Справа № 335/681/14-а
Суддя: Бойко О. Ю.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 335/681/14-а 2-а/335/49/2014
П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2014 року

місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі судді Бойка О.Ю. за
участю секретаря судового засідання
Крижко Я.О., розглянувши у порядку
письмового провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про визнання дій щодо
відмови в перерахунку та виплати
підвищення до пенсії протиправними,
зобов'язання перерахувати та виплатити
підвищення до пенсії, зобов'язання
подальшу виплату підвищення до пенсії
проводити довічно, - встановив:
Позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача, в якому зазначає, що вона
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя та отримує пенсію за віком.
Вона народилася 14.01.1942 року, тому має
статус «дитини війни». Відповідно до
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» їй повинне
виплачуватися підвищення в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком. У зв'язку з
невиконанням вимог даного Закону
позивач 26 грудня 2013 року звернулася до
відповідача із заявою про здійснення
нарахування та виплати належного їй
підвищення в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком. Листом №102/К-9 від 09.01.2014
року їй було відмовлено у проведенні
перерахунку підвищення до пенсії як
дитині війни. У зв'язку з наведеним
позивач просить суд визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови в перерахунку та виплаті
підвищення до пенсії як дитини війни у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
зобов'язати відповідача перерахувати
та виплатити підвищення до пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 01.01.2006 року по 10.01.2014 року
включно з урахуванням раніше
виплачених сум, а з 11.01.2014 року
проводити такі виплати довічно.

У судове засідання позивач не
з'явилася, проте надала заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримує та просить
позов задовольнити.

Представник відповідача також надав до
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності, а також надав письмові
заперечення проти позову. Із вказаних
заперечень вбачається, що відповідач
позов не визнає, оскільки позивач
отримувала підвищення як «дитина
війни» відповідно до діючого
законодавства України, а саме:
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», постанов КМУ від 06.07.2011 № 475
та від 28.12.2011 № 1381.

На підставі ч.4 ст.122 КАС України справа
розглядається в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи та
заперечення відповідача суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з питань захисту
прав людини.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дитиною
війни є особа, яка є громадянином
України та якій на час закінчення (2
вересня 1945 року) Другої світової війни
було менше 18 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою,
що належить до соціальної категорії
громадян «Діти війни» в розумінні ст. 1
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», а відтак, на неї повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни».

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя і отримує пенсію за віком.

Відповідно до ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до
пенсії для дітей війни є формою
соціального забезпечення громадян, які
відповідно до спеціального закону, є
дітьми війни. Тобто, фактично ця
щомісячна надбавка є формою реалізації
конституційного права громадян, які є
дітьми війни, на соціальний захист.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» особам,
що належать до соціальної категорії
громадян «Діти війни», відповідач
повинен нараховувати та виплачувати
позивачеві щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Закон України «Про соціальний захист
дітей війни» встановлює правовий
статус дітей війни і визначає основи їх
соціального захисту та гарантує їх
соціальну захищеність шляхом надання
пільг і державної соціальної
підтримки.

Пунктом 7 частини першої Закону України
від 14 червня 2011 року №3491-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік"
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким установлено,
що у 2011 році норми і положення статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Тому визначення порядку та розмірів
виплат указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України
№20-рп/2011 від 26.12.2011 року визнано таким,
що відповідає Конституції України (є
конституційним), пункт 4 розділу VII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» від 23.12.2010 року № 2857-VI з наступними
змінами.

Відповідно до абзацу 3 пункту 11
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
19.12.2011 №8 «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
вирішуючи питання про те, яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
вирішення спорів зазначеної категорії,
судам необхідно надавати перевагу тій
із них, що прийнята пізніше. У цих
правовідносинах така норма міститься у
Законі України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік".

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року N745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

До набрання чинності зазначеною
постановою Кабінету Міністрів України,
тобто до 23 липня 2011 року, при вирішенні
справ цієї категорії щодо розміру
підвищення до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії, дітям
війни застосуванню підлягають
положення статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Із 23 липня 2011 року правомірність дій
суб'єктів владних повноважень у
зазначених категоріях справ судам
необхідно перевіряти на відповідність
вимогам Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" та постанови
Кабінету Міністрів України від 6 липня
2011 року №745 "Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету".

Відповідно до п.6 постанови Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011 №745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" встановлено, що до
пенсії або щомісячного довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсій "дітям війни" (крім тих, на яких
поширюється дія Законів України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" та "Про жертви
нацистських переслідувань") підвищення
проводилось у розмірі 49,80 грн.

Крім того, згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 28.12.2011 №1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»
встановлено, що дітям війни (крім тих,
на яких поширюється дія Законів
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» і
«;Про жертви нацистських
переслідувань») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність.

Отже, підвищення до пенсії як «дитині
війни» проводиться позивачу
відповідно до діючого законодавства
України.

Крім того, позивач просить визнати
відмову відповідача щодо виплати
щомісячної соціальної допомоги як
дитині війни з 01.01.2006 року.

Державна соціальна підтримка дітей
війни у вигляді підвищення до пенсії,
встановленого статтею 6 Закону від 18
листопада 2004 року №2195-IV, за своєю
правовою природою є окремим джерелом
доходу дітей війни та не є складовою
їхньої пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги.

Відповідно до абзацу 2 пункту 7
постанови Пленуму ВАСУ №8 судам
потрібно враховувати, що під час
вирішення спорів за позовами дітей
війни строки звернення до суду
визначаються за правилами статті 99 КАС
України. Приписи статті 87 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
статті 46 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", якими встановлено строки
виплати нарахованих, але неотриманих
сум пенсій за минулий час, не
поширюються на ці правовідносини, а
тому не можуть застосовуватися судами
під час розгляду зазначених спорів.

Таким чином, вимоги позивача щодо
стягнення надбавки «дітям війни» з
01.01.2006 року суперечать нормам чинного
процесуального та матеріального
законодавства України.

Враховуючи те, що позивачу
виплачується надбавка до пенсії як
«дитині війни» у розмірі передбаченому
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.12.2011 №1381 «Про підвищення рівня
соціального захисту найбільш
вразливих верств населення», то
підстав для задоволення позову не має.

Оскільки суд дійшов до висновку про
відмову в задоволенні позову, то
відповідно до ст.94 КАС України
судові витрати, понесені позивачем
йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 18, 41, 71, 72, 122, 158, 163,
185, 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про визнання дій щодо
відмови в перерахунку та виплати
підвищення до пенсії протиправними,
зобов'язання перерахувати та виплатити
підвищення до пенсії, зобов'язання
подальшу виплату підвищення до пенсії
проводити довічно, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
О.Ю. Бойко