Справа № 813/5242/14
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/5242/14
адміністративний суд у складі:
Головуючого - судді Гулкевич І.З.,
за участю секретаря - Капустинської Н.М.
за участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
м.Львова до ОСОБА_2 про стягнення
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів в розмірі 39 996,00 грн,-
Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області звернулася до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів у
розмірі 39 996,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач здійснив першу реєстрацію
транспортних засобів марки FORD TRANZIT,
MERCEDES-BENZ VITO та відповідно до Закону
України «Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів» при
першій реєстрації повинен був сплатити
податок з власників транспортних
засобів до місцевого бюджету у розмірі
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
Відповідач та представник відповідача
в судове засідання не з»явились,
причини не явки не повідомили, належним
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши подані сторонами
документи, всебічно і повно з»ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, об»єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.
Згідно розлогого аналізу частини 1 ст.19
Конституції України правовий порядок
в Україні ґрунтується на засадах,
згідно яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Частиною 2 ст.19
Конституції України визначено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та
Відповідно до ч. 1, ч. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
На підставі ст.69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази до суду надають
особи, які беруть участь у справі. Суд
може запропонувати надати додаткові
докази або витребувати додаткові
докази за клопотанням осіб, які беруть
участь у справі, або з власної
Згідно ст.1 Закону України «Про податок
з власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів»
(далі - Закону) платниками податку з
власників транспортних засобів є
юридичні та фізичні особи, які
здійснюють першу реєстрацію в Україні,
реєстрацію, перереєстрацію
транспортних засобів.
Так, згідно із ч. 1 п. 3 «Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів» (затверджених
постановою КМ України №1371 (надалі -
Порядку)) державна реєстрація
транспортних засобів проводиться в
числі іншого, з метою здійснення
контролю за дотриманням законодавства,
що визначає порядок сплати податків і
Відповідно до ч. 4 п. 8 Порядку державна
реєстрація транспортних засобів
проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів, а
також внесення в установленому порядку
Пунктом 3.4 Інструкції про порядок
здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них (затв. Наказом
МВС №379) (надалі - Інструкції)
встановлено, що працівниками РЕП ДАІ
здійснюється контроль за внесенням
обов'язкових платежів власниками
транспортних засобів, у тому числі
податку з власників транспортних
При цьому, згідно із ч. 4 ст.5 Закону
фізичні особи - платники податку
зобов'язані пред'являти органам, що
здійснюють першу реєстрацію в Україні
транспортних засобів, квитанції або
платіжні доручення про сплату податку.
Згідно п. 3.11. Інструкції після
проведення всіх перевірок у заяву про
реєстрацію транспортного засобу
уповноваженою посадовою особою РЕП
ДАІ, яка приймає рішення, вноситься
чіткий запис про прийняте щодо
реєстрації транспортного засобу
рішення, яке підтверджується підписом
із зазначенням П.І.Б. та дати.

Частиною 6 ст. 5 Закону встановлено, що у
разі відсутності документів про сплату
податку, перша реєстрація в Україні
транспортних засобів не проводиться.

Таким чином, аналізуючи вказані вище
норми законодавства, державна
реєстрація транспортного засобу без
попередньої сплати за нього податку з
власників транспортних засобів не може
бути здійснена, оскільки безумовною
підставою для першої реєстрації
транспортного засобу є сплата
відповідного податку.

В той же час судом встановлено, що на
час звернення податкового органу з
даним позовом, слідчим відділом
прокуратури Львівської області була
порушена кримінальна справа №181-0290
щодо службових осіб Львівського ВРЕР
УДАІ ГУМВС України у Львівській
області за ознаками злочинів,
передбачених ч..3 ст.364, ч.1 ст.365 КК
України.

Кримінальна справа за обвинуваченням
ОСОБА_3 по ч.3 ст.364 та ч.1 ст.365 КК України,
який у той період працював на посаді
начальника Львівського відділу
реєстраційно-екземенаційної роботи
УДАІ ГУМВС України у Львівській
області скерована для розгляду у
Шевченківський районний суд м.Львова.

Як видно з вироку Шевченківського
районного суду м.Львова від 01.07.2013 року,
який набрав законної сили, по
обвинуваченню органу досудового
слідства за епізодом проведення
протягом січня 2009 - березня 2010 років у
Львівському ВРЕР УДАІ ГУМВС України у
Львівській області реєстрації
транспортних засобів без сплати та із
частковою сплатою податку з власників
транспортних засобів, ОСОБА_3
виправданий.

Серед переліку транспортних засобів по
цій кримінальній справі, оформлених на
фізичних осіб, є і транспортний засіб,
зареєстрований на ОСОБА_2 а саме
автомобіль марки FORD TRANZIT (державний
номерний знак НОМЕР_1), 1998 року випуску,
за реєстрацію якого не сплачено
податку та автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO
(державний номерний знак НОМЕР_2), 2004
року випуску, за реєстрацію якого не
сплачено податку.

Як зазначено у вироку Шевченківського
районного суду м.Львова від 01.07.2013р. з
оглянутих у судовому засіданні
реєстраційних справ стосовно вказаних
транспортних засобів вбачається, що
спеціалістами Львівського ВРЕР УДАІ
ГУМВС України у Львівській області, які
здійснювали перевірку поданих
документів, у всіх випадках
перевірялась наявність квитанції про
сплату податку з власників
транспортних засобів, про що зроблені
відповідні відмітки на бланках заяв
про реєстрацію транспортних засобів, у
зв'язку з чим орган досудового слідства
не вбачає у їх діях ознак злочину.

Виходячи із вимог законодавства, яке на
момент виникнення спірних
правовідносин регулювало питання
сплати податку з власників
транспортних засобів та самохідних
машин і механізмів (частини 6 ст.5 Закону
№1963-ХІІ та пунктів 3, 8 Порядку), та
обставин, встановлених Шевченківським
районним судом м.Львова при розгляді
кримінальної справи, суд дійшов
переконання, що реєстрація на ім'я
ОСОБА_2 транспортних засобів відбулася
після перевірки посадовими особами
Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у
Львівській області сплати особою
необхідних платежів, в тому числі
податку з власників транспортних
засобів.

Встановлені судом фактичні обставини
свідчать, що першій реєстрації в
Україні транспортного засобу на ім'я
ОСОБА_2 передувала сплата податку з
власників транспортних засобів, яка є
безумовною підставою для такої
реєстрації, що спростовує доводи
податкового органу про відсутність
сплати податку.

Стосовно доводів позивача про те, що
податок з власників транспортних
засобів на загальну суму 39 996,00 грн. не
надійшли на рахунок відповідного
місцевого бюджету, то суд звертає увагу
на те, що поняття «сплата податку» та
«надходження податку на рахунок» не є
тотожними поняттями. Сплата податку є
обов'язком платника податку, а
надходження коштів на рахунок є
результатом діяльності установ, які в
установленому Законом порядку
уповноважені на здійснення діяльності
у сфері обігу грошових коштів.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
безпідставність позовних вимог
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області, тому у задоволенні
позову слід відмовити.

Відповідно до ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати зі сторін
стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Повний текст постанови виготовлено 30
грудня 2014 року.

Суддя

Гулкевич І.З.