Справа № 212/7549/14-а
Суддя: Ваврушак Н. М.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/7549/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі: головуючого
судді Ваврушак Н.М.,

секретар Плотнікова Т. Б.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Кривого Рогу
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Богатир Михайла
Віталійовича інспектора
дорожньо-патрульної служби роти
дорожньо-патрульної служби ДАІ в
Кіровоградської області про визнання
дій суб'єкта владних повноважень
протиправними, скасування постанови
про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати незаконними постанову
про притягнення до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП,
провадження у справі закрити. Позовні
вимоги позивач обґрунтовував тим, що
під час винесення постанови не
дотримано вимог закону, не з`ясовані і
доведені обставини, які підтверджують
наявність ознак проступку в діях
відповідача, у постанові не наведені
докази, які підтверджують наявність
складу вчиненого правопорушення. Тому
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності
складено неправомірно, відповідно
підстав для визнання його винною у
скоєнні адміністративного
правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у
відповідача не було.

Відповідач направив до суду інфодиск,
та заперечення проти позовних вимог
позивача ОСОБА_1

Вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги є обґрунтованими,
позовна заява підлягає задоволенню,
строк звернення до суду для оскарження
постанови не пропущено. До даного
висновку суд приходить з наступних
підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності. Рішення відповідача
- постанова про притягнення до
адміністративної відповідальності є
правовим актом індивідуальної дії (п.3
постанови Пленуму Вищого
адміністративного Суду України від
06.03.2008 №2).

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення від
29.06.2014 року, відповідачем по справі
була винесена оскаржувана постанова
про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності від
29.06.2014 року за ч. 2 ст.122 КУпАП та
накладено стягнення у виді штрафу у
сумі 425, 00 грн.

При розгляді даної адміністративної
справи судом зазначена постанова
перевірялась судом на предмет
дотримання суб`єктом владних
повноважень принципів правової
адміністративної поведінки, а саме, чи
прийнято рішення обґрунтовано, тобто з
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо.

Перед прийняттям рішення про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності,
суб`єкт владних повноважень повинен,
використовуючи свої повноваження,
зібрати докази, які підтверджували
наявність складу правопорушення та
спростувати свідчення позивача.
Натомість, таких доказів постанова не
містить. В порушення вказаних вимог при
накладенні стягнення на позивача не
було повно, всебічно та об'єктивно
з'ясовано обставини, що мали значення
для правильного вирішення справи
належним чином та не було доведено
причетність позивача до вчиненого
правопорушення.

Крім того, на підставі ст. 251 КУпАП
доказами є будь-які фактичні дані, на
основі яких у визначеному законом
порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами та іншими
документами.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь - які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі та інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Згідно до статті 71 ч.1 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач у
судове засідання не з`явився, доводи не
обґрунтував.

Стаття 7 Кодексу України про
адміністративне правопорушення
передбачає, що ніхто не може бути
підданий заходу впливу у зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законів.

Підтвердженнями вчинення
адміністративного правопорушення є
докази. Докази мають бути належними та
допустимими. Допустимими є ті докази,
які зібрані у відповідності до
процесуального закону, компетентними
органами та в установленому порядку. А
належними - якщо вони підтверджують
факт даного адміністративного
проступку. Суд приходить до висновку,
що при винесенні постанови про
адміністративне правопорушення
порушено норми чинних нормативно -
правових актів та вина особи у
вчиненні адміністративного
правопорушення недоведена. Твердження
позивача не спростовані, пояснення
свідків не надані, письмові
заперечення відповідача не знайшли
підтвердження при розгляді справи,
окрім того, суд вважає, що інфодиск є
неналежним доказом, оскільки на ньому
не зазначено дату, часу зйомки, на диску
зафіксовано інший транспортний засіб,
тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог частини 2 статті 11
КАС України, суд може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи наведене, суд вважає за
необхідне конкретніше сформулювати
резолютивну частину постанови з метою
можливості її виконання у подальшому.

На підставі викладеного, та керуючись
ст.ст.6-12, 69-71, 87, 99, 100-106, 128, 159 КАС України,
ст. ст. 122 ч. 1, 247, 252, 268, 289 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії Богатир Михайла
Віталійовича інспектора
дорожньо-патрульної служби роти
дорожньо-патрульної служби ДАІ в
Кіровоградської області по
притягненню ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності 29
червня 2014 року - неправомірними.

Постанову серії ПС1 № 496746 від 29 червня
2014 року у справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 122 ч 2
КУпАП про притягнення до
адміністративної відповідальності та
накладання на ОСОБА_1 стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 425 грн. -
скасувати.

Судові витрати компенсувати за рахунок
Державного бюджету України.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя:
Н. М. Ваврушак