Справа № 826/17754/14
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В приміщенні Окружного
адміністративного суду міста Києва за
адресою у м. Києві по вул. Великій
Васильківській, 81-а, Окружний
адміністративний суд міста Києва у
складі головуючого Бояринцевої М.А.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Генеральної
прокуратури України про визнання
протиправними дій, зобо'язати вчинити
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому просить суд:
- визнати, що дії Генеральної
прокуратури України щодо направлення
його скарги від 13 жовтня 2014 року для
розгляду до тієї особи, дії якої він
оскаржує, суперечать приписам частини
четвертої статті 7 Закону України "Про
звернення громадян", а тому є
- визнати, що висновки Генеральної
прокуратури України, викладені у листі
(рішенні) від 6 листопада 2014 року №
його заяві від 20 серпня 2014 року щодо
поліпшення діяльності Генеральної
прокуратури України не відповідають
вимогам Закону є необґрунтованими, а
- визнати, що висновки Генеральної
прокуратури України, викладені у листі
(рішенні) від 6 листопада 2014 року за №
суді дає право відповідачу не
вирішувати по суті його скаргу від 13
жовтня 2014 року є необґрунтованими, а
- визнати, що рішення Генеральної
прокуратури України, викладене у листі
позбавлення можливості бути присутнім
при розгляді його скарги від 13 жовтня
2014 року є протиправним;
- визнати, що порушення Генеральною
прокуратурою України його права
особисто викласти аргументи особі, що
перевіряла його скаргу від 13 жовтня 2014
року є протиправним;
- визнати, що порушення Генеральною
прокуратурою України його права брати
участь у перевірці його скарги від 13
жовтня 2014 року є протиправним;
- визнати, що рішення Генеральної
прокуратури України від 6 листопада 2014
без урахування права особи на участь у
процесі прийняття рішення (відповідно
до пункту 10 частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України) є протиправним.
В обгрунтування заявлених вимог
позивач посилається на Конституцію
України, Закон України "Про звернення
Представником відповідача через
канцелярію суду подані заперечення по
суті заявлених позовних вимог, в яких
відповідач посилається на Закони
України "Про доступ до публічної
інформації", "Про звернення громадян",
"Про прокуратуру" та зазначає, що
Генеральною прокуратурою України
надано заявнику відповідь по суті
порушених питань своєчасно та з
дотриманням вимог чинного
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків.
ОСОБА_1 звернувся до Генеральної
прокуратури України 13 жовтня 2014
року зі скаргою на бездіяльність
начальника відділу ОСОБА_3, в якій
просив визнати дії начальника відділу
ОСОБА_3 протиправними, оскільки
позивачу не повідомлено про порядок
оскарження її рішення; записати на
особистий прийом до відповідної
посадової особи з питань незгоди
позивача з рішенням прийняте ОСОБА_3;
завчасно повідомити скаржнику часи
прийому та порядок візиту на особистий
прийом ОСОБА_3 щодо оскарження дій
ОСОБА_3; дозволити ОСОБА_1 бути
присутнім при розгляді даної скарги;
просив дозволити особисто викласти
аргументи особі, що перевіряла заяву та
брати участь у перевірці даного
Генеральна прокуратура України
повідомила ОСОБА_1 про те, що як
підстава звернення до Генеральної
прокуратури України зі скаргою, ОСОБА_1
наведено лише один довід щодо
відсутності роз'яснення на оскарження
прийнятого рішення, який є досить
зрозумілим та не потребує наведення
додаткового обґрунтування та участі
скаржника у його перевірці. Також
позивача повідомлено, що у Генеральній
прокуратурі України особистий прийом
громадян здійснюється управлінням
розгляду звернень та прийому громадян
у день їх звернення за участю галузевих
підрозділів. Відвідувачі, направлені
на прийом до прокурорів управлінь і
відділів із скаргами, приймаються
Відповідно до статті 40 Конституції
України кожна особа має право
направляти письмові звернення до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, які
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.
Статтею 1 Закону України «Про звернення
громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (в
редакції, яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин, далі - Закон №
393/96-ВР) передбачено, що громадяни
України мають право звернутися до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності із заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.
Під зверненням громадян, згідно
частини 1 статті 3 Закону № 393/96-ВР слід
розуміти викладені в письмовій формі
або усній формі пропозиції
(зауваження), заяви (клопотання) і
Пропозиція (зауваження) - звернення
громадян, де висловлюються порада,
рекомендація щодо діяльності органів
державної влади і місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
посадових осіб, а також висловлюються
думки щодо врегулювання суспільних
відносин та умов життя громадян,
вдосконалення правової основи
державного і громадського життя,
соціально-культурної та інших сфер
діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян
із проханням про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення чинного
законодавства чи недоліки в діяльності
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, народних
депутатів України, депутатів місцевих
рад, посадових осіб, а також
висловлення думки щодо поліпшення їх
діяльності. Клопотання - письмове
звернення з проханням про визнання за
особою відповідного статусу, прав чи
Скарга - звернення з вимогою про
поновлення прав і захист інтересів
громадян, порушених діями
(бездіяльністю), рішеннями державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
Згідно частини 1 статті 14 наведеного
Закону органи державної влади і
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, посадові особи
зобов'язані розглянути пропозиції
(зауваження) та повідомити громадянина
про результати розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону
№ 393/96-ВР органи державної влади,
місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).
Частиною 4 статті 15 Закону № 393/96-ВР
визначено, що рішення про відмову в
задоволенні вимог, викладених у заяві
(клопотанні), доводиться до відома
громадянина в письмовій формі з
посиланням на Закон і викладенням
мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 19
Закону № 393/96-ВР органи державної влади
і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані у разі
визнання заяви чи скарги
необґрунтованою роз'яснити порядок
оскарження прийнятого за нею рішення.
Пунктом 4.14 Інструкції про порядок
розгляду і вирішення звернень та
особистого прийому в органах
прокуратури України, затвердженої
наказом Генерального прокурора
України від 21.06.2011р. № 9гн (далі -
Інструкція № 9гн), встановлено
вичерпний перелік рішень, які можуть
бути прийняті за підсумками вирішення
Позивач просить суд визнати
протиправними висновки відповідача
викладені у листі від 6 листопад 2014 року
у заяві від 20 серпня 2014 року про
поліпшення діяльності прокуратури.
Відповідач у своєму листі заначив, що
бажання передати екземпляри Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" посадовим особам
прокуратури не можуть вважатися
вимогами (пропозиціями) звернення в
розумінні Закону України "Про
звернення громадян", а є лише
Листом Генеральної прокуратури
позивачу повідомлено порядок
особистого прийому в Генеральній
прокуратурі України.
В статті 19 Закону № 393/96-ВР зазначено,
що органи державної влади і
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані на прохання
громадянина запрошувати його на
засідання про відповідного органу, що
розглядає його заяву чи скаргу.
Проте Законом "Про прокуратуру України"
не передбачено колегіального розгляду
звернень громадян шляхом проведення
Окружним адміністративним судом міста
позовом ОСОБА_1 до Генеральної
прокуратури України щодо ненадання
роз'яснення порядку оскарження листа
відповідача від 9 вересня 2014 року №23-916
вих-14, наданого як результат розгляду
заяви від 20 серпня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в
З аналізу відповіді Генеральної
прокуратури України від 6 листопада 2014
що відповідач надав обґрунтовану
відповідь щодо усіх поставлених
відповідачем питань.
За таких обставин, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог, тому позов визнається
таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 98, 160-163, 183-2, 254, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Генеральної прокуратури України про
визнання протиправними дії,
зобов'язання вчинити дії відмовити
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до пунктів 9, 10 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною. У разі оскарження в
апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
ухвала суду апеляційної інстанції по
такій справі є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Суддя
М.А. Бояринцева