Справа № 826/17324/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі судді Качура І.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ДІВІ БАНК» до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про визнання дій незаконними,
скасування постанови.
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Публічне
акціонерне товариство «ДІВІ БАНК»
(далі по тексту також - позивач) з
позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві (далі по
тексту також - відповідач), в якому
- визнати незаконними дії старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві Новак Г.М. щодо стягнення
виконавчого збору з ПАТ «ДІВІ БАНК» у
виконавчому провадженні ВП №44941391;
- скасувати постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №44941391
від 06.11.2014р., винесену старшим державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві Новак Г.М.
В обґрунтування позовних вимог
покликалась на те, що спірна постанова
є протиправною, прийнятою всупереч
приписам Закону України «Про виконавче
провадження», та відповідно завдає
шкоди охоронюваним законом правам та
інтересам позивача, відтак підлягає
Відповідач у судове засідання 04.12.2014р.
не прибув, про час, дату і місце
проведення судового розгляду справи
повідомлявся належним чином, що
підтверджується матеріалами справи,
про причини неприбуття суд не
Разом з тим, у матеріалах судової
справи містяться письмові заперечення
проти задоволення позову, подані
представником позивача у судовому
засідання 03.12.2014р., які мотивовані тим,
що оскільки ПАТ «ДІВІ БАНК»
добровільно не виконано рішення
Господарського суду м. Києва від
16.07.2014р. по справі № 910/6837/14 про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Діві Банк» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк 34» 8 775 000, 00 грн. - сума кредиту, 353
404, 16 грн. - сума простроченої
заборгованості зі сплати процентів 4 275,
82 грн. - сума пені за несвоєчасно
сплачену суму процентів, 215 167,81 грн. -
сума пені за несвоєчасно сплачену суму
кредиту та 73 080,00 - суму судового збору,
постанова про стягнення виконавчого
збору є правомірною та скасуванню не
підлягає.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням
вимог ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справи у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню підлягає з огляду
про наступне.

Як свідчать фактичні обставини
справи, 03 червня 2014 року Господарським
судом міста Києва винесено рішення по
справі № 910/6837/14 про задоволення позову
Публічного Акціонерного Товариства
«Банк 3/4» (надалі Стягувач) до
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
«ДІВІ БАНК» про стягнення
заборгованості в сумі 9 420 927,79 грн.

03 вересня 2014 року Київський
апеляційний господарський суд виніс
постанову, якою рішення господарського
суду міста Києва у справі залишив без
змін, а апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДІВІ БАНК» -
без задоволення.

Як підтверджується матеріалами справи,
а саме з наданих відповідачем копій
матеріалів виконавчого провадження,
стягувач Публічне акціонерного
Товариство «Банк 3/4» 02.10.2014р. звернулось
із заявою до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, в якій
просило відкрити виконавче
провадження по примусовому виконанню
наказу Господарського суду міста
Києва по справі № 910/6837/14.

07.10.2014 року відповідачем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, з наданням строку для
самостійного виконання у строк до семи
днів.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 13.10.2014р. зупинено виконання
рішення Господарського суду м. Києва
від 03.06.2014р. по справі №910/6837/14 за
позовом ПАТ «Банк 3/4» до ПАТ «ДІВІ
БАНК».

З огляду на вищевикладене,
відповідачем в порядку п.4 ст. 37 ст. 39
Закону України «Про виконавче
провадження», 13.10.2014р. винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження.

Постановою Вищого господарського суду
м. Києва від 23.10.2014р. по справі №910/6837/14
касаційну скаргу ПАТ «ДІВІ БАНК»
залишено без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 03.09.2014 по
справі № 910/6837/14 без змін.

06.11.2014р. відповідачем винесено
постанову про поновлення виконавчого
провадження.

Також, 06.11.2014р. відповідачем прийнято
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору з підстав
невиконання судового рішення у
добровільному порядку.

Позивач категорично не погоджуючись із
правомірністю дій відповідача при
прийняті постанови про стягнення з
нього виконавчого збору звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва.

Вирішуючи питання щодо
правомірності спірної постанови, суд
виходив із наступного.

Нормативно-правовим актом, який
регламентує умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку є Закон України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
року № 606-XIV (наділі - ЗУ «Про виконавче
провадження»).

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 6 ЗУ «Про виконавче
провадження» визначено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Приписами ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про
виконавче провадження», копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Водночас, суд звертає увагу на те,
що Згідно п. 6 та п. 13 ч. 1 ст. 37 Закону №606,
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі: -
зупинення виконання відповідного
рішення або виконавчого провадження
судом чи посадовою особою, яким законом
надано таке право; - надання судом, який
видав виконавчий документ, відстрочки
виконання рішення.

Відповідно до п. 5 ст. 39 Закону №606,
після усунення обставин, які стали
підставою для зупинення виконавчого
провадження, державний виконавець
протягом трьох днів з моменту, коли
йому стало про це відомо, зобов'язаний
своєю постановою поновити виконавче
провадження за власною ініціативою або
за заявою стягувача. Копії постанови
надсилаються сторонам у триденний
строк.

При цьому, на момент зупинення
виконавчого провадження (13.10.2014р.)
встановлений законом 7-ми денний строк
на добровільне виконання рішення суду
не розпочався, виконавче провадження
було зупинено в межах цього строку,
постанова про поновлення виконавчого
провадження винесена 06.11.2014 року,
семиденний строк в будь-якому разі не
спливав 13.11.2014 року, а тому винесення в
цей же день постанови про стягнення
виконавчого збору суперечить вимогам
ст. 28 Закону.

Так, частиною 1 ст. 27 ЗУ «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про
виконавче провадження», у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача.

На виконання ЗУ «Про виконавче
провадження» наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5
затверджено Інструкцію про проведення
виконавчих дій, п. 4.1. якої передбачено,
що постанова про відкриття виконавчого
провадження вважається врученою
боржнику за адресою, зазначеною у
виконавчому документі, за умов,
передбачених для вручення судових
повісток. У разі, якщо копія постанови
про відкриття виконавчого провадження
одержана боржником несвоєчасно,
внаслідок чого боржник був позбавлений
можливості добровільно виконати
рішення у встановлений державним
виконавцем строк, за письмовою заявою
боржника при підтвердженні факту
несвоєчасного одержання вказаної
постанови державний виконавець
відкладає провадження виконавчих дій у
порядку, установленому статтею 32
Закону, та поновлює боржнику строк для
добровільного виконання рішення.

З аналізу вищевикладених
правових норм вбачається, що постанова
про стягнення з боржника виконавчого
збору має виноситися лише після
закінчення строку, встановленого для
добровільного виконання рішення суду,
при встановленні обставин, що рішення
боржником у добровільному порядку не
виконано, та за умови направлення
боржникові копії постанови про
відкриття виконавчого провадження у
порядку, передбаченому законодавством.

Разом з тим, в ході судового
розгляду справи підтверджено, що
відповідачем постанову про стягнення
виконавчого збору з боржника прийнято
06.11.2014р., у день поновлення виконавчого
провадження без встановлення боржнику
строку для добровільного виконання
судового рішення, що свідчить про
допущення державним виконавцем
порушень приписів чинного
законодавства України, що регламентує
порядок виконання судових рішень у
примусовому порядку.

Поряд з цим, судом встановлено, що
11.11.2014 року Господарським судом міста
Києва винесено ухвалу про прийняття
заяви ПАТ «ДІВІ Банк» про відстрочку
виконання судового рішення, а 13.11.2014
року цим же судом прийнято ухвалу про
надання відстрочки ПАТ «ДІВІ Банк»
відстрочки виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
03.06.2014 року у справі №910/6837/14 на шість
місяців до 07.05.2015 року.

Також суд приймає до уваги той
факт, що відповідачем не надано
доказів, які б підтверджували
отримання позивачем копії постанови
про поновлення виконавчого
провадження від 06.11.2014 року та як
наслідок можливість добровільного
виконання рішення у встановлений
строк.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
оспорюваних дій та рішення.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
м. Києві Новак Г.М. щодо стягнення
виконавчого збору з ПАТ «ДІВІ БАНК» у
виконавчому провадженні ВП №44941391;

Скасувати постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №44941391
від 06.11.2014р., винесену старшим державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в м. Києві Новак Г.М.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А.Качур