Справа № 810/6945/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року
810/6945/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Балаклицького А.І., розглянувши в
порядку письмового провадження в м.
Києві адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект"доВишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Державної фіскальної служби у
Київській областіпровизнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" звернулось до
Київського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Державної фіскальної
служби у Київській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
07.08.2014 №, № та №.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що висновки
відповідача про порушення вимог
податкового законодавства є
необґрунтованими, оскільки
підприємством у відповідності до вимог
чинного законодавства і на підставі
належним чином оформлених
первинно-бухгалтерських документів та
податкових накладних сформовано
податковий кредит та визначено валові
витрати, проте, як стверджує позивач,
податковий орган дійшов помилкового
висновку про нікчемність укладених між
позивачем та його контрагентами угод і
неправомірно нарахував грошові
зобов'язання по податку на додану
вартість та по податку на прибуток.
Позивач зазначає, що податковому
органу було надано усі первинні
документи, які підтверджують
реальність господарських операцій.
Також, позивачем в обґрунтування
позовних вимог зазначено, що ним не
було перевищено встановленого ліміту
залишку готівки в касі підприємства,
оскільки видаткові касові ордери
містять всі необхідні реквізити та
складені у відповідності до вимог
чинного законодавства. Тому, на думку
позивача, рішення податкового органу є
незаконними, оскільки при їх прийнятті
відповідачем невірно встановлено
факти та застосовано норми закону.

Представник відповідача позову не
визнав, надав суду письмові
заперечення, в яких просив суд у
задоволенні позову відмовити з
мотивів, які ґрунтуються на висновках,
викладених в акті перевірки.

У судове засідання, призначене на
26.12.2014, з'явились представники позивача.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча був
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання належним чином. Про
причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Судом встановлено, що для розгляду і
вирішення даної справи відсутня
потреба у заслуховуванні свідків чи
експертів, також немає інших перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні, зазначених у статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Таким чином, суд вважає за можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
частково, з таких підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" зареєстровано як
юридичну особу Вишгородською районною
державною адміністрацією Київської
області 09.08.2004, як платник податків
перебуває на обліку в органах
державної податкової служби з 16.08.2004 за
№911-ТОВ. Позивач також зареєстрований
як платник податку на додану вартість.

Основними видами діяльності позивача
є: посередництво в спеціалізованій
торгівлі іншими товарами; інші види
оптової торгівлі; виробництво машин та
устаткування спеціального
призначення, не віднесених до інших
групувань.

ТОВ "ПТК "Укргазкомплект" має дозвіл
Територіального управління державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Київській області від 09.10.2013 №3557.13.32,
згідно якого позивачу дозволяється
виконувати: 1. Монтаж, налагодження,
ремонт, технічне обслуговування, машин,
механізмів, устаткування підвищеної
небезпеки: технологічного
устаткування магістральних
газопроводів; технологічного
устаткування, лінійних частин та їх
елементів систем газопостачання
природним і зрідженим газом суб'єктів
господарювання та населених пунктів, а
також газовикористовуючого обладнання
потужністю понад 100 КВт; посудин, що
працюють під тиском понад 0,05 МПа. 2.
Газонебезпечні роботи та роботи у
вибухопожежнонебезпечних зонах. 3.
Спорудження газопроводів, систем
газопостачання природним та зрідженим
газом. 4. Зварювальні (РДЗ),
газополум'яні (ГЗ) роботи.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи документів, в період з 20.06.2014 по
04.07.2014 посадовими особами
Вишгородської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області згідно з п. 77.1 ст. 77
Податкового Кодексу України та
відповідно до наказів від 10.06.2014 №335,
від 04.07.2014 №402 проведена планова виїзна
перевірка ТОВ "ПТК "Укргазкомплект" (код
за ) з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 по
31.12.2013.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено Акт від 17.08.2014
№1553/10-08-22-00/33120002 (далі - Акт перевірки),
згідно висновків якого встановлено
порушення ТОВ "ПТК "Укргазкомплект"
вимог податкового законодавства, а
саме:

- п.п.14.1.27, п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 137.1 ст. 137,
п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.
185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму 526658,00 грн., в
тому числі по періодам: 2-3 квартал 2011
року - 67881,00 грн. (в т.ч. 3 квартал 2011 року -
67881,00 грн.); 2-4 квартал 2011 року - 113870,00 грн.
(в т.ч. 4 квартал 2011 року -45989,00 грн.); 1
квартал 2012 року - 8167,00 грн.; півріччя 2012
року - 89731,00 грн. (в т.ч. 2 квартал 2012 року -
81564,00 грн.); 3 квартали 2012 року - 227446,00 грн.
(в т.ч. 3 квартал 2012 року - 137715,00 грн.); 2012
рік - 283023,00 грн. (в т.ч. 4 квартал 2012 року -
55577,00 грн.); 2013 рік - 129765,00 грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.
198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.201.1, п. 201.6, п. 201.10
ст. 201 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 501800,00
грн., в тому числі по періодам: липень 2011
року - 7137,00 грн.; вересень 2011 року - 51890,00
грн.; жовтень 2011 року - 22851,00 грн.; квітень
2012 року - 38764,00 грн.; травень 2012 року -
27411,00 грн.; червень 2012 року - 39985,00 грн.;
липень 2012 року - 26162,00 грн.; серпень 2012
року - 62808,00 грн.; вересень 2012 року - 49963,00
грн.; жовтень 2012 року - 29467,00 грн.; лютий
2013 року -16603,00 грн.; березень 2013 року -
19111,00 грн.; травень 2013 року - 28848,00 грн.;
червень 2013 року - 21137,00 грн.; липень 2013
року - 43137,00 грн.; серпень 2013 року - 1362,00
грн.; вересень 2013 року - 12166,00 грн.;
листопад 2013 року - 2998,00 грн.;

- п. 3.5, п. 7.24, п. 7.41 Положення про введення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2004 №637;

- абз. 2 та 6 ст. 1 Указу Президента
України "Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки" від 12.06.1995
№436/95.

На підставі висновків Акту перевірки
Вишгородською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- від 07.08.2014 №, згідно з яким
позивачу збільшено суму грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість на 627250 грн., з них за основним
платежем - 501800 грн., штрафні санкції -
125450 грн.;

- від 07.08.2014 №, згідно з яким
позивачу збільшено суму грошових
зобов'язань з податку на прибуток
приватних підприємств на 629855 грн., з них
за основним платежем - 526658 грн., штрафні
санкції - 103197 грн.;

- від 07.08.2014 №2, згідно з яким до
позивача за порушення норм з
регулювання обігу готівки застосовані
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
285776 грн.

Вважаючи висновки податкового органу
про порушення позивачем вимог
законодавства та прийняті на їх
підставі податкові
повідомлення-рішення необґрунтованими
і протиправними, ТОВ "ПТК
"Укргазкомплект" звернулось з даним
позовом до суду.

З приводу податкових
повідомлень-рішень, згідно з якими
позивачу збільшено суми грошових
зобов'язань з податку на прибуток та з
податку на додану вартість, судом
встановлено наступне.

Під час перевірки податковим органом
зроблено висновок про те, що договори,
укладені між ТОВ "ПТК "Укргазкомплект"
та ТОВ "Європейські технології послуг",
ТОВ "Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект"
не були спрямовані на якісне та
своєчасне виконання зобов'язань, а лише
для збільшення витрат та податкового
кредиту.

Такий висновок податкового органу
ґрунтується на використаних під час
аналізу господарських операцій
позивача даних АС "Податковий блок" та
матеріалів перевірок його
контрагентів.

Зі змісту Акту перевірки вбачається
наступне:

1. Податковим органом при проведені
аналізу даних АІС "Податковий блок" по
ТОВ "Європейські технології послуг"
встановлено, що у вказаного товариства
відсутні ліцензії, дозволи, ресурси та
працівники, які економічно необхідні
для виконання робіт з розробки
керівництв, паспортів, декларацій з
експлуатації для регуляторів тиску
газу та їх друку, розробки технічних
умов для побутових шафових пунктів
газу та інших пристроїв. Також,
податковим орган при проведенні
аналізу господарських операцій між
позивачем та ТОВ "Європейські
технології послуг" використано
Постанову слідчого управління
фінансових розслідувань ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві про призначення позапланової
перевірки дотримання вимог
податкового законодавства ТОВ
"Гамабудпроект" від 14.04.2014, в якій
зазначено, що до Єдиного реєстру
досудових розслідувань внесено
матеріали досудового розслідування за
№0000047 від 09.04.2014 за ознаками
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 212 КК України, якими
встановлено, що невстановленими
особами зареєстровано ряд суб'єктів
підприємницької діяльності з ознаками
"фіктивності", серед яких є ТОВ
"Мастерленд", ТОВ "Ктімена Інвест", ТОВ
"Гамабудпроект", які використовуються
для ухилення від сплати податків
реально діючим підприємства. Так,
проведеними слідчими діями було
встановлено, що невстановленими
особами використовувались реквізити
ТОВ "Мастерленд", ТОВ "Ктімена Інвест",
ТОВ "Гамабудпроект" для штучного
формування податкового кредиту з ПДВ, в
тому числі і ТОВ "Європейські
технології послуг" та ТОВ "ПТК
"Укргазкомплект", що надало змогу
останнім мінімізувати податкові
зобов'язання.

2. Податковим органом при проведені
аналізу даних АІС "Податковий блок" по
ТОВ "Берніс Продакт" встановлено, що у
вказаного товариства відсутні
ліцензії, дозволи, ресурси та
працівники, які економічно необхідні
для виконання робіт з розробки
керівництв, паспортів, декларацій з
експлуатації для регуляторів тиску
газу та їх друку. До ЄДР внесено запис
про відсутність ТОВ "Берніс Продакт" за
місцезнаходженням. Також, податковим
органом при проведені аналізу
господарських операцій позивача з ТОВ
"Берніс Продакт" було використано Акт
ДПІ у Голосіївському районі м. Києва
від 11.04.2012 №148/3-22-80 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Берніс Продакт", код за
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період з 01.02.2011 по 29.02.2012". Згідно даного
Акту податковим органом не встановлено
факту реального здійснення
господарських операцій ТОВ "Берніс
Продакт" за період з 01.02.2011 по 29.02.2012, що
свідчить про відсутність необхідних
умов для результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів.
Також, в ході проведення перевірки не
встановлено факту отримання товарів
(послуг) ТОВ "Берніс Продакт" від
контрагентів-покупців у зв'язку з
відсутністю (не наданням до перевірки)
договорів про господарську діяльність,
актів приймання-передачі товару,
довіреностей, документів, що
засвідчують транспортування,
зберігання товарів, а також інших
первинних документів. Враховуючи
вищевикладене, податковий орган дійшов
висновку, що ТОВ "Берніс Продакт"
здійснювало діяльність спрямовану на
здійснення операцій, пов'язаних з
наданням податкової вигоди третім
особам.

3. Податковим органом при проведені
аналізу господарських операцій
позивача з ТОВ "РБК Груп" було
використано Акт ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
24.10.2013 №1529/26-59-22-01/38203389 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ "РБК
Груп", код за , щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
01.02.2013 по 31.09.2013". Згідно даного Акту
податковим органом встановлено, що ТОВ
"РБК Груп" не знаходиться за податковою
адресою. Згідно пояснень директора,
головного бухгалтера та засновника ТОВ
"РБК Груп" ОСОБА_1, останній не причетний
до реєстрації та ведення господарської
діяльності підприємства. У зв'язку з
зазначеним, звіркою ТОВ "РБК Груп"
документально не підтверджено
реальність здійснення господарських
відносин із платниками податків за
період з 01.02.2013 по 31.09.2013, їх вид, обсяг,
якість та розрахунки.

4. Податковим органом при проведені
аналізу даних АІС "Податковий блок" по
ТОВ "Інверест" встановлено, що вказане
підприємство має стан "11. Припинено, але
не знято з обліку". Крім того,
податковим органом було використано
Акт ДПІ у Подільському районі у м. Києві
від 11.02.2013 №413/22-1-36/35982256 "Про результати
документальної виїзної позапланової
перевірки ТОВ "Інверест" (код за ) з питань дотримання податкового
законодавства по взаємовідносинам з
покупцями та постачальниками за період
з 01.10.2012 по 31.12.2012", яким встановлено
незаконне формування ТОВ "Інверест"
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, оскільки встановлено
відсутність поставок товарів та
укладення угод з метою настання
правових наслідків.

5. Податковим органом при проведені
аналізу господарських операцій
позивача з ТОВ "Бізнес формат
індустрія" було використано Акт ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 03.10.2013 №1104/26-59/2201/35253165 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Бізнес формат індустрія",
код за , щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.02.2012 по 30.06.2012",
яким встановлено, що вказане
підприємство має стан "28. Триває
процедура припинення (Направлення
заперечення органу ДПС)". Крім того,
даним Актом встановлено проведення ТОВ
"Бізнес формат індустрія" транзитних
фінансових потоків, спрямованих на
здійснення операцій надання
податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобовязання, з метою
штучного формування валових витрат та
податкового кредиту, які не мають
реального товарного характеру.

6. Податковим органом при проведені
аналізу господарських операцій
позивача з ТОВ "Столична торговельна
агенція" було використано Акт ДПІ у
Печерському районі міста Києва ДПС від
13.12.2012 №5413/22-9/37568634 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Столична торговельна агенція", код за
, щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.07.2012 по 30.09.2012",
яким встановлено, що вказане
підприємство має стан платника -
"Прийнято рішення про припинення
(Розпочато ліквідаційну процедуру)".
Згідно даного акту податковим органом
не встановлено факту передачі товарів
(послуг) від ТОВ "Столична торговельна
агенція" до підприємств-покупців,
оскільки відсутні необхідні умови для
здійснення господарських операцій,
відсутні основні фонди, технічний
персонал, виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби, а тому
фінансово-господарські
взаємовідносини між ТОВ "Столична
торговельна агенція" та контрагентами
є фіктивними правочинами.

7. Податковим органом при проведені
аналізу даних АІС "Податковий блок" по
ТОВ "КПД-Будтехніка" встановлено, що
вказане підприємство має стан "28.
Триває процедура припинення
(Направлення заперечення органу
Міндоходів)". Крім того, податковим
органом було використано Акт ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС від
19.09.2012 №1393/22-40/37404998 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"КПД-Будтехінка", код за ,
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період з 05.08.2011 по 31.08.2012", в якому
зазначено, що гр. ОСОБА_2, який значиться
директором та засновником
підприємства, не ставив підписи на
реєстраційних, звітних, бухгалтерських
та банківських документах. У зв'язку з
зазначеним, в ході проведення звірки
встановлено неможливість фактичного
здійснення ТОВ "КПД-Будтехінка"
господарських операцій.

8. Податковим органом при проведені
аналізу даних АІС "Податковий блок" по
ТОВ "Голден Україна" встановлено, що
вказане підприємство має стан "16.
Припинено (Ліквідовано, закрито)". Крім
того, податковим органом було
використано Акт ДПІ у Печерському
районі м. Києва ДПС від 29.08.2013 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Голден Україна", код за
, щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.11.2012 по 31.03.2013". В
ході проведення перевірки ТОВ "Голден
Україна" податковим органом
встановлено неможливість фактичного
здійснення вказаним товариством
господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій з
купівлі-продажу.

9. Податковим органом при проведені
аналізу даних АІС "Податковий блок" по
ТОВ "Мастерленд" встановлено, що
вказане підприємство має стан "28.
Триває процедура припинення
(Направлення заперечення органу
Міндоходів)". Крім того, податковим
органом було використано Акт ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва ДПС від
19.12.2013 №2426/26-55-22-01/38463588 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Мастерленд", код за , щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
07.07.2013 по 30.10.2013", яким встановлено
неможливість фактичного здійснення
вказаним товариством господарських
операцій через відсутність майна та
інших матеріальних ресурсів,
економічно необхідних для здійснення
операцій з купівлі-продажу.

10. Податковим органом при проведені
аналізу даних АІС "Податковий блок" по
ТОВ "Геотехкомплект" встановлено, що
вказане підприємство має стан "8. До ЄДР
внесено запис про відсутність за
місцезнаходженням". Крім того,
податковим органом було використано
Акт ДПІ у Печерському районі м. Києва
ДПС від 17.05.2012 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Геотехкомплект", код за ,
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період з 01.09.2011 по 31.12.2011". В ході
проведення перевірки ТОВ
"Геотехкомплект" податковим органом
встановлено неможливість фактичного
здійснення вказаним товариством
господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій з
купівлі-продажу.

11. Податковим органом при проведені
аналізу даних АІС "Податковий блок" по
ТОВ "Гамабудпроект" встановлено, що
вказане підприємство має стан "3.
Прийнято рішення про припинення
(Розпочато ліквідаційну процедуру)".

Також, податковим орган при проведенні
аналізу господарських операцій між
позивачем та ТОВ "Гамабудпроект"
використано Постанову слідчого
управління фінансових розслідувань
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві про призначення
позапланової перевірки дотримання
вимог податкового законодавства ТОВ
"Гамабудпроект" від 14.04.2014, в якій
зазначено, що до Єдиного реєстру
досудових розслідувань внесено
матеріали досудового розслідування за
№0000047 від 09.04.2014 за ознаками
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 212 КК України, якими
встановлено, що невстановленими
особами зареєстровано ряд суб'єктів
підприємницької діяльності з ознаками
"фіктивності", серед яких є ТОВ
"Гамабудпроект", який використовується
для ухилення від сплати податків
реально діючим підприємства. Так,
проведеними слідчими діями
встановлено відсутність ТОВ
"Гамабудпроект" за юридичною та
фактичною адресою, що свідчить про
відсутність фінансово-господарської
діяльності вказаного підприємства.
Також було встановлено, що
невстановленими особами
використовувались реквізити ТОВ
"Гамабудпроект" для штучного
формування податкового кредиту з ПДВ, в
тому числі і ТОВ "ПТК "Укргазкомплект",
що надало змогу останньому
мінімізувати податкові зобов'язання.

З наведених підстав податковий орган
дійшов висновку, що
фінансово-господарські операції ТОВ
"Європейські технології послуг", ТОВ
"Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект"
не підтверджуються щодо врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, яке економічно необхідне
для здійснення діяльності, що свідчить
про відсутність необхідних умов для
результатів відповідної господарської
діяльності, технічного персоналу,
основних фондів, виробничих активів,
складських приміщень і транспортних
засобів, у зв'язку з чим вказані
підприємства не могли фактично
здійснювати господарські операції.

З огляду на вказане, надані до
перевірки первинно-бухгалтерські
документи позивача не взято до уваги,
що в свою чергу призвело до
встановлення недостатнього
документального підтвердження
виконання умов за договорами, та, як
наслідок, призвело до встановлення
відповідачем порушень формування
позивачем податкового кредиту по
податку на додану вартість та валових
витрат.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, враховуючи те,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд звертає увагу на таке.

Так, судом встановлено, що ТОВ "ПТК
"Укргазкомплект" мало взаємовідносини
з ТОВ "Європейські технології послуг",
ТОВ "Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект".

На підтвердження реальності виконання
умов господарських операцій між
позивачем та вказаними підприємства
позивачем надано копії первинних
документів на 1797 аркушів, а саме:
договори, акти звірки
взаєморозрахунків, рахунки фактури,
акти прийому-передачі товару, акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
видаткові накладні, податкові
накладні, товарно-транспортні
накладні, акти надання послуг,
банківські виписки, платіжні
доручення, інструкції по установці,
роботам та технічному обслуговуванню
патронних фільтрів, технічні умови
щодо використання шафових пунктів
газу, паспорти, технічну документацію
щодо експлуатації регуляторів тиску
газу, протоколи погодження договірної
ціни.

Також, позивачем надано суду копію
рішень Господарського суду міста
Києва, а саме:

- від 01.10.2014 у справі №910/14592/14 за позовом
ТОВ "Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" до ТОВ "Європейські
технології послуг" про визнання
договору від 01.03.2013 №13 недійсним, у
задоволенні позову ТОВ
"Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" відмовлено повністю;

- від 02.10.2014 у справі №910/14596/14 за позовом
ТОВ "Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" до ТОВ "Європейські
технології послуг" про визнання
договору від 20.04.2012 №18 недійсним, у
задоволенні позову ТОВ
"Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" відмовлено повністю;

- від 18.09.2014 у справи №910/14590/14 за позовом
ТОВ "Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" до ТОВ "Європейські
технології послуг" про визнання
договору від 05.06.2013 №22 недійсним, у
задоволенні позову ТОВ
"Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" відмовлено повністю;

- від 09.09.2014 у справі №910/14597/14 за позовом
ТОВ "Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" до ТОВ "Європейські
технології послуг" про визнання
договору від 28.05.2012 №21 недійсним, у
задоволенні позову ТОВ
"Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" відмовлено повністю;

- від 09.09.2014 у справі №910/14595/14 за позовом
ТОВ "Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" до ТОВ "Європейські
технології послуг" про визнання
договору від 23.07.2012 №25 недійсним, у
задоволенні позову ТОВ
"Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" відмовлено повністю;

- від 21.08.2014 у справі №910/14591/14 за позовом
ТОВ "Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" до ТОВ "Європейські
технології послуг" про визнання
договору від 15.04.2013 №18 недійсним, у
задоволенні позову ТОВ
"Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" відмовлено повністю;

- від 08.09.2014 у справі №910/14593/14 за позовом
ТОВ "Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" до ТОВ "Європейські
технології послуг" про визнання
договору від 25.09.2012 №30 недійсним, у
задоволенні позову ТОВ
"Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" відмовлено повністю.

Як вбачається з Акту перевірки
позивача, відповідачем встановлено, що
господарські операції з ТОВ
"Європейські технології послуг", ТОВ
"Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект"
відображено позивачем у податковому
обліку шляхом віднесення суми податку
на додану вартість по податковим
накладним до складу податкового
кредиту та визначення валових витрат
за перевіряємий період.

В той же час, як вбачається з Акту
перевірки, позивачем надавались
належним чином засвідчені копії
зазначених вище первинних документів,
що підтверджують факт здійснення
господарських операцій.

Тобто, позивачем надано первинні
документи, які підтверджують факт
здійснення господарських операцій
щодо купівлі у ТОВ "Європейські
технології послуг", ТОВ "Берніс
Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ "Інверест",
ТОВ "Бізнес формат індустрія", ТОВ
"Столична торговельна агенція", ТОВ
"КПД-Будтехніка", ТОВ "Голден Україна",
ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект"
послуг, товарно-матеріальних
цінностей.

При цьому, суд звертає увагу на те, що
податковий орган в Акті перевірки не
ставив під сумнів достовірність даних,
які містять вказані первинні
бухгалтерські документи, а також не
зазначав про невідповідність
первинних бухгалтерських документів
вимогам чинного податкового
законодавства, зокрема, відсутності у
них обов'язкових реквізитів.

Крім того, судом встановлено, що на час
укладання та виконання зазначених
правочинів, ТОВ "Європейські
технології послуг", ТОВ "Берніс
Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ "Інверест",
ТОВ "Бізнес формат індустрія", ТОВ
"Столична торговельна агенція", ТОВ
"КПД-Будтехніка", ТОВ "Голден Україна",
ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект"
були зареєстровані як юридичні особи
та були платниками податку на додану
вартість.

Також, в Акті перевірки немає жодних
посилань на те, що свідоцтва про
державну реєстрацію та свідоцтва
платника податку на додану вартість
ТОВ "Європейські технології послуг",
ТОВ "Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект"
були скасовані чи визнані недійсними
за рішенням суду на момент укладання чи
виконання договорів.

Таким чином, зазначене підтверджує
фактичне здійснення позивачем
господарської операції щодо купівлі у
ТОВ "Європейські технології послуг",
ТОВ "Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект"
послуг, товарно-матеріальних
цінностей.

Як вже зазначалося судом, за наслідками
розгляду матеріалів перевірки
відповідач дійшов висновку про те, що
господарські операції між позивачем та
ТОВ "Європейські технології послуг",
ТОВ "Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект"
не були спрямовані на якісне та
своєчасне виконання зобов'язань, а лише
для збільшення витрат та податкового
кредиту.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
таке.

Згідно положення частини 1 статті 202
Цивільного кодексу України, правочином
є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Для здійснення своєї господарської
діяльності юридичні особи укладають
договори, що за змістом є домовленістю,
внаслідок якої виникають взаємні права
і обов'язки. Укладення договорів
купівлі-продажу, поставки товарів,
надання послуг в даному випадку вже
само по собі є ознакою господарської
діяльності.

Відповідно до частини 5 статті 203
Цивільного Кодексу України, правочин
має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені ним. Недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) цієї вимоги є підставою
недійсності правочину.

В той же час, Цивільний кодекс України
статтею 215 визначає підстави для
визнання правочину недійсним. Серед
іншого, вказаною нормою передбачено, що
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

За вимогами цивільного законодавства
існує презумпція правомірності
правочину. Так, частиною 1 статті 204
Цивільного кодексу України
встановлено, що правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Водночас, суд звертає увагу, що
відповідно до частини першої статті 207
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, або вчинено
з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності), може
бути на вимогу однієї із сторін, або
відповідного органу державної влади
визнано судом недійсним повністю або в
частині.

Згідно частини першої статті 208
Господарського кодексу України, якщо
господарське зобов'язання визнано
недійсним як таке, що вчинено з метою,
яка завідомо суперечить інтересам
держави і суспільства, то за наявності
наміру в обох сторін - у разі виконання
зобов'язання обома сторонами - в доход
держави за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'язанням, а у
разі виконання зобов'язання однією
стороною з другої сторони стягується в
доход держави все одержане нею, а також
все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі
наявності наміру лише у однієї із
сторін усе одержане нею повинно бути
повернено другій стороні, а одержане
останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується
за рішенням суду в доход держави.

Наведену норму слід застосовувати з
урахуванням того, що за змістом
приписів статті 228 Цивільного кодексу
України правочин, учинений з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, водночас є таким, що
порушує публічний порядок, а отже, є
нікчемним.

Статтею 228 Цивільного кодексу України
передбачено, що правочин вважається
таким, що порушує публічний порядок,
якщо він був спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

Відповідачем не надано суду доказів
визнання правочинів, укладених між
позивачем та його контрагентами - ТОВ
"Європейські технології послуг", ТОВ
"Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект",
недійсними у судовому порядку, як і не
обґрунтовано своєї позиції, в чому саме
полягає порушення публічного порядку
сторонами у ході укладення та
виконання спірних правочинів.

Як вбачається з Акту перевірки, на час
проведення перевірки, а також станом на
день розгляду справи відсутні будь-які
докази наявності судових рішень, які б
набрали законної сили, з приводу
незаконних дій посадових осіб ТОВ
"Європейські технології послуг", ТОВ
"Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект",
пов'язаних із знищенням, пошкодженням
майна, незаконним його заволодінням
або пов'язаних із порушенням
податкового законодавства.

Як вбачається зі змісту Акта перевірки,
жодних податкових правопорушень у діях
позивача відповідачем не виявлено.

Акт перевірки не містить посилань на
те, що установчі документи, свідоцтва
про державну реєстрацію і свідоцтва
платника податку на додану вартість
контрагентів позивача - ТОВ
"Європейські технології послуг", ТОВ
"Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект"
були скасовані чи визнані недійсними
за рішенням суду, як на дату укладання
чи виконання договорів, так і на дату
складання податкових накладних.

А відтак, судом не встановлено дефектів
у юридичному статусі контрагентів
позивача, отже, на момент здійснення
господарських операцій і видання
податкових накладних, контрагенти
позивача були платниками податку на
додану вартість, які зареєстровано
відповідно до положень статті 183
Податкового Кодексу України.

Проте, з огляду на те, що відповідач
стверджував про нікчемність
господарських операцій, здійснених між
позивачем та ТОВ "Європейські
технології послуг", ТОВ "Берніс
Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ "Інверест",
ТОВ "Бізнес формат індустрія", ТОВ
"Столична торговельна агенція", ТОВ
"КПД-Будтехніка", ТОВ "Голден Україна",
ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект",
з підстав відсутності реальності
надання послуг, виконання робіт та
поставки товарів, судом досліджено
дане питання та встановлено таке.

Відповідно до частини першої статті 3
Господарського кодексу України, під
господарською діяльністю розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 4
Податкового кодексу України визначає
господарську діяльність як діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема, за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

За даними матеріалів справи, основним
видом діяльності позивача за КВЕД є:
посередництво в спеціалізованій
торгівлі іншими товарами; інші види
оптової торгівлі; виробництво машин та
устаткування спеціального
призначення, не віднесених до інших
групувань.

Таким чином, враховуючи основні види
діяльності позивача, предмет спірних
правочинів, а також купівля послуг
(робіт) та товарно-матеріальних
цінностей, які були використані
позивачем у власній господарській
діяльності, у суду є підстави вважати,
що господарські операції позивача з
ТОВ "Європейські технології послуг",
ТОВ "Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект"
підтверджуються необхідними
документами, а зазначені вище отримані
товарно-матеріальні цінності, роботи
(послуги) були використані позивачем у
власній господарській діяльності.

Між тим, суд не бере до уваги посилання
відповідача, як на обґрунтування своїх
висновків, на відсутність необхідних
умов для досягнення результатів
відповідної економічної діяльності у
контрагентів позивача, оскільки такі
висновки неможливо зробити без
належної перевірки діяльності суб'єкта
господарювання.

Відповідно до акту перевірки позивача,
податковим органом не здійснювалось
належної перевірки
первинно-бухгалтерських документів
ТОВ "Європейські технології послуг",
ТОВ "Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект";
не перевірялася наявність
господарсько-правових стосунків з
іншими суб'єктами господарювання по
оренді основних засобів виробництва,
складських приміщень, транспортних
засобів; наявність правовідносин по
зберіганню матеріальних цінностей;
наявність укладених цивільно-правових
угод з іншими суб'єктами
господарювання щодо надання послуг або
виконання робіт.

В той же час, суд критично ставиться до
посилання відповідача, як на доказ
правомірності своїх висновків щодо
порушення позивачем податкового
законодавства, на акти ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва від
11.04.2012 №148/3-22-80 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Берніс Продакт", код за
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період з 01.02.2011 по 29.02.2012", ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 24.10.2013 №1529/26-59-22-01/38203389 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "РБК Груп", код за , щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період з 01.02.2013 по 31.09.2013", ДПІ у
Подільському районі у м. Києві від
11.02.2013 №413/22-1-36/35982256 "Про результати
документальної виїзної позапланової
перевірки ТОВ "Інверест" (код за ) з питань дотримання податкового
законодавства по взаємовідносинам з
покупцями та постачальниками за період
з 01.10.2012 по 31.12.2012", ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
03.10.2013 №1104/26-59/2201/35253165 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Бізнес формат індустрія", код за , щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період з 01.02.2012 по 30.06.2012", ДПІ у
Печерському районі міста Києва ДПС від
13.12.2012 №5413/22-9/37568634 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Столична торговельна агенція", код за
, щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.07.2012 по 30.09.2012",
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва
ДПС від 19.09.2012 №1393/22-40/37404998 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "КПД-Будтехінка", код за
, щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 05.08.2011 по 31.08.2012",
ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС
від 29.08.2013 "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Голден Україна",
код за , щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.11.2012 по 31.03.2013",
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва
ДПС від 19.12.2013 №2426/26-55-22-01/38463588 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Мастерленд", код за , щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період з 07.07.2013 по 30.10.2013", ДПІ у
Печерському районі м. Києва ДПС від
17.05.2012 "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Геотехкомплект",
код за , щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.09.2011 по 31.12.2011".

Поряд із вказаним суд звертає увагу, що
зі змісту вказаних актів перевірок
вбачається, що предметом перевірок
були господарські відносини ТОВ
"Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект" із їх контрагентами.
Будь-яких обґрунтованих та логічних
пояснень з приводу взаємозв'язку
господарських операцій, що викликають
сумніви податкового органу щодо їх
реальності із господарськими
операціями, які було досліджено у ході
перевірки контрагентів позивача щодо
тотожності предмету господарських
відносин у вказаних підприємств та їх
зв'язку із виконанням зобов'язань перед
позивачем податковим органом не
наведено.

Суд звертає увагу на те, що оцінюватися
при дослідженні факту здійснення
господарської операції повинні
відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовано дані податкового
обліку.

Не є обов'язковою передумовою для
визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом.

Крім того, будь-яка неправомірна
діяльність контрагентів (наприклад, їх
"фіктивність", відносини з іншими
контрагентами) не впливають на
результати діяльності позивача і не
можуть бути підставою для притягнення
до відповідальності платника податку,
оскільки згідно статті 61 Конституції
України, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер.

Відтак, вищевказані акти не є належними
та допустимим доказами у справі, а
висновки про відсутність умов у ТОВ
"Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект" для здійснення
фінансово-господарської діяльності
зроблені на підставі службової
інформації, що є недостатньою для
визнання угод, укладених із позивачем,
такими, що не спричинили реальних
юридичних наслідків.

Таким чином, твердження відповідача з
посиланням на матеріали перевірок про
те, що діяльність контрагентів
позивача - ТОВ "Берніс Продакшн", ТОВ
"РБК Груп", ТОВ "Інверест", ТОВ "Бізнес
формат індустрія", ТОВ "Столична
торговельна агенція", ТОВ
"КПД-Будтехніка", ТОВ "Голден Україна",
ТОВ "Мастерленд", ТОВ "Геотехнокомплект"
була спрямована на здійснення
операцій, пов'язаних з наданням
остатньому податкової вигоди у вигляді
безпідставного формування податкового
кредиту, судом оцінюються критично,
оскільки вони ґрунтуються на
припущеннях, що суперечить статті 159
КАС України. Факт наявності у сторін
правочину протиправного умислу при
його укладенні відповідачем не
доведено.

Крім того, головною підставою вважати
правочин нікчемним є його недійсність,
встановлена законом, а не актами
податкової перевірки. Вказані ж в актах
податкових органів недоліки, допущені
суб'єктом господарювання при укладенні
та виконанні договорів, не є підставою
для визнання правочинів нікчемними,
оскільки чинне законодавство не
встановлює таких підстав нікчемності
правочину.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в
силу закону отримання податковим
органом акту перевірки чи довідки
зустрічної звірки, в яких викладені
висновки про вчинення контрагентом
платника податків нікчемного
правочину або відображення в звітності
показників господарських операцій, які
фактично не відбулись, не звільняє
такий податковий орган від виконання
обов'язку по самостійному встановленню
та доведенню факту вчинення платником
податків порушення закону, позаяк ані
акт перевірки, ані довідка зустрічної
звірки не має преюдиціального значення
та не є документами, що достовірно та
безсумнівно підтверджують обставини
фактичної дійсності.

З приводу доводів відповідача, що у
контрагентів позивача відсутні
необхідні ресурси для здійснення
господарської діяльності та виконання
умов договорів, слід зазначити
наступне.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 70 КАС
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Суд звертає увагу на те, що жодних
належних та допустимих доказів щодо
відсутності у ТОВ "Європейські
технології послуг", ТОВ "Берніс
Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ "Інверест",
ТОВ "Бізнес формат індустрія", ТОВ
"Столична торговельна агенція", ТОВ
"КПД-Будтехніка", ТОВ "Голден Україна",
ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект"
матеріальних ресурсів відповідачем
суду не надано, а відсутність основних
фондів не може свідчити про
відсутність
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань та
відсутність фактичних дій, спрямованих
на виконання взятих на себе
зобов'язань, що унеможливлює
здійснення господарської діяльності,
оскільки наведені обставини не
позбавляють суб'єкта господарювання
можливості здійснювати посередницьку
діяльність, залучати виробничі та
трудові ресурси інших суб'єктів
господарювання для виконання
зобов'язань по укладених ним договорах.

Окрім того, в законодавстві відсутня
норма, яка б зобов'язувала підприємство
перевіряти наявність таких ресурсів у
контрагента та формувати податковий
кредит лише за їх наявності.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що
податковий орган переважно
обґрунтовує правомірність своїх
рішень нереальністю спірних
господарських операцій між позивачем
та ТОВ "Європейські технології послуг",
ТОВ "Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект".
Втім, сам акт перевірки не містить
будь-якого документального
підтвердження щодо відсутності
фінансово-господарських відносин
позивача по взаєморозрахункам з цими
контрагентами, а викладені у ньому
висновки щодо нікчемності укладених
правочинів не ґрунтуються на
документах первинного бухгалтерського
та податкового обліку.

Крім того, суд також не приймає до уваги
як доказ у справі Постанову слідчого
управління фінансових розслідувань
ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у місті Києві про
призначення позапланової перевірки
дотримання вимог податкового
законодавства ТОВ "Гамабудпроект" від
14.04.2014 та пояснення директорів ТОВ "РБК
Груп", ТОВ "КПД-Будтехніка" щодо
непричетності їх до діяльності
підприємств, оскільки вказані
документи в силу приписів
кримінального-процесуального
законодавства України є лише одним із
засобів доказування в кримінальній
справі, а наявність порушеної
кримінальної справи, до моменту
прийняття судом вироку не засвідчує
наявність або відсутність в діях особи
складу злочину. Слід зазначити, що
результати оперативно-розшукових
заходів в рамках кримінальної справи є
не доказами, а лише відомостями про
джерело тих фактів, які можуть стати
доказами у податковому спорі після їх
закріплення належним процесуальним
шляхом. Зокрема, аналогічна правова
позиція викладена в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
22.08.2012 № К-39842/10.

Таким чином, факт проведення
правоохоронними органами досудового
розслідування за фактом створення і
діяльності фіктивних підприємств не є
належним доказом у справі. При цьому,
відповідачем не надано суду відомостей
щодо прийняття процесуальних рішень у
даних досудових розслідуваннях, а
також вироків суду, які б набрали
законної сили щодо створення і
діяльності саме ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"КПД-Будтехніка", ТОВ "Гамабудпроект".

Крім того, суд виходить із презумпції
сумлінності платників податків та
інших учасників правовідносин в
економічній сфері, відповідно до
змісту якої презумується, що дії
платника податків, які мають своїм
результатом одержання певної
податкової вигоди економічно
виправдані, а відомості, що містяться в
його первинних бухгалтерських
документах та податковій звітності є
достовірними, якщо інше не доказано у
встановленому законодавством порядку
належними та допустимими доказами.

Згідно з позицією Вищого
адміністративного суду України,
викладеною в листі від 02.06.2011 №742/11/13-11,
статтею 1 Закону України від 16.07.1999
№996-ХІV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення. Отже, будь-які документи
(у тому числі договори, накладні,
рахунки тощо) мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. З
урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
анулювання свідоцтва платника ПДВ та
ліквідація юридичної особи самі по
собі не призводять до недійсності всіх
угод, укладених з моменту державної
реєстрації такої особи до моменту
виключення її з державного реєстру, та
не позбавляє правового значення видані
за цими господарськими операціями
податкові накладні.

Відповідно до частини 2 статті 70 КАС
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Тобто, Податковий орган повинен надати
суду відповідні докази, які
підтверджують доводи щодо відсутності
господарських операцій між ТОВ "ТПК
"Укргазкомплект" та ТОВ "Європейські
технології послуг", ТОВ "Берніс
Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ "Інверест",
ТОВ "Бізнес формат індустрія", ТОВ
"Столична торговельна агенція", ТОВ
"КПД-Будтехніка", ТОВ "Голден Україна",
ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект",
правомірності прийнятих ним
оспорюваних рішень.

В свою чергу, суд констатує, що фактичне
здійснення господарських операцій між
цими контрагентами підтверджується
приведеними вище первинними та іншими
документами.

Таким чином, позивач підтвердив доводи
про реальність господарських операцій
вказаними вище документами та
поясненнями, тому не визнання
Податковим органом права на податковий
кредит та висновок про завищення
валових витрат є безпідставними.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу
України визначає, що датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Кодексу не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України встановлено, що платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу
України встановлює, що податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідач не надав жодних доказів
того, що позивача відповідно до
положень пункту 201.6 Податкового
кодексу України було повідомлено про
наявність розбіжностей в
задекларованих податкових
зобов'язаннях і кредитах Підприємства
та вказаного контрагента, тоді як
позивачем доведено правомірність та
своєчасність відображення податкового
кредиту за наслідками відповідних
фінансово-господарських
взаємовідносин у звітних документах.

Наявність у позивача належним чином
оформлених податкових накладних,
отриманих у межах взаємовідносин із
ТОВ "Європейські технології послуг",
ТОВ "Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект",
суду доведено.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Таким чином, у зв'язку з наявністю у
позивача відповідних первинних
документів, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку, зокрема,
податкових накладних, суд дійшов
висновку про обґрунтованість дій ТОВ
"ПТК "Укргазкомплект" щодо формування
податкового кредиту та валових витрат
по взаємовідносинах зі вказаним
контрагентом.

Частиною 1 статті 5 КАС України
встановлено, що адміністративне
судочинство здійснюється відповідно
до Конституції України, цього Кодексу
та міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
ратифікованої Законом України №475/97-ВР
від 17.07.1997, (далі - Конвенція) кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права. Проте попередні положення
жодним чином не обмежують право
держави вводити в дію такі закони, які
вона вважає за необхідне, щоб
здійснювати контроль за користуванням
майном відповідно до загальних
інтересів або для забезпечення сплати
податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує, як справу
майнового характеру, на підставі
рішення Європейського суду з прав
людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти
України", зі змісту якого вбачається, що
збільшення податковим органом
зобов'язань особи з податку є
втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з
прав людини вимога про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень, яке впливає на склад майна
позивача, у тому числі шляхом
безпідставного стягнення податків,
зборів, штрафних санкцій тощо, є
майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне
винесення Податковим органом спірних
податкових повідомлень-рішень
становить втручання у мирне володіння
майном суб'єкта господарювання, що
порушує статтю 1 Першого протоколу до
Конвенції.

Розглядаючи справу "Інтерспав" проти
України про порушення статті 1 Першого
протоколу до Конвенції, Європейський
суд з прав людини висловив свою думку,
яка полягає в наступному: "коли
державні органи володіють будь-якою
інформацією про зловживання у системі
відшкодування ПДВ, що здійснюються
конкретною кампанією, вони можуть
вжити відповідних заходів з метою
запобігання або усунення таких
зловживань. Суд, однак, не може прийняти
зауваження Уряду щодо загальної
практики з відшкодування ПДВ за
відсутності будь-яких ознак, які б
вказували на те, що заявник був
безпосередньо залучений до таких
зловживань".

У рішенні від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД
проти Болгарії" (заява №3991/03)
Європейський суд з прав людини,
зазначив, що платник податку не повинен
нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Відповідно до частини другої статті 8
КАС України суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини.

За таких обставин, покупець не може
нести відповідальність за можливе
порушення податкового законодавства
продавцем-контрагентом, за умови
необізнаності першим щодо таких
порушень.

Відповідачем не надано доказів того, що
позивач знав або міг дізнатися про те,
що ТОВ "Європейські технології послуг",
ТОВ "Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект",
можливо, порушує вимоги податкового
законодавства, зокрема, щодо подання
податкової звітності, відсутності за
юридичним місцезнаходженням тощо, а
також доказів того, що позивач був
безпосередньо залучений до можливих
зловживань контрагента у системі
оподаткування.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає,
що в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини. Так, у
пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі
"Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ"
та "Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що
"…адміністративні суди, які
розглядають скарги заявників стосовно
рішень податкового управління, мають
повну юрисдикцію у цих справах та
повноваження скасувати оскаржені
рішення. Справи мають бути розглянуті
на підставі поданих доказів, а довести
наявність підстав, передбачених
відповідними законами, для призначення
податкових штрафів має саме податкове
управління.".

Беручи до уваги викладені норми та
обставини, суд вважає, що відповідачем
не доведено належними та достатніми
доказами фактів безпідставного чи
неправомірного формування позивачем
податкового кредиту та завищення
валових витрат.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги не доведеність
відповідачем відсутності реального
характеру правочинів, укладених між
ТОВ "ПТК "Укргазкомплект" та ТОВ
"Європейські технології послуг", ТОВ
"Берніс Продакшн", ТОВ "РБК Груп", ТОВ
"Інверест", ТОВ "Бізнес формат
індустрія", ТОВ "Столична торговельна
агенція", ТОВ "КПД-Будтехніка", ТОВ
"Голден Україна", ТОВ "Мастерленд", ТОВ
"Геотехнокомплект", ТОВ "Гамабудпроект",
доведеність обґрунтованості включення
позивачем до складу податкового
кредиту відображених в отриманих від
вказаних контрагентів первинних
документах сум податку на додану
вартість та віднесення сум до валових
витрат; суд дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог та скасування
податкових повідомлень-рішень від
07.08.2014 № та №.

З приводу податкового
повідомлення-рішення, згідно з яким до
позивача за порушення норм з
регулювання обігу готівки застосовані
штрафні (фінансові) санкції в розмірі
285776 грн., судом встановлено наступне.

Положенням про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженим постановою НБУ
від 15.12.2004 №637 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за
№40/10320, передбачено:

- касовий ордер - первинний документ
(прибутковий або видатковий касовий
ордер), що застосовується для
оформлення надходжень (видачі) готівки
з каси. Форми касових ордерів, що
використовуються спеціалізованими
підприємствами та установами
Національного банку України, які не
мають оборотної каси, установлюються
відповідним нормативно-правовим актом
Національного банку України (п.п.1 п.2);

- ліміт залишку готівки в касі (далі -
ліміт каси) - граничний розмір суми
готівки, що може залишатися в касі в
позаробочий час (п.п.1 п.2);

- підприємства (підприємці) мають право
здійснювати розрахунки готівкою між
собою та/або з фізичними особами
протягом одного дня за одним або
кількома платіжними документами в
межах граничних сум розрахунків
готівкою, установлених відповідною
постановою Правління Національного
банку України. Платежі понад
установлені граничні суми проводяться
через банки або небанківські фінансові
установи, які в установленому
законодавством порядку отримали
ліцензію на переказ коштів без
відкриття рахунку, шляхом
перерахування коштів з поточного
рахунку на поточний рахунок або
внесення коштів до банку для
подальшого їх перерахування на поточні
рахунки. Кількість підприємств
(підприємців) та фізичних осіб, з якими
здійснюються розрахунки, протягом дня
не обмежується.

Обмеження, установлене в абзаці
першому цього пункту, стосується також
розрахунків під час оплати за товари,
що придбані на виробничі (господарські)
потреби за рахунок готівкових коштів,
одержаних за допомогою електронного
платіжного засобу.

Обмеження не поширюються на:

1) розрахунки підприємств (підприємців)
з бюджетами та державними цільовими
фондами;

2) добровільні пожертвування та
благодійну допомогу;

3) використання коштів, виданих на
відрядження (п.п.3 п.2);

Готівкова виручка (готівка)
підприємств (підприємців), у тому числі
готівка, одержана з банку,
використовуються ними для
забезпечення потреб, що виникають у
процесі їх функціонування, а також для
проведення розрахунків з бюджетами та
державними цільовими фондами за
податками і зборами (обов'язковими
платежами).

Підприємства не повинні накопичувати
готівкову виручку (готівку) у своїх
касах понад установлений ліміт каси
для здійснення потрібних витрат до
настання строків цих виплат (п.п.9 п.2).

Підприємства мають право зберігати у
своїй касі готівку, одержану в банку
для виплат, що належать до фонду оплати
праці, а також пенсій, стипендій,
дивідендів (доходу), понад установлений
ліміт каси протягом трьох робочих днів,
уключаючи день одержання готівки в
банку. Для проведення цих виплат
працівникам віддалених відокремлених
підрозділів підприємств залізничного
транспорту та морських портів готівка
може зберігатися в їх касах понад
установлений ліміт каси протягом п'яти
робочих днів, уключаючи день одержання
готівки в банку.

Готівка, що одержана в банку на інші
виплати, має видаватися підприємством
своїм працівникам у той самий день.
Суми готівки, що одержані в банку і не
використані за призначенням протягом
установлених вище строків,
повертаються підприємством до банку не
пізніше наступного робочого дня банку
або можуть залишатися в його касі (у
межах установленого ліміту).

Підприємство має право зберігати в
касі готівку для виплат, які належать
до фонду оплати праці та здійснюються
за рахунок виручки, понад установлений
йому ліміт каси протягом трьох робочих
днів з дня настання строків цих виплат
у сумі, що зазначена в переданих до каси
відомостях на виплату грошей (п.п.10 п.2).

Видача готівки з кас проводиться за
видатковими касовими ордерами (додаток
3) або видатковими відомостями.
Документи на видачу готівки мають
підписувати керівник і головний
бухгалтер або працівник підприємства,
який на це уповноважений керівником. До
видаткових ордерів можуть додаватися
заява на видачу готівки, розрахунки
тощо (п.п.4 п.3).

У разі видачі окремим фізичним особам
готівки (у тому числі працівникам
підприємства) за видатковим касовим
ордером або видатковою відомістю касир
вимагає пред'явити паспорт чи документ,
що його замінює, записує його
найменування і номер, ким і коли він
виданий. Фізична особа розписується у
видатковому касовому ордері або
видатковій відомості про одержання
готівки із зазначенням одержаної суми
(гривень - словами, копійок - цифрами),
використовуючи чорнильну або кулькову
ручку з чорнилом темного кольору. Якщо
видаткова відомість складена на видачу
готівки кільком особам, то одержувачі
також пред'являють паспорти чи
документи, що їх замінюють, і
розписуються у відповідній графі
документа.

Для виведення залишку готівки в касі не
приймаються видаткові касові ордери
або видаткові відомості, в яких видача
готівки з каси не підтверджена
підписом одержувача.

Видача готівки особам, яких немає в
штатному розписі підприємства,
проводиться за видатковими касовими
ордерами, що виписуються окремо на
кожну особу або за окремою видатковою
відомістю.

Якщо підприємство (підприємець) надає
держателям електронних платіжних
засобів послуги з видачі готівки за
допомогою платіжного термінала
(імпринтера), то на підставі квитанцій
платіжного термінала (сліпів) таким
підприємством складається видатковий
касовий ордер на загальну суму
проведених операцій за день та
здійснюється відповідний запис у
касовій книзі (п.п.5 п.3).

Прибуткові касові ордери і квитанції
до них, а також видаткові касові ордери
і видаткові відомості мають
заповнюватися бухгалтером чорнилом
темного кольору чорнильною або
кульковою ручкою, за допомогою
друкарських машинок, комп'ютерних
засобів чи іншими способами, які
забезпечили б належне збереження цих
записів протягом установленого для
зберігання документів терміну.

У касових ордерах зазначається
підстава для їх складання і
перелічуються додані до них документи.
Видача касових ордерів і видаткових
відомостей на руки особам, що вносять
або одержують готівку, забороняється.

Приймання і видача готівки за касовими
ордерами може проводитися тільки в
день їх складання.

Виправлення в касових ордерах та
видаткових відомостях забороняються.

У касових ордерах, які оформляються на
загальну суму проведених
підприємством касових операцій (видача
готівки за видатковими відомостями,
електронними платіжними засобами,
здавання готівки до банку, отримання
готівки з банку за чеком та
оприбуткування її в касі тощо),
реквізит "Одержав" або "Прийнято від" не
заповнюється (п.п.10 п.3).

Якщо підприємством ліміт каси не
встановлено (незалежно від причин
такого невстановлення), то ліміт такої
каси вважається нульовим. У цьому разі
вся готівка, що перебуває в його касі на
кінець робочого дня і не здана
підприємством відповідно до вимог
цього Положення, вважається
понадлімітною.

Якщо ліміт каси встановлено з
перевищенням граничних розмірів,
визначених пунктом 5.4 цієї глави, то він
уважається встановленим на рівні
зазначених граничних розмірів. У цьому
разі сума зазначених перевищень
вважається понадлімітною (п.п.8 п.5).

Готівкові кошти не вважаються
понадлімітними в день їх надходження,
якщо вони були здані в сумі, що
перевищує встановлений ліміт каси, до
обслуговуючих банків не пізніше
наступного робочого дня банку або були
видані для використання підприємством
відповідно до законодавства (без
попереднього здавання їх до банку і
одночасного отримання з каси банку на
зазначені потреби) наступного дня на
потреби, які пов'язані з діяльністю
підприємства.

Не вважаються понадлімітними в день їх
надходження і ті готівкові кошти, що
надійшли до кас підприємств у вихідні
та святкові дні та були здані в сумі, що
перевищує встановлений ліміт каси, до
обслуговуючих банків наступного
робочого дня банку та підприємства або
були видані для використання
підприємством відповідно до
законодавства (без попереднього
здавання їх до банку і одночасного
отримання з каси банку на зазначені
потреби) наступного робочого дня на
потреби, які пов'язані з діяльністю
підприємства (п.п.9 п.5).

У разі виявлення під час перевірок
видаткових касових ордерів або
видаткових відомостей, у яких видача
готівки з каси не підтверджена
підписом одержувача (абзац другий
пункту 3.5 цього Положення), сума готівки
за такими видатковими документами
додається до залишку готівки в касі
виключно в день, у якому оформлено
зазначені видаткові документи, і
надалі зазначена сума не береться для
розрахунку понадлімітних залишків
готівки (п.п.24 п.7).

Під час перевірки правильності
оформлення видач готівки під звіт як на
відрядження, так і на інші потреби
встановлюється достовірність
підтвердних документів, що додаються
до звітів про використання коштів (п.п.41
п.7).

Виходячи з норм наведеного Положення
про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
підприємства мають право зберігати у
своїй касі готівку, одержану в банку
для виплат, в тому числі дивідендів
(доходу), понад установлений ліміт каси
протягом трьох робочих днів, включаючи
день одержання готівки в банку та якщо
підприємством ліміт каси не
встановлено (незалежно від причин
такого невстановлення), то ліміт такої
каси вважається нульовим.

Судом встановлено, що відповідно до
протоколу зборів учасників ТОВ
"Промислово-технологічної компанії
"Укргазкомплект" від 31.07.2013 №1, вирішено
кошти в розмірі 580000,00 грн. направити на
виплату дивідендів, розподілити
пропорційно вкладам учасників. Виплату
дивідендів здійснити через касу
товариства в серпні-грудні 2013 року.

Наказами ТОВ "Промислово-технологічної
компанії "Укргазкомплект" від 22.10.2013
№2210-01 - виплатити дивіденди 25.10.2013
ОСОБА_3 частково в розмірі 100000,00 грн.,
враховуючи податок з доходів фізичних
осіб - 5000,00 грн.; від 25.11.2013 №2511-01 -
виплатити дивіденди 26.11.2013 ОСОБА_3
частково в розмірі 50000,00 грн.,
враховуючи податок з доходів фізичних
осіб - 2500,00 грн.

В наданих матеріалах містяться заяви
на ім'я директора ТОВ
"Промислово-технологічна компанії
"Укргазкомплект" Федорова І.А. від 21.10.2013
та від 25.11.2013 про виплату ОСОБА_3
частково нарахованих дивідендів в
розмірі 50000,00 грн. (в тому числі податок
з дивідендів - 2500,00 грн.), 100000,00 грн. (в
тому числі податок на доходи з фізичних
осіб - 5000,00 грн.).

Відповідно до видаткових касових
ордерів ТОВ "Промислово-технологічної
компанії "Укргазкомплект" значиться
видача дивідендів ОСОБА_3 за паспортом
серія НОМЕР_1, який виданий 04.07.2002
Святошинським РУ ГУ МВС України в м.
Києві, а саме: від 25.10.2013 №21 - 95000,00 грн.
(субрахунок 671); від 26.11.2013 №22 - 47500,00 грн.
(субрахунок 671). Всього: 142500,00 грн.

За касовою книгою ТОВ
"Промислово-технологічної компанії
"Укргазкомплект":

25.10.2013 - залишок на початок дня - 0,00 грн.,
надходження грошових коштів - 95000,00 грн.
(субрахунок 311), видача громадянину
ОСОБА_3 - 95000,00 грн. (субрахунок 671),
залишок на кінець дня - 0,00 грн.;

26.11.2013 - залишок на початок дня - 0,00 грн.,
надходження грошових коштів - 47500,00 грн.
(субрахунок 311), видача громадянину
ОСОБА_3 - 47500,00 грн. (субрахунок 671),
залишок на кінець дня - 0,00 грн.

Згідно платіжних доручень платником -
ТОВ "Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" здійснено на користь
М/Б Вишгородської м/р наступні
перерахування:

від 22.10.2013 №3590 - 5000,00 грн. з призначенням
платежу - податок з дивідендів за
жовтень 2013 року;

від 25.11.2013 №3663 - 2500,00 грн. з призначенням
платежу - податок з дивідендів за
листопад 2013 року.

При цьому, по касі підприємства
оприбуткування грошових коштів для
виплати дивідендів та проведення
розрахунків за такими виплатами
проведено протягом одного робочого
дня.

Враховуючи викладене, порядок
оформлення виплати дивідендів через
касу підприємства (ТОВ
"Промислово-технологічної компанії
"Укргазкомплект") на загальну суму 142500,00
грн.: 25.10.2013 в розмірі 95000,00 грн. та 26.11.2013
в розмірі 47500,00 грн. відповідає вимогам
нормативних актів.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
видаткові касові ордери від 25.10.2013 №21
та від 26.11.2013 №22 містять всі необхідні
реквізити та складені у відповідності
до вимог Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого
Міністерством юстиції України 05.06.1995 за
№168/704, Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого постановою НБУ
від 15.12.2004 №637.

Враховуючи зазначене, висновки Акту
перевірки позивача з приводу того, що
при видачі готівки з каси ТОВ
"Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" 25.10.2013 та 26.11.2013 на
загальну суму 142500,00 грн. у видаткових
касових ордерах відсутні підписи
одержувача, в зв'язку з чим недотримані
вимоги п.3.5, п.7.24 Постанови "Про
затвердження Положення про введення
касових операцій у національній валюті
в Україні" від 15.12.2004 №637, що призвело до
перевищення встановленого ліміту
залишку готівки в касі підприємства на
вказану суму 25.10.2013 та 26.11.2013,
документально та нормативно не
підтверджуються.

Разом з тим, судом встановлено, що
позивачем не спростовано доводи
відповідача щодо встановлення
порушення позивачем п. 7.41 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004
№637, в частині не підтвердження сплати
готівкових коштів, а саме фіскального
чека ТОВ "Епіцентр К" за 13.11.2012 на суму
776,00 грн.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що податкове
повідомлення-рішення від 07.08.2014 №
є протиправним та підлягає скасуванню
в частині застосування штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 285000 (двісті
вісімдесят п'ять тисяч) 00 коп.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу частини другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, не надав
суду жодних доказів, які спростовували
б твердження позивача, а відтак, не
довів правомірності своїх рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень законодавства України,
доказів, наявних в матеріалах справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню частково.

Статтею 97 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
суд за клопотанням однієї зі сторін
визначає грошовий розмір судових
витрат, які повинні бути їй
компенсовані.

Оскільки позивачем вимоги про
відшкодування понесених ним судових
витрат не заявлялись, а відповідачем не
надано суду доказів понесення ним
витрат, пов'язаних із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз, судові витрати стягненню з
бюджету не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 11, 14, 69-71, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промислово-технологічна компанія
"Укргазкомплект" - задовольнити
частково.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 07.08.2014 № та №.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 07.08.2014 № в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 285000 (двісті вісімдесят
п'ять тисяч) 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог, -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Київський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
проголошення лише вступної та
резолютивної частини постанови або
прийняття постанови у письмовому
провадженні - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя
Балаклицький А. І.