Справа № 810/6957/14
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року 810/6957/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Щавінського В.Р., при секретарі
судового засідання - Наталенко Ю.О., за
участю представника позивача,
представника третьої особи
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління
Держземагентства у Київській області

третя особа: ОСОБА_2

про визнання протиправними та
скасування наказів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ГУ Держземагентства у Київській
області, третя особа: ОСОБА_2 з вимогами
визнати протиправними і скасувати
накази ГУ Держземагентства у Київській
області про надання дозволу на
розроблення документації із
землеустрою №КИ :01:007/00006551 від
02.10.2013 р. ОСОБА_2 та скасувати наказ ГУ
Держземагентства у Київській області
про затвердження документації із
землеустрою та передачі в оренду
земельної ділянки № КИ :01:007/00009258
від 22.11.2013 р. ОСОБА_2

У обґрунтування своєї правової позиції
вказує, що він маючи намір отримати в
оренду земельну ділянку, розташовану
на території Розаліївської сільської
ради Білоцерківського району
Київської області, в порядку,
передбаченому ст. 7 закону України «Про
фермерське господарство», ст.ст.123, 124
ЗК, подав заяву про надання земельної
ділянки в оренду до Головного
управління Держземагентства у
Київській області (далі - Відповідач),
яке відповідно до п. 4 ст. 122 ЗК
уповноважений на передачу земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної власності у
власність або у користування для всіх
потреб.

Вказує, що 20.09.2013 р. відповідачем був
виданий наказ №КИ/:01:007/00006029, яким
надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду, розташованої на
території Розаліївської сільської
ради Білоцерківського району
Київської області з орієнтовним
розміром 150,0000 га, з цільовим
призначенням - для ведення
фермерського господарства (далі - наказ
№КИ/:01:007/00006029 від 20.09.2013).

Пояснив, що 17.03.2014 р. ним було укладено
договір №1282 на створення (передачу)
проектно-технічної документації з
Державним підприємством «Київський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрію» на підставі
якого було виготовлено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки земельної ділянки площею - 143,8059
га. за кадастровим номером :01:007:0037,
згідно витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку від
18.10.2013 р.

Після отримання технічної
документації з нормативної грошової
оцінки даної земельної ділянки, він
звернувся до ГУ Держземагентства у
Київській області для отримання
дозволу на розроблення документації з
землеустрою та передачі в оренду
земельної ділянки, там з'ясувалося, що
земельна ділянка, яку передбачалося
передати в оренду ньому, перебуває в
користуванні ОСОБА_2 Таким чином
вважає, що земельна ділянка, яка
передбачалась до відведення йому в
оренду з такою ж з самою площею - 143,8059 га
- та з тим самим місцем розташуванням
була передана ОСОБА_2

Вказує, що для з'ясування достовірності
даного факту, представником позивача
25.07.2014 був поданий адвокатський запит
до відповідача з проханням надати
копію наказу ГУ Держземагентства у
Київській області про надання дозволу
на розроблення документації із
землеустрою та наказу Головного
Управління Держземагентства у
Київській області про затвердження
документації із землеустрою та
передачі в оренду земельної ділянки
ОСОБА_2

Управління Держземагентства у
Київській області на адвокатський
запит надало копії наказів: № КИ
:01:007/00006551 від 02.10.2013 р. «Про надання
дозволу на розроблення документації із
землеустрою» та №КИ/:01:007/00006029 від
22.11.2013 р. «Про затвердження
документації із землеустрою та
передачі в оренду земельної ділянки»
ОСОБА_2

Позивач вважає оскаржувані накази
такими, що суперечить вимогам чинного
законодавства України, тому просить їх
скасувати.

У судових засіданнях представник
позивача підтвердив обставини
викладені у позовній заяві, позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовольнити.

Відповідач - ГУ Держземагентства у
Київській області в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, відзиву на позов не надав.

Представник 3-ї особи - ОСОБА_2 проти
позову заперечував, просив відмовити у
його задоволенні. У обґрунтування
своєї правової позиції вказує, що
надання органом виконавчої влади
погодження на передачу в оренду
земельної ділянки здійснюється не на
підставі рішення про надання
погодження на розроблення проекту
землеустрою, а на підставі рішення про
надання земельної ділянки у
користування за проектом землеустрою.

Вважає посилання позивача на те, що ГУ
Держземагентства у Київській області
надавши ОСОБА_2 наказ на розроблення
проекту землеустрою по спірній
земельній ділянці порушило право
позивача на отримання в оренду
земельної ділянки є необґрунтованими.

Також вважає, що законним набувачем
земельної ділянки є та особа, яка
розробить і затвердить проект щодо
відведення земельної ділянки в оренду
першою, а тому, видача наказів
відповідачем ОСОБА_2 щодо надання згоди
на розроблення проекту землеустрою та
його затвердження є правомірними, а
позов ОСОБА_1 є таким, що не підлягає
задоволенню.

У судовому засіданні представник
третьої особи проти позову
заперечував, просив відмовити у його
задоволенні.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника третьої особи,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 маючи
намір отримати в оренду земельну
ділянку, розташовану на території
Розаліївської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області, в порядку, передбаченому ст. 7
закону України «Про фермерське
господарство», ст.ст.123, 124 Земельного
кодексу України, подав заяву про
надання земельної ділянки в оренду до
ГУ Держземагентства у Київській
області, яке відповідно до п. 4 ст. 122 ЗК
уповноважений на передачу земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної власності у
власність або у користування для всіх
потреб.

Позивачем до вказаної заяви були
долучені графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування та
розмір земельної ділянки. Оскільки
земельна ділянка, яку був зацікавлений
отримати в оренду є земельною ділянкою
для ведення фермерського господарства,
тобто згідно з ч.2 ст.134 Земельного
кодексу України, не підлягає продажу на
конкурсних засадах.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.09.2013 р. відповідачем був виданий наказ
№КИ/:01:007/00006029, яким надано дозвіл
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
оренду, розташованої на території
Розаліївської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області з орієнтовним розміром 150,0000 га,
з цільовим призначенням - для ведення
фермерського господарства (далі - наказ
№КИ/:01:007/00006029 від 20.09.2013).

Таким чином, Позивач, маючи законні
підстави вважати, що Відповідач має
намір передати земельну ділянку в
користування Позивача, у разі
виконання Позивачем приписів
законодавства щодо порядку формування
земельної ділянки в Державному
земельному кадастрі та ст. 124, 123 ЗК, у
відповідності до наказу про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду позивачу, уклав
договір з приватним підприємством
«Паралель плюс експерт» щодо розробки
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 143,8059 га в
адміністративних межах Розаліївської
сільської ради Білоцерківського
району Київської області.

На підставі укладеного договору ПП
«Паралель плюс експерт» були здійснені
топографо-геодезичні роботи та
визначені геодезичні координати кутів
зовнішніх меж земельної ділянки, що
відводилась у користування та
розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
позивачу для ведення фермерського
господарства на території
Розаліївської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області (далі - проект відведення).
Проект відведення був розроблений у
відповідності до ст. 50 Закону України
«Про землеустрій».

Проект відведення 17.10.2013 був погоджений
відповідно до ст. 186-1 ЗК управлінням
Держземагентства у Білоцерківському
районі Київської області, що свідчить
про те, що проект відведення відповідав
вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, документації із землеустрою або
містобудівній документації. Окрім
того, 17.10.2014 управління
Держземагентства у Білоцерківському
районі Київської області надало
висновок про наявні обмеження на
використання земельної ділянки, в
якому було вказано, що: «Обмеження
(обтяження) згідно додатку 6 порядку
ведення Державного земельного
кадастру затвердженого ПКМУ №1051 від
17.10.2012 року не встановлено». Згідно з ст.
198 ЗК Позивачем були погоджені межі
земельної ділянки з суміжними
землевласниками та
землекористувачами, що
підтверджується актом визначення та
погодження меж землекористування.

Судом встановлено, що 17.03.2014 р.
позивачем було укладено договір № 1282
на створення (передачу)
проектно-технічної документації з
Державним підприємством «Київський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрію» на підставі
якого було виготовлено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки земельної ділянки площею - 143,8059
га. за кадастровим номером :01:007:0037,
згідно витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку від
18.10.2013 р.

Після отримання технічної
документації з нормативної грошової
оцінки даної земельної ділянки,
позивач звернувся до Головного
Управління Держземагентства у
Київській області де і з'ясував, що
земельна ділянка, яку передбачалося
передати в оренду позивачу, перебуває в
користуванні ОСОБА_2 Таким чином,
земельна ділянка, яка передбачалась до
відведення Позивачеві в оренду з такою
ж з самою площею - 143,8059 га - та з тим
самим місцем розташуванням була
передана ОСОБА_2

Для з'ясування достовірності даного
факту, представником Позивача 25.07.2014
був поданий адвокатський запит до
відповідача з проханням надати копію
наказу Головного Управління
Держземагентства у Київській області
про надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою та наказу
Головного Управління Держземагентства
у Київській області про затвердження
документації із землеустрою та
передачі в оренду земельної ділянки
ОСОБА_2.

Управління Держземагентства у
Київській області на адвокатський
запит надало копії наказів: № КИ
:01:007/00006551 від 02.10.2013 «Про надання
дозволу на розроблення документації із
землеустрою» та №КИ/:01:007/00006029 від
22.11.2013 «Про затвердження документації
із землеустрою та передачі в оренду
земельної ділянки» ОСОБА_2

Судом встановлено, що наказ
№КИ/:01:007/00006029 від 20.09.2013, який був
виданий позивачу, передував наказу №
КИ :01:007/00006551 від 02.10.2013 виданий на
ОСОБА_2

Суд вважає, що відповідач, видавши
наказ № КИ :01:007/00006551 від 02.10.2013
ОСОБА_2, яким був наданий дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду,
розташованої на території
Розаліївської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області з орієнтовним розміром 143,8059 га,
з цільовим призначенням - для ведення
фермерського господарства, виданий
незаконно та порушує права позивача на
відведення земельної ділянки для
наступного отримання її у
користування, також що підтверджується
наступним.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про
фермерське господарство»,
уповноважений орган розглядає заяву
громадянина про надання земельної
ділянки в оренду у місячний строк і в
разі задоволення такої заяви, дає згоду
на підготовку землевпорядною
організацією проекту відведення
земельної ділянки. З вказаної норми
вбачається, що орган, уповноважений на
розпорядження земельними ділянками
відповідно до ст. 122 ЗК, надає дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки лише у
разі згоди на подальшу передачу її в
оренду.

Також ч. 3 ст. 124 Земельного кодексу
України передбачає, що передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам здійснюється в
порядку, встановленому статтею 123 цього
Кодексу. Статтею 123 ЗК встановлено, що
відповідний орган виконавчої влади у
двотижневий строк з дня отримання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки приймає рішення про
надання земельної ділянки у
користування. Підставою відмови у
затвердженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки може бути
лише його невідповідність вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів. Вказана
норма також вказує на те, що орган,
уповноважений на передачу земель
державної власності, надаючи дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, бере на
себе зобов'язання в майбутньому
передати земельну ділянку в оренду
особі, якій надано дозвіл.

Таким чином, Відповідач, видавши наказ
№ КИ/:01:007/00006029 від 20.09.2013 р. про
надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою втратив
своє право на подальше самостійне
розпорядження земельною ділянкою до
остаточного вирішення питання про
надання ділянки у користування
позивачу або відмову у такому наданні.
Видачею більш пізнього наказу № КИ
:01:007/00006551 від 02.10.2013 відповідач
порушив права позивача на отримання
земельної ділянки в оренду.

Конституцією України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність. Держава відповідає перед
людиною за свою діяльність (стаття 3).
Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Законом України «Про центральні органи
виконавчої влади» визначено, що
діяльність міністерств та інших
центральних органів виконавчої влади,
в тому числі і Відповідача, ґрунтується
на принципах верховенства права,
забезпечення дотримання прав і свобод
людини і громадянина, безперервності,
законності, забезпечення єдності
державної політики, відкритості та
прозорості, відповідальності.

Відповідач, видаючи наказ № КИ
:01:007/00006551 від 02.10.2013 ОСОБА_2
порушив, перш за все принцип
забезпечення єдності державної
політики, відкритості та прозорості,
оскільки, надавши дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
одної земельної ділянки двом особам.
Відповідач вказує на його
невизначеність та різну
ціленаправленість з питання передачі в
оренду земельної ділянку площею 143,8059
га в адміністративних межах
Розаліївської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області, що породжує невпевненість у
тому, що існуюче становище особи не
буде погіршене прийняттям більш
пізнього рішення органом державної
влади, а «гарантія стабільності
суспільних відносин» між органами
державної влади і громадянами повністю
нівелюється.

Однак, відповідачем був прийнятий
наказ № КИ :01:007/00006551 від 02.10.2013 р.
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 без
врахування усіх обставин, що мали
значення для прийняття рішення,
оскільки під час прийняття наказу
№КИ/:01:007/00006029 відповідач діяв в
межах повноважень та в порядку
встановленому законом, а позивач, в
свою чергу, мав законні підстави
вважати, що земельна ділянка буде
передана йому в оренду. Також
Відповідач, приймаючи наказ № КИ
:01:007/00006551 від 02.10.2013, не врахував
несприятливі наслідки для прав, свобод
та інтересів позивача у разі
затвердження проекту відведення
земельної ділянки в оренду ОСОБА_2, чим
позивач буде позбавлений права на
завершення процедури відведення
земельної ділянки та завдана
матеріальна шкода позивачу, оскільки
позивач замовив роботи з виготовлення
проекту відведення та сплатив кошти за
його виготовлення. Тому вважаємо, що
наказ № КИ :01:007/00006551 від 02.10.2013 був
прийнятий протиправно.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме відповіді від 22.08.2014 р. №
29-6930/0-1886/6-14 на адвокатський запит
позивача від 25.07.2014 р. відповідач
повідомив позивача про те, що проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, розташованої на території
Розаліївської сільської ради
Білоцерківського району Київської
області з орієнтовним розміром 143,8059 га,
в оренду ОСОБА_2 був затверджений
наказом № КИ :01:007/00009258
від 22.11.2013. Вказаним наказом відповідач
позбавив можливості позивача
завершити процедуру відведення
земельної ділянки в оренду. Таким чином
суд вважає, що наказ № КИ :01:007/00006551
від 02.10.2013, яким був наданий дозвіл на
розробку проекта відведення в оренду
ОСОБА_2 земельної ділянки, тої ж самої,
що і позивачу, є передчасним і таке
рішення прийнято всупереч вимогам
чинного законодавства та порушує права
позивача у публічно-правовій сфері.

На підтвердження вказаної позиції
можна навести практику Вищого
адміністративного суду: постанова від
21.11.2013 справа № 2а/1870/7348/12; від 04.12.2012
справа №К-30041/10; ухвала від 05.12.2013 справа
№ 2а-3853/12/2070 а також Ухвала Верховного
суду України від 30.06.2011 справа №6-16484св
10.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Тобто, відповідачем при винесенні
оскаржуваних наказів було перевищено
надані йому Конституцією України та
Земельного кодексу України
повноваження.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ст. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Згідно ч. 2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд робить
висновок, що виносячи оскаржувані
накази відповідач порушив принцип
законності, встановлений ст. 19
Конституції України, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому позовні вимоги є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 69, 70, 71, 72, 94, 128, 158-163, 167, 2442 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
наказ Головного управління
Держземагенства у Київській області
про надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою № КИ
:01:1 від 02.10.2013 ОСОБА_2;

3.Визнати протиправним та скасувати
наказ Головного управління
Держземагенства у Київській області
про надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою № КИ
:01:8 від 22.11.2013 ОСОБА_2;

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 30 грудня 2014 р.