Справа № 2-а-5769/12/1470
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-5769/12/1470

Категорія: 8.2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Мороз А. О.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Запорожана Д.В.,
Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Зірка» на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року по справі за поданням
Баштанської міжрайонної Державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Зірка»
про підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Зірка»
подало апеляційну скаргу на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року, в якій просить скасувати
оскаржену постанову та ухвалити нову,
якою відмовити у задоволенні подання
про підтвердження обґрунтованості
умовного адміністративного арешту
майна.

Постановою від 07 листопада 2012
року, ухваленою в порядку письмового
провадження, Миколаївський окружний
адміністративний суд задовольнив
подання Баштанської міжрайонної
Державної податкової інспекції
Миколаївської області Державної
податкової служби та підтвердив
обґрунтованість умовного
адміністративного арешту майна
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Зірка».

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального і процесуального права,
оскільки по спірним правовідносинам
існує спір про право, а саме спір про
право податкового органу проводити
перевірку на підставі наказу від 30
жовтня 2012 року № 635 та направлень на
перевірку від 01 листопада 2012 року
№95/22-100 та № 96/22-100, який на час прийняття
оскарженої постанови розглядався
Миколаївським окружним
адміністративним судом по справі
№2а-5828/12/1470.

Баштанська міжрайонна Державна
податкова інспекція Миколаївської
області Державної податкової служби
надала письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких з посиланням
на дотримання судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а оскаржену
постанову - без змін.

Ухвалюючи постанову про задоволення
подання податкового органу про
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна, суд
першої інстанції встановив, що на
підставі службової записки від 7
вересня 2012 року про встановлені
порушення податкового законодавства
та можливі втрати бюджету начальником
ДПІ прийнято наказ № 635 від 30 жовтня 2012
року «Про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Зірка», а
також видано направлення на перевірку
від 1 листопада 2012 року № 95/22-100 і №
96/22-100.

01 листопада 2012 року інспекторами ДПІ
здійснено вихід за адресою товариства,
надано наказ та направлення на
проведення перевірки головному
бухгалтеру ОСОБА_1, яка відмовилася
допустити інспекторів до проведення
перевірки та підписати документи,
пославшись на відпустку керівника та
відсутність у неї права підпису.

01 листопада 2012 року інспекторами
складені акти про відмови від допуску
до перевірки та про відмову від
підпису, в яких зафіксовані
вищенаведені обставини.

Оскільки актами податкового органу
зафіксований факт надання
представнику відповідача цих
документів, а відповідність наказу та
направлень на перевірку нормам ПК є
предметом розгляду адміністративної
справи № 2а-5828/12/1470 і не досліджується
при підтвердженні обґрунтованості
умовного адміністративного арешту, суд
першої інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість застосування
податковим органом умовного
адміністративного арешту майна СТОВ
«Зірка», що відповідає вимогам п. 94.1,
п.п. 94.2.3 п. 94.2, п. 94. 3, п. 94.5, п. 94.6 ст. 94 ПК
України.

Сторони належним чином
повідомлені про час та місце
апеляційного розгляду справи, у судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга може бути
задоволена частково.

Апеляційний суд встановив, що
Баштанською міжрайонною Державною
податковою інспекцією Миколаївської
області Державної податкової служби 05
листопада 2012 року о 16:30 год. прийнято
рішення про застосування умовного
адміністративного арешту майна
платника податків СТОВ «Зірка»,
підставою для прийняття якого стали
висновки відповідача про відмову СТОВ
«Зірка» від допуску посадових осіб до
проведення перевірки.

Відповідно до підпункту 94.2.3. пункту 94.2
статті 94 Податкового кодексу України
відмова платника податків від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових
осіб органу державної податкової
служби є підставою для арешту майна
платника.

Згідно з пунктом 94.10 цієї ж статті арешт
на майно може бути накладено рішенням
керівника органу державної податкової
служби (його заступника),
обґрунтованість якого протягом 96 годин
має бути перевірена судом.

За змістом ч. 1 ст. 183-3 КАС України
підтвердження обґрунтованості
адміністративного арешту майна
платника податків здійснюється на
підставі подання органів державної
податкової служби.

Відповідно до пункту 2 частини 5 цієї ж
статті суд ухвалою відмовляє у
прийнятті подання у разі, якщо з
поданих до суду матеріалів вбачається
спір про право.

Спір про право в контексті цієї норми
має місце в разі, якщо предметом спору є
правовідносини, існування яких є
передумовою виникнення підстав для
застосування спеціальних заходів,
перелічених у статті 183-3 КАС України.

Зокрема, спір про право наявний у разі,
коли платник податків висловлює
незгоду з рішенням податкового органу,
що було підставою для виникнення
обставин для внесення відповідного
подання.

При цьому КАС України не містить
переліку будь-яких критеріїв такої
незгоди як підстави для висновку про
існування спору про право. А тому у
кожному конкретному випадку в
залежності від змісту правовідносин
суд повинен оцінити форму вираження
відповідної незгоди учасника
провадження на предмет існування
спору. Така незгода має втілюватися у
вчиненні учасником процесу об'єктивно
необхідних дій для відновлення
порушеного права.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи
СТОВ «Зірка» оскаржено до суду наказ
податкового органу від 30 жовтня 2012 року
№ 635 яким призначено документальна
позапланова виїзна перевірка та
направлення на перевірку від 01
листопада 2012 року №95/22-100 та № 96/22-100, і
ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2012 року відкрито провадження у справі
№ 2а-5828/12/1470.

Наведене підтверджує існування спору
про право у даних правовідносинах з
огляду на заперечення платником
законності проведення документальної
позапланової виїзної перевірки,
недопуск до якої і зумовив звернення
податкового органу до суду з
відповідним поданням.

Таким чином, суд першої інстанції мав
закрити провадження у справі на
підставі положень пункту 1 частини 1
статті157 КАС України, роз'яснивши
заявнику, що відповідні вимоги
підлягають розгляду в
адміністративних судах, але в
загальному порядку позовного
провадження.

Також апеляційний суд вважає за
необхідне зазначити, що постановою
Миколаївського окружного
адміністративного суду по справі №
2а-5828/12/1470 від 19 березня 2013 року (ЄДРСР №
31710055), залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2014
року (ЄДРСР № 39348365), скасований наказ
Баштанської міжрайонної Державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби на
проведення перевірки № 635 від 30.10.2012
року.

Враховуючи викладене,
апеляційний суд дійшов висновку про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, у зв'язку з чим,
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157, ч. 1 ст. 203 КАС
України, це є підставою для часткового
задоволення апеляційної скарги,
скасування оскарженої постанови та
закриття провадження по справі.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
внаслідок часткового задоволення
апеляційної скарги, судовий збір
сплачений апелянтом відшкодуванню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 94, п. 1 ч. 1 ст.
157, 183-3, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 4 ч. 1 ст. 198, ч. 1
ст. 203, ст. ст. 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Зірка»
задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 листопада
2012 року, скасувати.

Провадження по справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д Домусчі

суддя
Д.В.Запорожан

суддя
О.О.Кравець