Справа № 825/2971/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2971/14
Головуючий у 1-й інстанції: Непочатих
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Саприкіної І.В, Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Управління Державної
міграційної служби України в
Чернігівській області на постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Управління
Державної міграційної служби України в
Чернігівській області про скасування
рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду першої інстанції з
адміністративним позовом до
Управління Державної міграційної
служби України в Чернігівській області
про скасування рішення відповідача від
14.08.2014 № 74.01/05-12948 про скасування дозволу
на імміграцію в Україну.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2014 року зазначений адміністративний
позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким в задоволені
адміністративного позову відмовити
повністю. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що судом першої
інстанції було не правильно
застосовано норми матеріального права,
не надано повної оцінки діючому
законодавству та обставинам, що мають
істотне значення для вирішення справи,
не надано належної правової оцінки
письмовим запереченням по справі.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
13.08.2003 позивачем було отримано
тимчасову посвідку на постійне
проживання серії НОМЕР_1 з безстроковим
терміном дії, видану на підставі
висновку № 6/1501 від 11.07.2003 про надання
позивачу дозволу на імміграцію в
Україну та оформлення посвідки на
проживання, затвердженого заступником
начальника ВГПІС УМВС України
полковником міліції Піщур В.Г.

В зв'язку з втратою зазначеної посвідки
на постійне проживання, 03.06.2009
позивачем було отримано нову посвідку
серії НОМЕР_2 з безстроковим терміном
дії, враховуючи наявність у позивача
дозволу на імміграцію в Україну.

З матеріалів справи встановлено, що
04.06.2014 до Управління Державної
міграційної служби України в
Чернігівській області надійшов лист
Управління Служби безпеки України №
74/2/2-6217 від 02.06.2014 з грифом «Для
службового користування», в якому
повідомлено, що в ході здійснення
контррозвідувальних заходів отримана
інформація, яка свідчить про
причетність позивача до діяльності
організованого каналу по незаконному
переміщенню осіб через державний
кордон України та контрабандного
транзитного переміщення важких
наркотиків через територію України до
країн Західної Європи та наведено
факти з посиланням на дати, прізвища та
імена осіб, які були причетні разом з
відповідачем до протиправної
діяльності на території України.

На підставі викладеного та за
результатами розгляду матеріалів
справи № 16059 начальником відділу у
справах іноземців, осіб без
громадянства та протидії нелегальній
міграції Управління Державної
міграційної служби України в
Чернігівській області Шаль Г.О. 14.08.2014
винесено висновок про доцільність
скасування дозволу на імміграцію в
Україну та посвідки на постійне
проживання позивача, внаслідок чого
14.08.2014 відповідачем було прийнято
рішення № 74.01/05-12948 про скасування
дозволу на імміграцію в Україну,
виданого 11.07.2003 громадянину Ливанської
Республіки ОСОБА_4, на підставі пункту 3
частини першої статті 12 Закону України
«Про імміграцію».

Вважаючи вказане рішення відповідача
протиправним, позивач звернувся за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів до суду.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що оскільки відповідачем було
скасовано дозвіл на імміграцію в
Україні позивачу лише на підставі
інформації, отриманої згідно листа
Управління Служби безпеки України №
74/2/2-6217 від 02.06.2014 з грифом «Для
службового користування», за
відсутності підтвердженого у
встановленому законом порядку факту
порушення, зазначеного у вказаному
листі, та початку процедури
притягнення до одного з видів
відповідальності чи доказів, що
позивача вже було притягнуто до
юридичної відповідальності за такі
порушення, то позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» іноземці та
особи без громадянства можуть
відповідно до Закону України «Про
імміграцію» іммігрувати в Україну на
постійне проживання.

Згідно з 1 частини третьої статті 4
Закону України «Про імміграцію» дозвіл
на імміграцію поза квотою імміграції
надається одному з подружжя, якщо
другий з подружжя, з яким він перебуває
у шлюбі понад два роки, є громадянином
України, дітям і батькам громадян
України.

Відповідно до абзацу 5 статі 1 Закону
України «Про імміграцію» дозвіл на
імміграцію - рішення, що надає право
іноземцям та особам без громадянства
на імміграцію.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
12 Закону дозвіл на імміграцію може бути
скасовано, якщо дії іммігранта
становлять загрозу національній
безпеці України, громадському порядку
в Україні.

Згідно пункту 21 Порядку провадження за
заявами про надання дозволу на
імміграцію і поданнями про його
скасування та виконання прийнятих
рішень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 №
1983, дозвіл на імміграцію скасовується
органом за місцем його видачі. Питання
щодо скасування дозволу вправі
порушити орган внутрішніх справ, інший
орган виконавчої влади, який у межах
наданих йому повноважень забезпечує
виконання законодавства про
імміграцію, якщо стало відомо про
існування підстав для скасування
дозволу на імміграцію.

Відповідно до пунктів 22-24 вказаного
Порядку для започаткування процедури
розгляду питання про скасування
дозволу на імміграцію відповідне
подання надсилається до органу за
місцем прийняття рішення про надання
такого дозволу. ДМС, територіальні
органи і підрозділи всебічно вивчають
у місячний термін подання щодо
скасування дозволу на імміграцію,
запитують у разі потреби додаткову
інформацію в ініціатора подання, інших
органів виконавчої влади, юридичних і
фізичних осіб, а також запрошують для
надання пояснень іммігрантів, стосовно
яких розглядається це питання. На
підставі результату аналізу
інформації приймається відповідне
рішення.

Про прийняте рішення письмово
повідомляються протягом тижня
ініціатори процедури скасування
дозволу на імміграцію та іммігранти.
Рішення про скасування дозволу на
імміграцію надсилається протягом
тижня органом, що його прийняв, до
територіального підрозділу за місцем
проживання для вилучення посвідки на
постійне проживання в іммігранта та
вжиття заходів відповідно до статті 13
Закону України «Про імміграцію». Копія
рішення надсилається
Держприкордонслужбі.

З матеріалів справи вбачається, що до
відповідача надійшов лист Управління
Служби безпеки України № 74/2/2-6217 від
02.06.2014 з грифом «Для службового
користування», в якому повідомлено, що
в ході здійснення контррозвідувальних
заходів отримана інформація, яка
свідчить про причетність позивача до
діяльності організованого каналу по
незаконному переміщенню осіб через
державний кордон України та
контрабандного транзитного
переміщення важких наркотиків через
територію України до країн Західної
Європи.

Однак, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що скасування дозволу на імміграцію
в Україні позивачу відбулось лише на
підставі інформації, отриманої згідно
листа Управління Служби безпеки
України, при цьому жодних підтверджень
факту порушення, зазначеного у
вказаному листі, та початку процедури
притягнення до одного з видів
відповідальності чи доказів, що
позивача вже було притягнуто до
юридичної відповідальності за такі
порушення відповідачем не надано, що
свідчить про протиправність рішення
відповідача від 14.08.2014 № 74.01/05-12948 про
скасування дозволу на імміграцію в
Україну.

Більш того, дії відповідача по
скасуванню оскаржуваного рішення
фактично призвели до безпідставного
позбавлення гарантованого
Конституцією України права
громадянина іншої держави на постійне
проживання в Україні за відсутності
доведеного факту порушення,
визначеного пунктом 3 частини першої
статті 12 Закону України «Про
імміграцію», у відповідності до
чинного законодавства.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
Управління Державної міграційної
служби України в Чернігівській області
- залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 25.12.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
І.В. Саприкіна

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Саприкіна І.В.

Сорочко Є.О.