб'єкт владних
повноважень зробив соціальні виплати
під час дії зазначеної норми Закону №
107-VI, то після прийняття рішення
Конституційним Судом України у нього
не виникло додаткових зобов'язань щодо
перерахунку раніше виплаченої
позивачу щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову апеляційний суд виходив з того,
що оскільки зазначена виплата була
проведена позивачу до 5 травня 2008 року,
тобто до ухвалення Конституційним
Судом України рішення від 22.05.2008р.
№10-рп/2008, то підстав для виплати
позивачу щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірі 8
мінімальних пенсії за віком немає.

З таким висновком суду апеляційної
інстанції колегія суддів погоджується
і вважає, що воно відповідає нормам
матеріального і процесуального права
та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній
скарзі, висновки апеляційного суду не
спростовують і є безпідставними.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що при ухваленні
оскаржуваних рішень суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права, а тому касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11.08.2009р. у даній справі - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.П. Стародуб

Судді:
С.В. Білуга

М.М. Заїка