Справа № 810/2960/14
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року 810/2960/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів:
головуючого - суддя Виноградова О.І.,
суддів: Василенко Г.Ю., Лиска І.Г.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Окружного
адміністративного суду м. Києва,
Державної судової адміністрації
України, Державної казначейської
служби України про зобов'язання
змінити формулювання наказу та
стягнення заробітку за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и в:

15 травня 2014 р. до Київського
окружного адміністративного суду з
Окружного адміністративного
суду м. Києва надійшла адміністративна
справа № 826/5100/14 за
позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до
Окружного адміністративного суду м.
Києва (далі - ОАС м. Києва), Державної
судової адміністрації України (далі -
ДСА України), Державної казначейської
служби України (далі -
Держказначейство) про зобов'язання
змінити формулювання пунктів 1, 2 наказу
голови ОАС м. Києва від
19 березня 2014 р. № 75/к та стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу в
сумі 491 432 грн 90 коп.

16 травня 2014 р. справу було
прийнято до провадження суддею
зазначеного суду
Виноградовою О.І. та призначена до
судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що формулювання пунктів 1, 2 наказу
голови ОАС м. Києва від 19
березня 2014 р. № 75/к (далі - наказ № 75/к) не
в повному обсязі поновлюють порушені
права позивача. Вважає, що оскільки
його було незаконно звільнено з посади
судді Указом Президента України від 18
червня 2010 р. № 709/2010

(далі - Указ № 709/2010), то поновленим він
має бути саме з цієї дати. Крім того,
просить нарахувати місячну надбавку за
вислугу років з урахуванням часу
вимушеного прогулу, стягнути на його
користь заробіток за цей період та
допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення заробітної
плати за один місяць.

27 травня 2014 р. позивач подав
уточнення до адміністративного позову,
в яких просив: поновити його на посаді
судді з 6 серпня 2010 р. та стягнути на
його користь середньомісячний
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 7 серпня 2010 р. по 18
березня 2014 р. у сумі 491 432 грн 90 коп.
Вважає, що названа сума підлягає
стягненню з ОАС м. Києва, ДСА України та
Держказначейства (т. 1 а.с. 189-191).

ОАС м. Києва позов не визнав, подав до
суду письмові заперечення, в яких у
задоволенні позову просив відмовити,
посилаючись на те, що позивача було
правомірно поновлено на посаді судді з
19 березня 2014 р., тобто, з дати отримання
копії Указу виконуючого обов'язки
Президента України від 18 березня 2014 р.
№ 311/2014 (далі - Указ № 311/2014) (т. 1 а.с. 79-81).

Крім того, 6 листопада 2014 р. ОАС м. Києва
подав до суду додаткові заперечення, в
яких просив не визнавати доказом у
справі висновок судово-бухгалтерської
експертизи від 9 вересня 2014 р. №
8548/11956/14-45, оскільки експерт припустився
помилки під час вираховування
середньоденного розміру заробітної
плати позивача за 2 останніх місяці, які
передували його звільненню (т. 2 а.с. 19-20).

22 травня 2014 р. у судовому засіданні ДСА
України заявив клопотання про
залучення до участі у справі як
відповідача Держказначейство та
подано заперечення на
адміністративний позов, в яких просила
відмовити в задоволенні позовних
вимог, пред'явлених безпосередньо до
нього (т. 1 а.с. 116-121).

У цей же день ухвалою Київського
окружного адміністративного суду
Держказначейство було залучено до
участі у справі як відповідача (т. 1 а.с.
149).

27 травня 2014 р. Держказначейство
подало пояснення на позовну заяву, в
яких просило відмовити в задоволенні
позовних вимог, пред'явлених
безпосередньо до нього, та слухати
справу за відсутності його
представника.

Згідно з ухвалою Київського
окружного адміністративного суду від 27
травня 2014 р. було призначено судово -
бухгалтерську експертизу, висновки
якої було долучено до матеріалів
справи.

Представники сторін у судове засідання
не прибули.

Від позивача, ДСА України та
Держказначейства у різні дати до суду
надійшли клопотання про розгляд справи
за їх відсутності.

Так, у судовому засіданні 27 травня 2014 р.
Держказначейство подало до суду
пояснення на позовну заяву, в яких,
зокрема, просило слухати дану
адміністративну справу за відсутності
їх представника (т. 1 а.с. 106-107).

18 листопада 2014 р. до суду надійшло
клопотання позивача про розгляд справи
за його відсутності та в письмовому
провадженні (т. 2 а.с. 33).

16 грудня 2014 р. до суду надійшло
клопотання ДСА України про розгляд
справи без участі представника (т. 2 а.с.
98).

Представник ОАС м. Києва вшосте (21, 22, 27
травня, 18 листопада, 11, 16 грудня 2014 р.) в
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце судового засідання був
належним чином повідомлений (т. 2 а.с. 94).
Про причини неявки суд не повідомив,
заяву про відкладення розгляду справи
не подав.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З урахуванням викладеного, суд ухвалив
здійснювати розгляд адміністративної
справи № 810/2960/14 в порядку письмового
провадження.

Суд, дослідивши наявні матеріали
справи, встановив таке.

Указом Президента України від 22 серпня
2007 р. № 762/2007 (далі - Указ
№ 762/2007) позивача призначено на посаду
судді ОАС м. Києва строком на п'ять
років (а.с. 13).

Указом № 709/2010 його звільнено з посади
судді зазначеного суду у зв'язку з
порушенням присяги судді (т. 1 а.с. 14).

Наказом ОАС м. Києва від 6 серпня 2010 р. №
195/к (далі - наказ № 195/к) на підставі та
на виконання Указу № 709/2010 позивача
відраховано з посади судді зазначеного
суду (а.с. 15).

Указом № 311/2014 скасовано положення
Указу № 709/2010 у частині звільнення
позивача з посади судді ОАС м. Києва
(а.с. 73).

19 березня 2014 р. на виконання Указу №
311/2014 головою ОАС м. Києва видано наказ
№ 75/к, яким позивача поновлено на
посаді судді названого суду (т. 1 а.с. 74).

Зокрема, п. 1 цього наказу позивача
поновлено на посаді судді з
19 березня 2014 р., а п. 2
встановлено щомісячну доплату за
вислугу років у розмірі 30% посадового
окладу.

17 квітня 2014 р. головою ОАС м. Києва було
видано наказ № 103/к «Про внесення змін
до наказу № 75/к від 19 березня 2014 р.»,
яким було змінено редакцію п. 2 наказу
№ 75/к, а саме, встановлено
позивачу щомісячну доплату за вислугу
років у розмірі 40 % посадового окладу
(т. 1 а.с. 192).

Не погоджуючись із зазначеною в наказі
№ 75/к датою поновлення на посаді,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Спірні правовідносини врегульовано
Конституцією України від 28 червня 1996 р.
№ 254к/96-ВР (далі - Конституція),
Кодексом законів про працю від 10 грудня
1971 р. № 322-VIII (далі - КЗпП),
Законом України «Про судоустрій та
статус суддів» від 7 липня 2010 р. № 2453-VI (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі - Закон №
2453-VI).

Відповідно до вимог ст. 112 Конституції,
у разі дострокового припинення
повноважень Президента України
відповідно до статей 108, 109, 110, 111
Конституції виконання обов'язків
Президента України на період до
обрання і вступу на пост нового
Президента України покладається на
Голову Верховної Ради України. Голова
Верховної Ради України в період
виконання ним обов'язків Президента
України не може здійснювати
повноваження, передбачені пунктами 2, 6-
8, 10- 13, 22, 24, 25, 27, 28 статті 106 Конституції.

Як убачається з ч. 4 ст. 126 Конституції,
судді обіймають посади безстроково,
крім суддів Конституційного Суду
України та суддів, які призначаються на
посаду судді вперше.

Відповідно до вимог ч. 5 ст . 126
Конституції суддя звільняється з
посади органом, що його обрав або
призначив, у випадках, перелічених у
цій частині.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 5 ст. 126
Конституції суддю може бути звільнено
за порушення ним присяги.

Як убачається зі ч. 1 ст. 128 Конституції,
перше призначення на посаду
професійного судді строком на п'ять
років здійснюється Президентом
України. Всі інші судді, крім суддів
Конституційного Суду України,
обираються Верховною Радою України
безстроково, в порядку, встановленому
законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 83 КЗпП у разі
звільнення працівника, йому
виплачується грошова компенсація за
всі не використані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.

Водночас згідно з ч. 4 зазначеної статті
цього Кодексу за бажанням працівника
частина щорічної відпустки
замінюється грошовою компенсацією. При
цьому тривалість наданих працівникові
щорічної та додаткових відпусток не
повинна бути менше ніж 24 календарних
дні.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

У разі спору про розмір сум, належних
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен в зазначений у цій
статті строк виплатити не оспорювану
нею суму.

Як вбачається зі ст. 222 цього Кодексу,
особливості розгляду трудових спорів
суддів, прокурорсько-слідчих
працівників, а також працівників
навчальних, наукових та інших установ
прокуратури, які мають класні чини,
встановлюються законодавством.

Відповідно до вимог ст. 129 Закону № 2453-VI
суддівська винагорода регулюється цим
Законом, Законом України «Про
Конституційний Суд України» та не може
визначатися іншими
нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з
посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній
посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, яка передбачає доступ до
державної таємниці.

Посадовий оклад судді місцевого суду
встановлюється у розмірі 15 мінімальних
заробітних плат, визначених законом, що
запроваджується поетапно:

з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних
заробітних плат;

з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних
заробітних плат;

з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних
заробітних плат;

з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних
заробітних плат.

Суддям виплачується щомісячна доплата
за вислугу років у розмірі: за
наявності стажу роботи до 5 років - 15
відсотків, більше 5 років - 20 відсотків,
більше 10 років - 30
відсотків, більше 15 років - 40 відсотків,
більше 20 років - 50 відсотків, більше 25
років - 60 відсотків, більше 30 років - 70
відсотків, більше 35 років - 80 відсотків
посадового окладу.

Згідно з вимогами ст. 130 «Відпустка»
Закону № 2453-VI суддям надається щорічна
оплачувана відпустка тривалістю 30
робочих днів з виплатою, крім
суддівської винагороди, допомоги на
оздоровлення у розмірі посадового
окладу. Суддям, які мають стаж роботи
більше 10 років, надається додаткова
оплачувана відпустка тривалістю 15
календарних днів.

Як вбачається з п.1 ч. 1 ст. 131 «Стаж
роботи судді» Закону № 2453-VI, до стажу
роботи на посаді судді зараховується, з
поміж іншого, робота на посаді судді
судів України.

Наявні матеріали справи свідчать, про
таке.

22 серпня 2007 р. Указом № 762/2007 позивача
було призначено на посаду судді ОАС м.
Києва строком на 5 років (а.с. 13).

7 червня 2010 р. Вищою радою юстиції (далі -
ВРЮ) було прийнято рішення
№ 453/0/15-10 «Про внесення подання
Президенту України про звільнення з
посади судді ОАС м. Києва ОСОБА_1 за
порушення присяги» (далі - рішення ВРЮ
№ 453/0/15-10) (а.с. 20).

18 червня 2010 р. Указом № 709/2010 позивача
було звільнено у зв'язку з порушенням
присяги судді (т. 1 а.с. 14).

6 серпня 2010 р. наказом № 195/к, на підставі
та на виконання Указу № 709/2010, позивача
відраховано зі штату суду та виплачено
компенсацію за невикористану частину
основної та додаткової відпустки (т. 1
а.с. 14, 15).

Не погоджуючись із рішенням РРЮ та
Указом № 709/2010, позивач оскаржив їх до
Вищого адміністративного суду України.

Зокрема, ним було подано
адміністративний позов до Президента
України, Вищої ради юстиції про
визнання незаконними та скасування
рішенням ВРЮ № 453/0/15-10 та про скасування
Указу № 709/2010 в частині звільнення його
з посади судді.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 27 січня 2011 р.

(справа № П-136/10) адміністративний позов
було задоволено частково - визнано
незаконним рішення ВРЮ № 453/0/15-10 та Указ
№ 709/2010. Водночас судом було відмовлено
у задоволення позову про скасування
рішення ВРЮ № 453/0/15-10 (т. 1 а.с.
17-20).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 1 лютого 2011 р. було
виправлено описку у постанові
названого суду від 27 січня 2011 р. (справа
№ П-136/10).

Зокрема, в резолютивній частині цієї
ухвали зазначено, що адміністративний
позов задоволено частково. Визнано
незаконним рішення ВРЮ № 453/0/15-10, у
задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено (т. 1 а.с. 22).

18 березня 2014 р. Указом № 311/2014 скасовано
положення Указу № 709/2010 «Про звільнення
суддів» у частині звільнення позивача
з посади судді ОАС м. Києва (т. 1 а.с. 73).

19 березня 2014 р. головою ОАС м. Києва було
видано наказ № 75/к (на виконання Указу
№ 311/2014), яким позивача було поновлено
на посаді з 19 березня 2014 р. та
встановлено щомісячну доплату за
вислугу років у розмірі 30 % посадового
окладу (стаж роботи на посаді судді 14
років 9 місяців 20 днів)(т. 1 а.с. 74).

17 квітня 2014 р. головою ОАС м. Києва було
видано наказ № 103/к «Про внесення змін
до наказу № 75/к від 19 березня 2014 р.» (т. 1
а.с. 192).

Зокрема, згідно з п. 1 цього наказу було
внесено зміни до п. 2 наказу № 75/к шляхом
викладення його в новій редакції
«ОСОБА_1 виплачувати щомісячну доплату
за вислугу років у розмірі 40 %
посадового окладу (стаж роботи на
посаді судді 15 років 5 місяців
14 днів)».

Водночас, згідно з п. 2 відділ планово -
фінансової діяльності та звітності ОАС
м. Києва було зобов'язано
здійснити відповідний перерахунок
заробітної плати позивача.

При вирішенні справи судом враховано,
що звільнення з посади судді, обраного
вперше строком на п'ять років, можливо
за наявності відповідного рішення
Вищої ради юстиції та за рішенням
органу, який призначив суддю на посаду.

Як вже зазначалось, рішення ВРЮ №
453/0/15-10 щодо позивача визнано у судовому
порядку незаконним,

Наведене свідчить, що Указ № 709/2010 було
видано на підставі незаконного рішення
ВРЮ.

За таких обставин суд вважає, що
внаслідок наведених дій було порушено
право позивача обіймати посаду судді з
дати його звільнення, а саме з дати
видання

наказу № 195/к - 6 серпня 2010 р.

Як убачається зі ч. 5 ст. 2411 КЗпП, коли
строки визначаються днями, то їх
обчислюють з дня, наступного після того
дня, з якого починається строк. Якщо
останній день строку припадає на
святковий, вихідний або неробочий день,
то днем закінчення строку вважається
найближчий робочий день.

Згідно з ч. 2 п. 2.27 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом
Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту
населення від 29 липня 1993 р. № 58, днем
звільнення працівника з роботи
вважається останній день роботи.

Враховуючи, що позивача було звільнено
6 серпня 2010 р., він підлягає поновленню
на посаді судді з 7 серпня 2010 р.

При вирішенні справи судом також взято
до уваги, що у зв'язку з незаконним
звільненням 6 серпня 2010 р. позивача було
позбавлено можливості бути обраним на
посаду судді безстроково.

Порядок обрання судді безстроково
встановлено главою 3 «Розгляд питання
про обрання на посаду судді
безстроково» Закону № 2453-VI та
Регламентом Верховної Ради України.

Зокрема, згідно з вимогами ст. 74 Закону
№ 2453-VI, суддя, строк повноважень якого
закінчився, за його заявою має бути
рекомендований Вищою кваліфікаційною
комісією суддів України для обрання
його Верховною Радою України на посаду
судді безстроково, якщо відсутні
визначені законом обставини, що
перешкоджають цьому.

Порядок обрання на посаду судді
безстроково встановлено ч. 3 ст. 74
Закону № 2453-VI.

Водночас ст. 75. Закону № 2453-VI
передбачено, що кандидат на посаду
судді безстроково не пізніше ніж за
шість місяців до закінчення строку
перебування на посаді судді
звертається до Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України із заявою про
рекомендування його для обрання на
посаду судді безстроково.

Із заявою до Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України про
рекомендування для обрання на посаду
судді безстроково може звернутися
також кандидат, якого звільнено з
посади судді у зв'язку із закінченням
строку, на який його було призначено, та
який раніше не звертався до Вищої
кваліфікаційної комісії суддів
України із заявою про обрання його на
посаду судді безстроково, протягом
трьох років з часу звільнення.

Вища кваліфікаційна комісія суддів
України розглядає питання, пов'язані з
обранням кандидата на посаду судді
безстроково, не пізніше ніж за два
місяці до закінчення строку
перебування його на посаді судді.

Згідно з вимогами ст. 78 Закону № 2453-VI
подання Вищої кваліфікаційної комісії
суддів України та прийняте нею рішення
про рекомендування кандидата для
обрання на посаду судді безстроково
направляється до Верховної Ради
України не пізніш як за місяць до
закінчення строку перебування такого
кандидата на посаді судді.

Як убачається зі ст. 79 Закону № 2453-VI,
порядок розгляду питання та прийняття
Верховною Радою України рішення про
обрання кандидата на посаду судді
безстроково встановлюється цим
Законом та Регламентом Верховної Ради
України.

Особа, обрана на посаду судді
безстроково, набуває статусу судді з
дня набрання чинності відповідною
постановою Верховної Ради України.

У разі якщо кандидата на посаду судді
безстроково не обрано, Вищою радою
юстиції вноситься подання про
звільнення цього кандидата з посади
судді.

На дату закінчення дії Указу № 762/2007
(станом на серпень 2012 р.) позивач не
обіймав посаду судді, у зв'язку зі
звільненням 6 серпня 2010 р.

Отже, судом встановлено, що внаслідок
незаконного звільнення позивача з
посади судді на підставі Указу № 709/2010
його фактично було позбавлено права
бути обраним суддею безстроково після
закінчення дії Указу № 762/2007, яким
позивача було призначено на посаду
судді вперше строком на п'ять років.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, ОАС м. Києва не доведено
належними та достатніми доказами
правомірності визначення в наказі №
75/к дати поновлення позивача на посаді
судді з 19 березня 2014 р. (п. 1
наказу № 75/к).

З урахуванням викладеного суд
дійшов висновку, що позовні вимоги в
частині зміни дати поновлення позивача
на посаді судді є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає обґрунтованими
позовні вимоги в частині стягнення
заробітної плати за період з 7 серпня 2010
р. по 18 березня 2014 р.

При визначенні суми, яка підлягає
стягненню на користь позивача, судом не
може бути враховано висновок
експертів за результатами проведення
судово-бухгалтерської експертизи,
підготовлений Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз (КНДІСЕ), зокрема в частині
розрахунку заробітної плати за період
з 7 серпня 2010 р. по 18 березня 2014 р.
(т. 1 а.с. 223- 233).

Так, судом не може бути взято до уваги
висновок по першому питанню розділу
«Висновки», в якому зазначено розмір
середньоденної заробітної плати за
останні два місяці, що передували
звільненню позивача з посади судді,
оскільки розрахунок цього розміру було
здійснено без врахування вимог абз. 2 п.
4. Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 лютого 1995 р. № 100.

Зокрема, названою нормою передбачено,
що при обчисленні середньої заробітної
плати за останні два місяці, не
враховуються виплати за час, протягом
якого зберігається середній заробіток
працівника (за час виконання державних
і громадських обов'язків, щорічної і
додаткової відпусток, відрядження
тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю.

Розрахунок суми суддівської
винагороди (заробітної плати) позивача
за квітень-травень 2010 р. судом було
здійснено на підставі довідки ОАС м.
Києва від 2 вересня 2013 р.
№04-6/358 (т.1 а.с.45).

Так, у цій довідці зазначено, що позивач
(індивідуальний податковий номер
НОМЕР_1) дійсно працював в названому
суді у період з 3 вересня 2007 р. по 6
серпня 2010 р. на посаді судді і
нарахована йому заробітна плата за
квітень-травень 2010 р. становила 11620 грн
81 коп., та складалася з:

ПеріодКількість відпрацьованих днів
ОкладНадбавка за кваліфікаці йний
класНадбавка за виконання особливо
важливої роботи, 20%Надбавка за
вислугу років, 20%Щомісячна
преміяДопомога по тимчасовій
непрацездатностіІндексація
заробітноїплатиВсьогоквітень192703,43248,815
90,45590,451476,12672,58286,446568,28травень132284,94223,53501,69
501,691254,24 286,445052,53Всього
324988,37472,341092,141092,142730,36672,58572,8811620,81

Отже, у квітні-травні 2010 р. позивачем
було відпрацьовано 32 дні, за які йому
було нараховано суддівську винагороду
(заробітну плату) в сумі 11620 грн 81 коп., в
т.ч.:

- у квітні 2010 р. позивач
відпрацював 19 днів, за які суддівська
винагорода (заробітна плата) склала 6568
грн 28 коп.,

- у травні 2010 р. відпрацював 13 днів,
заробітна плата склала 5052 грн 53 коп.

З урахуванням вимог п. 4 Порядку №100
суддівська винагорода (заробітна
плата) позивача за останні два місяці,
що передували його звільненню, має
розраховуватися з суми нарахованої
суддівської винагороди (заробітної
плати), яка включала:

- оклад в сумі 4988 грн 37 коп.;

- надбавку за кваліфікаційний клас
в сумі 472 грн 34 коп.;

- надбавку за виконання особливо
важливої роботи - 20% в сумі 1092 грн 14коп.;

- надбавку за вислугу років в сумі
1092 грн 14 коп.;

- щомісячну премію в сумі 2730 грн 36
коп.;

- індексацію заробітної плати в
сумі 572 грн 88 коп.

За наведених обставин середньоденна
суддівська винагорода (заробітна
плата) позивача за квітень-травень 2010 р.
(з урахуванням вимог п. 4 Порядку №100)
має бути розрахована таким чином.

Сума суддівської винагороди
(заробітної плати), яка зазначена в
останньому рядку таблиці - 11 620 грн 81
коп. (т. 1 а.с. 45) підлягає зменшенню на
суму, отриманої позивачем допомоги у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю,
а саме на 672 грн 58 коп.

Отже, нарахована суддівська
винагорода (заробітна плата) позивача
за квітень - травень 2010 р. (за 32 дні) за
мінусом допомоги у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю складала 10 948 грн 23
коп. (11 620 грн 81 коп. - 672 грн 58 коп.).

Тобто, середньоденна суддівська
винагорода (заробітна плата) позивача у
квітні - травні 2010 р. складала 342 грн 13
коп.

Крім того, при визначенні кількості
робочих днів на відповідний рік судом
враховано наявні листи Міністерства
праці та соціальної політики
України (далі - Мінпраці України) «Про
розрахунок норми тривалості робочого
часу», в яких визначено кількість
робочих днів на відповідний рік, а саме:

Лист Міністерства праці та соціальної
політикиПеріод/місяці01112Разомдат
аномер 25.08.20099681/0/14-07/132010
рік222325125.08.20109111/0/14-10/13 2011
рік222225023.08.20118515/0/14-11/132012
рік222125121.08.20129050/0/14-12/132013
рік212225104.09.20139884/0/14-13/132014
рік2023251

Враховуючи, що позивача було звільнено
6 серпня 2010 р. (у п'ятницю), у серпні
2010 р. ним було відпрацьовано 5
робочих днів (з 2 по 6 серпня, тобто з
понеділка по п'ятницю), які йому мали
оплатити при звільненні. Отже, під час
розрахунку суддівської винагороди
(заробітної плати) за 2010 рік враховано
104 робочих дні.

З урахуванням інформації, яка
міститься в перелічених листах
Мінпраці України, судом здійснено
розрахунок суми суддівської
винагороди (заробітної плати) позивача
за період з 7 серпня 2010 р. по 31 грудня 2011
р.

Зокрема, сума середньоденної
суддівської винагороди (заробітної
плати) має бути помножена на кількість
робочих днів у цьому періоді.

Отже, загальна сума суддівської
винагороди (заробітної плати) за цей
період складала 121 114 грн 02 коп.

Таким чином, сума суддівської
винагороди (заробітної плати) позивача
за час вимушеного прогулу за період з 7
серпня 2010 р. по 31 грудня 2011 р. складає 121
114 грн 02 коп.

Розрахунок зазначеної суми наведено у
наступній таблиці:

ПеріодСередньоденна суддівська
винагорода Кількість Сума
суддівської винагороди за час
(заробітна плата)робочих
дніввимушеного прогулу за 2010р. - 2011р.1234
2010 рік342,13104 35 581,52 2011 рік342,13
250 85532,50 Всього: 354 121 114,02

Судом розраховано розмір суддівської
винагороди (заробітної плати) позивача
за час вимушеного прогулу за період з 1
січня 2012 р. по 18 березня 2014р., на
підставі Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 7
липня 2010 р. та з урахуванням підвищення
розміру мінімальної заробітної плати
за відповідний період, а також
враховуючи доплату за вислугу років.

Зокрема, розрахунок суддівської
винагороди (заробітної плати) позивача
за 2012 рік (з 1 січня по 31 грудня)
здійснено таким чином:

періодмін.окладза вислугу
роківсуддівська винагорода, грн.
з/пл грн.к-ть мін.з/пл.грн.%грн. 01.01.2012 -
31.01.58430%2575,211159,201.02.2012 -
29.02.58430%2575,211159,201.03.2012 -
31.03.58430%2575,211159,2Всього з 1 січня по
31 березня 2012 р. 25752
7725,633477,6001.04.2012 - 30.04.75230%2625,611377,601.05.2012
- 31.05.75230%2625,611377,601.06.2012 -
30.06.75230%2625,611377,6Всього з1 квітня по 30
червня 2012 р. 26256 7876,834132,8001.07.2012 -
31.07.81630%2644,811460,801.08.2012 -
31.07.81630%2644,811460,801.09.2012 -
30.09.81630%2644,811460,8Всього з 1 липня по
30 вересня 2012 р. 26448
7934,434382,4001.10.2012 - 31.10.94430%2683,211627,201.11.2012
- 30.11.94430%2683,211627,201.12.2012 -
31.12.07230%2721,611793,6Всього з 1 жовтня по
31 грудня 2012 р. 2648,00Всього за 2012 рік 4,8137040,80

Водночас розрахунок суддівської
винагороди (заробітної плати) позивача
за 2013 рік (з 1 січня по 31 грудня)
здійснено таким чином:

періодмін.окладза вислугу
роківсуддівська винагорода, грн.
з/пл грн.к-ть мін.з/пл.грн.%грн. 01.01.2013 -
31.01.1147030%1.02.2013 -
28.02.1147030%1.03.2013 -
31.03.1147030%1.04.2013 -
30.04.1147030%1.05.2013 -
31.05.1147030%1.06.2013 -
30.06.1147030%1.07.2013 -
31.07.1147030%1.08.2013 -
31.07.1147030%1.09.2013 -
30.09.1147030%1.10.2013 -
31.10.1147030%1.11.2013 -
30.11.1147040%458816058Всього з 1 січня по 30
листопада 2013 р. 126516801.12.2013
- 31.12.1218040%487217052Всього за 2013 рік
1382220,0

Крім того, розрахунок суддівської
винагороди (заробітної плати)
позивачаза період з 1 січня по 28 лютого
2014 р. здійснено таким чином:

періодмін.к-ть оклад за вислугу
роківсуддівська винагорода, грн.
з/пл грн.робочих днівк-ть
мін.з/пл.грн.%грн. 01.01.2014 -
31.01.101218040%4872,0017052,0001.02.2014 -
28.02.101218040%4872,0017052,0001.0.2014 -
18.03.106699* 40%2679,609378,60Всього з 1 січня
по 28 лютого 2014 р. 52 31059 12423,6043482,60

До того ж за період з 1 по 18 березня 2014 р.
розмір суддівської винагороди
(заробітної плати) позивача
розраховано за 11 робочих днів в сумі 6699
грн 00 коп.

Дана сума вирахована, з урахуванням
наступного:

12180 - розмір окладу за березень 2014 року;

20 - кількість робочих днів у березні 2014
року;

11 - кількість днів вимушеного прогулу у
березні 2014р.

Зокрема, оклад 12 180 грн 00 коп. було
розділено на 20 робочих днів та
помножено на 11 робочих днів вимушеного
прогулу.

Таким чином, загальна сума суддівської
винагороди (заробітної плати) позивача
за час вимушеного прогулу за період з 1
січня 2012 р. по 18 березня 2014 р. складає 362
743 грн 40 коп. (137 040 грн 80 коп. + 182
220 грн 00 коп. + 43 482 грн 60 коп.).

Тобто, суддівська винагорода
(заробітна плата) позивача за час
вимушеного прогулу за період з 1 січня
2012 р. по 18 березня 2014 р. складає 362 743 грн
40 коп. (137 040 грн 80 коп. + 182 220 грн
00 коп. + 43 482 грн 60 коп.).

Таким чином, сума суддівської
винагороди (заробітної плати) позивача
за час вимушеного прогулу за період з 7
серпня 2010 р. по 18 березня 2014 р. складає
483 857 грн 42 коп. (121 114 грн 02 коп. + 362 743
грн 40 коп.).

Разом з тим суд зазначає, що загальна
сума суддівської винагороди
(заробітної плати) 483 857 грн 42 коп., що
підлягає сплаті з урахуванням того, що
з цієї суми повинен бути утриманий
податок з доходів фізичних осіб, єдиний
соціальний внесок та інші передбачені
законом податки (за їх наявності),
утримання (перерахування) яких
покладається на працедавця -
податкового агента, тобто на ОАС м.
Києва.

Водночас суд не може погодитися з
висновками експерта, що дану суму має
бути стягнуто з ОАС м. Києва, оскільки,
згідно з ч. 1 ст. 142 «Засади фінансування
судів» Закону № 2453-VI фінансування
всіх судів в Україні здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Як убачається з ч. 2 зазначеної статті,
функції головного розпорядника коштів
Державного бюджету України щодо
фінансового забезпечення діяльності
судів здійснюють:

Конституційний Суд України, Верховний
Суд України, вищі спеціалізовані суди -
щодо фінансового забезпечення
діяльності цих органів; Державна
судова адміністрація України - щодо
фінансового забезпечення діяльності
всіх інших судів загальної юрисдикції,
діяльності Вищої кваліфікаційної
комісії суддів України, органів
суддівського самоврядування,
Національної школи суддів України та
Державної судової адміністрації.

Водночас ч. 3 ст. 142 «Засади фінансування
судів» Закону № 2453-VI передбачено, що
видатки на утримання судів у
Державному бюджеті України
визначаються окремим рядком щодо
Конституційного Суду України,
Верховного Суду України, вищих
спеціалізованих судів, а також у цілому
за кожним видом та спеціалізацією щодо
місцевих та апеляційних судів. Видатки
кожного місцевого та апеляційного суду
всіх видів та спеціалізації
визначаються у Державному бюджеті
України в окремому додатку.

Із урахуванням викладеного суд дійшов
висновку, що сума суддівської
винагороди (заробітної плати) 483 857
грн 42 коп. за час вимушеного прогулу за
період з 7 серпня 2010 р. по 18
березня 2014 р. підлягає стягненню на
користь позивача з Державного бюджету
України.

Крім того, судом враховано, що згідно з
вимогами п. 2 ч. 1 ст. 256 КАС України
«Постанови суду, які виконуються
негайно» негайному виконанню
підлягають постанови суду про
присудження виплати заробітної плати,
іншого грошового утримання у
відносинах публічної служби у межах
суми стягнення за один місяць.

Зокрема, суму суддівської винагороди
(заробітної плати) за цей період
розраховано таким чином. Заробіток за
квітень-травень 2010 р. в сумі 10 948 грн 32
коп. поділено на 2 (кількість
місяців) та дорівнює 5474 грн 16 коп.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги в частині допущення
негайного виконання рішення суду в
частині стягнення заробітної плати за
один місяць є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 9, 69 - 72, 158 - 163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним п. 1 наказу
голови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 19 березня
2014 р. № 75/к в частині визначення дати
поновлення ОСОБА_1 на посаді судді
зазначеного суду з 19 березня 2014 р.

3. Зобов'язати Окружний
адміністративний суд м. Києва змінити
дату, зазначену у п. 1 наказу
голови Окружного адміністративного
суду м. Києва від 19 березня 2014 р.
№ 75/к, зокрема, зазначивши в
наказі, що датою поновлення ОСОБА_1 на
посаді судді є 7 серпня 2010 р.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 (01015, АДРЕСА_1,
індифікаційний номер НОМЕР_1)
суддівську винагороду (заробітну
плату) за час вимушеного прогулу за
період з 7 серпня 2010 р. по 18
березня 2014 р. у сумі 483 857 (чотириста
вісімдесят три тисячі вісімсот
п"ятдесят сім) грн 42 коп.

5. Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення з Державного
бюджету України на користь ОСОБА_1 (01015,
АДРЕСА_1, індифікаційний номер НОМЕР_1)
суддівської винагороди (заробітної
плати) за один місяць в сумі 5474 (п"ять
тисяч чотириста сімдесят чотири) грн 16
коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
Виноградова О.І.

Судді:
Василенко Г.Ю.

Лиска І.Г.