Справа № 369/4362/14-а
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/4362/14-а
Провадження № 2-а/369/239/14
ПОСТАНОВА

іменем України

10.11.2014 року
м. Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Сохань Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
рішення ради протиправним та їх
скасування, -

в с т а н о в и в :

У травні 2014 року позивачі звернулись до
суду з даним позовом. Свої вимоги
мотивували тим, що у грудні 2009 року вони
звернулись до селищної ради із заявами
про передачу їм у власність земельних
ділянок по АДРЕСА_1 для ведення
особистого господарства, кожному по
0.09га. Разом з тим їх заява тривалий час
не розглядалась. Натомість на сесії
ради в листопада 2013 року дану земельну
ділянку було передано відповідачам. На
сесії рада неправомірно не розглянула
їх заяви та неправомірно прийняла
рішення про відмову у задоволенні їх
заяв про надання земельної ділянки.
Рішення ради прийнято з порушенням
вимог чинного законодавства, їх прав.
Вказали, що відповідачі мали у
власності житловий будинок, але його
продали та втратили право на земельну
ділянку біля будинку площею 0,15га по
АДРЕСА_2. Продаж будинку був здійснений
з дозволу органу опіки та піклування,
але з порушенням прав неповнолітніх
дітей, що в свою чергу призвело до
передачі земельної ділянки
відповідачам в порушення їх, позивачів,
інтересів та на яку вони мають всі
права.

Просили суд визнати протиправним
і скасувати рішення Чабанівської
селищної ради Києво-Святошинського
району Київської області від 21
листопада 2013 року №№548, 549 про відмову
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в наданні згоди на
відведення земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у
власність для ведення особистого
селянського господарства; визнати
протиправним і скасувати рішення
Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 21 листопада 2013 року №№550, 551
про надання згоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
відведення земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у
власність для ведення особистого
селянського господарства.

При розгляді справи позивачами
були уточнені позовні вимоги.
Остаточно просили суд визнати
протиправним і скасувати рішення
Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 21 листопада 2013 року: про
відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в наданні
згоди на відведення земельної ділянки,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у
власність для ведення особистого
селянського господарства; про надання
згоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на відведення
земельної ділянки, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, у власність для
ведення особистого селянського
господарства.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав. Просив
задоволити позов.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечував.
Просив відмовити в задоволенні позову.

У судове засідання представник
Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області не з'явився. Про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. Причини неявки суду не
повідомив. Клопотань про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 116 ЗК України
громадяни набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону. Набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі: приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян; одержання
земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом. Передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, провадиться один раз по
кожному виду використання.

За ч.1, 2 ст. 118 ЗК України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У разі якщо земельна
ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу певного
району, заява подається до Ради
міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях ради
вирішуються відповідно до закону
питання регулювання земельних
відносин.

При розгляді справи судом встановлено,
що ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3. ОСОБА_4
звернулись до Чабанівської селищної
ради Києво-Святошинського району
Київської області із заявами про
надання земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у
власність для ведення особистого
селянського господарства.

Рішенням Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області №548 від 21 листопада 2013 року
відмовлено в наданні згоди на
відведення земельної ділянки в спільну
сумісну власність для ведення
особистого селянського господарства
ОСОБА_1.

Рішенням Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області №548 від 21 листопада 2013 року
відмовлено в наданні згоди на
відведення земельної ділянки в спільну
сумісну власність для ведення
особистого селянського господарства
ОСОБА_2.

Рішенням Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області №550 від 21 листопада 2013 року
надано згоду на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_3.

Рішенням Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області №551 від 21 листопада 2013 року
надано згоду на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_4.

За ч.6 ст. 118 ЗК України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). У разі
якщо земельна ділянка державної
власності розташована за межами
населених пунктів і не входить до
складу певного району, заява подається
до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим.

Відповідний орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

З пояснень сторін встановлено, що між
сторонами склались неприязні
відносини та тривалий час не можуть
вирішити питання щодо належності
земельної ділянки, якою користувалась
ОСОБА_5, яка була родичкою сторін по
справі.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 02
липня 2013 року визнано протиправною
бездіяльність селищної ради щодо не
розгляду заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2;
зобов'язано селищну раду розглянути на
найближчій сесії заяви; визнано
протиправною та скасовано рішення
Чабанівської селищної ради №47 від 03
березня 2011 року про надання дозволу на
користування земельною ділянкою в
АДРЕСА_1 ОСОБА_3

На виконання постанови суду рішенням
Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області №547 від 21 листопада 2013 року
скасовано рішення ради №47 від 03
березня 2011 року.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом: а) визнання прав; б) відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав; в)
визнання угоди недійсною; г) визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; ґ) відшкодування
заподіяних збитків; д) застосування
інших, передбачених законом, способів.

Також відповідно до ст. 21 ЦК України суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Частиною 3 статті 152 Земельного Кодексу
України передбачено, що захист прав
громадян на земельні ділянки
здійснюється, в тому числі, шляхом
визнання угоди недійсною, визнання
недійсними рішень органів місцевого
самоврядування та шляхом застосування
інших, передбачених законом способів.

Статтею 155 ЗК України проголошено, що у
разі видання органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права щодо володіння, користування чи
розпорядження належною особі
земельною ділянкою, такий акт
визнається недійсним.

Частиною другою статті 158 Земельного
кодексу України встановлено, що
виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб, а
також спори щодо розмежування
територій сіл, селищ, міст, районів та
областей.

Відповідно до вимог ст..ст. 125, 126 ЗК
України право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної
реєстрації. Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення
її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує
право на неї, та державної реєстрації
забороняється. Право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами.
Форми державних актів затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Посилання позивачів, що вони тривалий
час користуються спірною земельною
ділянкою, суд оцінює критично, оскільки
право користування землею має
посвідчуватись відповідними
правовстановлюючими документами,
фактичне користування землею не
підтверджує правомірності такого
користування. Також суд критично
оцінює твердження, що відповідачами
продано за великі кошти будинок із
земельною ділянкою біля будинку,
оскільки спірна земельна ділянка має
інше цільове призначення. На підставі
наведеного суд приходить до висновку,
що земельна ділянка перебувала у
віданні селищної ради, на час передачі
земельної ділянки не передана у
власність або користування іншим
особам, доказів на підтвердження
першочергового надання даної
земельної ділянки позивачами у
порівнянні з відповідачами суду не
подано, селищна рада як розпорядник
земель вирішила передати її
відповідачам у порядку, встановленому
чинним законодавством, тому
оскаржувані рішення є законними та
обґрунтованими. Постанова суду від 02
липня 2013 року не підтверджує
правомірність користування земельною
ділянкою позивачами, оскільки
предметом розгляду була бездіяльність
ради.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відповідачі діяли в межах
своєї компетенції, рішення ради є
законним та обґрунтованим, тому у
задоволенні позову суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
рішення ради протиправним та їх
скасування - відмовити.

На постанову суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня проголошення постанови. У разі
застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя