Справа № 2а-718/10/2670
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м. Київ
К/9991/8229/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва

на постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 лютого 2011
року

у справі № 2а-718/10/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «БМ Трейд»

до Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва

про визнання незаконними дій, визнання
незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «БМ Трейд» (далі -
позивач) звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Святошинському районі міста Києва
(далі - відповідач) про: визнання
незаконними дій ДПІ у Святошинському
районі м. Києва щодо проведення
перевірки 21 серпня 2009 року в частині
дотримання чинного законодавства щодо
патентування; визнання протиправним та
скасування рішення ДПІ у
Святошинському районі м. Києва про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 21 серпня 2009 року № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 травня 2010 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 лютого 2011
року постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 травня 2010 року скасовано. Прийнято
нову постанову, якою позов задоволено
частково. Визнано незаконними дії ДПІ у
Святошинському районі м. Києва щодо
проведення перевірки 21 серпня 2009 року в
частині дотримання вимог чинного
законодавства щодо патентування. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В касаційній скарзі ДПІ у
Святошинському районі м. Києва,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 лютого 2011
року в частині задоволених позовних
вимог щодо скасування рішення про
застосування штрафних(фінансових)
санкцій і ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів,
враховуючи межі касаційної скарги,
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПІ у Святошинському районі м. Києва
була проведена перевірка за
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій, а саме:
господарської одиниці - магазину, який
належить суб'єкту підприємницької
діяльності - ТОВ ««БМ Трейд», за
результатами якої був складений акт
від 11 серпня 2009 року на бланку № 000073
(зареєстрований за № 0727/26/57/23/32592128).

За висновками акта перевірки,
позивачем були порушені, зокрема,
вимоги статті 7 Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності», що мало
вираз у порушенні порядку використання
торгового патенту, а саме: торговий
патент не був доступний для огляду,
оскільки був заставлений будівельними
матеріалами.

Акт перевірки був підписаний керуючим
магазину із зауваженнями, в яких було
зазначено, що торговий патент
знаходився у відділі гастрономії та
був доступним для огляду.

21 серпня 2009 року ДПІ у Святошинському
районі м. Києва на підставі вказаного
акта перевірки прийняла рішення №
, яким згідно з абзацом 3 частини 1
статті 8 Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності»
застосувала до ТОВ ««БМ Трейд» штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 320,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог, виходив з
того, що факти порушення позивачем
вимог Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності», зафіксовані у акті
перевірки, не були спростовані
належними та допустимими доказами.
Також, суд виходив з того, що
перевіряючі діяли в порядку та в межах
повноважень, наданих Законом України
«Про державну податкову службу в
Україні» та Законом України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності».

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
задовольняючи позовні вимоги частково,
виходив з того, що при розміщенні
торгового патенту позивачем була
дотримана вимога частини 1 статті 7
Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності» щодо відкритості та
доступності торгового патенту для
огляду, що знайшло своє відображення у
пункті 4.1 акта перевірки, з огляду на що
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій згідно
оспорюваного рішення є неправомірним.
Відмовляючи у задоволенні решти
позовних вимог, суд виходив з того, що
перевіряючі діяли в порядку та в межах
повноважень, наданих Законом України
«Про державну податкову службу в
Україні» та Законом України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності».

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанцій,
з огляду на наступне.

За визначенням, наведеним у абзацу 1
частини 1 статті 2 Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності», частина 1
якої (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
торговий патент - це державне
свідоцтво, яке засвідчує право суб'єкта
підприємницької діяльності чи його
структурного (відокремленого)
підрозділу займатися зазначеними у
цьому Законі видами підприємницької
діяльності. Торговий патент не
засвідчує право суб'єкта
підприємницької діяльності на
інтелектуальну власність.

Порядок використання торгового
патенту встановлено статтею 7 Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності», частина 1
якої (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачає: торговий патент повинен
бути розміщений на фронтальній вітрині
магазину, а у разі її відсутності - біля
касового апарату; торговий патент має
бути відкритим та доступним для огляду.

Судом апеляційної інстанції було
встановлено, що в приміщенні магазину
дійсно проводились ремонтні роботи,
однак торговий патент знаходився у
торгівельному залі у відділі
гастрономії в доступному для огляді
місці, про що у пункті 4.1 акту перевірки
керуючим магазину було зроблено
відповідний запис.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про безпідставність
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій згідно
оспорюваного рішення.

Доводи касаційної скарги
вищевикладеного не спростовують.

Відповідно до положень пунктів 3, 4
частини 1 статті 207 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду апеляційної інстанції
складається, зокрема, із: мотивувальної
частини із зазначенням мотивів, з яких
суд апеляційної інстанції виходив при
прийнятті постанови, і положення
закону, яким він керувався, та
резолютивної частини із зазначенням
висновку суду апеляційної інстанції по
суті вимог апеляційної скарги і
позовних вимог.

Разом з цим, дійшовши в мотивувальній
частині обґрунтованого висновку про
неправомірність оспорюваного рішення,
суд апеляційної інстанції в
резолютивній частині помилково вказав
про відмову у задоволенні позовних
вимог в цій частині.

Також, дійшовши в мотивувальній
частині обґрунтованого висновку про
правомірність дій податкового органу
щодо проведення перевірки, суд
апеляційної інстанції в резолютивній
частині помилково вказав про
задоволення позовних вимог в цій
частині.

Відповідно до частини 1 статті 225
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції має
право змінити судове рішення, якщо у
справі немає необхідності
досліджувати нові докази або
встановлювати обставини, а судове
рішення, яке змінюється, є помилковим
тільки в частині.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга ДПІ у Святошинському районі м.
Києва підлягає залишенню без
задоволення, а постанова Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08 лютого 2011 року підлягає зміні
шляхом викладення абзацу 4 її
резолютивної частини в наступній
редакції: «Визнати протиправним та
скасувати рішення ДПІ у Святошинському
районі м. Києва про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 21
серпня 2009 року № ». В решті
постанова Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 лютого 2011
року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 225, 230,
232, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі міста Києва залишити без
задоволення.

Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08 лютого 2011 року змінити.

Викласти абзац 4 резолютивної частини
постанови Київського апеляційного
адміністративного суду від 08 лютого 2011
року в наступній редакції: «Визнати
протиправним та скасувати рішення ДПІ
у Святошинському районі м. Києва про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 21 серпня 2009 року № ».

В решті постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 08 лютого 2011 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна