Справа № 208/1902/14 (2а/208/97/14)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2014 рокусправа № 208/1902/14
(2а/208/97/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Божко Л.А.

суддів:
Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області на
постанову Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 20 травня 2014 р.
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області , Головного управління
Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області про
визнання неправомірними рішень
комісії пенсійних органів про відмову
у призначені пенсії на пільгових
умовах, -

в с т а н о в и В :

У березні 2013 року до Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
звернувся позивач ОСОБА_2 з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська та Головного
управління пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області, в якому
просив суд визнати неправомірним
рішення комісії при Головному
управлінні Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області № 1 від 29.08.201
З року; визнати неправомірним протокол
комісії управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська від 20.09.2013 року про
відмову йому у призначенні пенсії на
пільгових умовах за Списком № 2 та
зобов'язати Відповідачів призначити
йому пенсію на пільгових умовах за
Списком № 2 з липня 2013 року.

Постановою Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 20 травня 2014 р.
адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
до суду з апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

У липні 2013 року у зв'язку з досягненням
55-ти річного віку позивач звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області із заявою про призначення йому
і виплату пенсії за віком на пільгових
умовах.

20.09.2013 року Протоколом засідання
комісії з розгляду звернення громадян
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, позивачеві було відмовлено у
нарахуванні пенсії за пільговими
умовами, з посиланням на відсутність
необхідного для цього пільгового
стажу, крім того зазначено, що
загальний трудовий стаж на день
звернення складає 31 рік 6 місяців 12
днів, а пільговий стаж за списком № 1 - 5
місяців 7 днів, а за Списком № 2 - лише 3
роки 11 місяців, тому пенсія йому буде
призначена у віці 60 років.

Відповідно до ст..13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за віком на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст.62 Закону, основним
документом, що підтверджує стаж роботи
є трудова книжка.

Досліджені судом відомості трудової
книжки позивача свідчать про те, що
ОСОБА_2 з 23.08.1982 року до 11.08.1988р.
пропрацював на Баглійському заводі
котельно- допоміжного устаткування і
трубопроводів в якості
електрозварника, у тому числі до
02.12.1982р. в якості учня електрозварника.
30.08.1988р. був прийнятий
електрозварником на
Дніпродзержинський завод спеціальних
конструкцій (наказ № 52-к) де
пропрацював до 18.03.1992р. До влаштування
на ДМКД його стаж за
Списком № 2 складав 9 років 4 місяці 29
днів.

При визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах згідно п. «б» ч.1
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» застосовуються Списки,
що чинні на період роботи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків. Такі вимоги застосування
законодавства визначено п.3 Порядку
застосування Списків №1 та №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України №383 від
18.11.2005р.

Як вбачається з довідки архіву за
періоди роботи в Баглійському заводі
котельно-допоміжного устаткування і
трубопроводів від 20.05.2013 № 01-27/797,
виданий на підставі особової картки П-2
ОСОБА_2 був прийнятий: до цеху КДУіТ
учнем електрозварника з 23.08.1982, наказом
від 14.12.1982 № 162-к переведений з
02.12.1982 електрозварником 2 розряду цього
ж цеху, наказом від 07.02.1984 № 19-к з 07.02.1984
присвоєний 3 розряд електрозварника,
наказом від 18.07.1984 присвоєний 4 розряд
електрозварника, наказом від 20.05.1986 №
69-к з 19.05.1986 присвоєний 5 розряд
електрозварника, наказом від 11.08.1988 №
107-к з 1 1.08.1988 звільнений. Згідно довідки
від 20.05.2013 № 01-27/798 ОСОБА_2 в особових
рахунках з нарахування заробітної плат
и значит вся електрозварником з грудня
1982 року по серпень 1988 року. Заробітна
плата нараховувалася щомісячно. В
липні 1987, де відсутня заробітна плата
знаходився в відпустці. В довідці
архівного управління від 15.04.2011 № 01-16/969,
зазначено що згідно відомостей з
нарахування заробітної плати ОСОБА_2
був прийнятий на роботу
електрозварником в Дніпродзержинський
завод по виготовленню спеціальних
конструкцій тресту
«Спецгідроенергомонтаж» у серпні 1988
(наказ про прийом відсутній).
Звільнений у березні 1992 (наказ про
звільнення відсутній). В довідці архіву
від 15.04.2011 № 01-16/970, вкачано що заробітна
плата нараховувалася електрозварнику
ОСОБА_2 щомісяця за період з вересня 1988
по березень 1992, також в довідці від
15.04.2011 № 01-16/970/1 зазначено кількість
відпрацьованих днів, годин
електрозварнику ОСОБА_2 щомісяця.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи , суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що будь-які відомості, які б
спростували ту обставину, що позивач
працював на роботах, передбачених
Списком №2 повний робочий день , у
матеріалах справи відсутні.

За таких обставин колегія суддів
вважає ,що відповідач не довів
правомірності рішення про відмову у
призначенні позивачу пенсії на
пільгових умовах.

Посилання відповідача на ту
обставину, що позивач не надав до
органу Пенсійного фонду накази про
атестацію робочих місць, документи про
вид зварювання, не можуть бути
підставою для відмови у задоволенні
позову, виходячи з такого.

Діюче законодавство не пов'язує
право особи на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах з наявністю
чи відсутністю будь-якої довідки.

Зазначене право зумовлено
наявністю певних обставин у трудовій
діяльності особи, що звернулася з
приводу призначення пенсії,
відсутність яких згідно ст. 71 КАС
України під час розгляду справи у суді
зобов'язаний довести суб'єкт владних
повноважень.

Посилання відповідача на те, що
єдиним доказом наявності спеціального
трудового стажу є уточнююча довідка
підприємства, не приймаються судом,
виходячи з норм ч. 1 ст. 69 КАС України ,
згідно яких доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Отже, під час розгляду справи суд
першої інстанції правомірно
враховував відомості, викладені у
трудовій книжці позивача, матеріали
перевірки, проведеної органом
пенсійного фонду, пояснення позивача,
які дали суду підстави дійти висновку
про обґрунтованість та законність
позовних вимог.

Виходячи з викладеного, апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області слід залишити без задоволення,
а постанову Заводського районного
суду м.Дніпродзержинська від 20 травня
2014 р. без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області на
постанову Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 20 травня 2014
року - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська від 20 травня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання чинності.

Головуючий:
Л.А. Божко

Суддя:
О.М. Лукманова

Суддя:
Т.С. Прокопчук