Справа № 2-а-4663/11/0311
Суддя: Покидюк М. В.
Дата ухвалення: 2011-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справи: 2-а-4663/11/0311
Провадження по справі: 6-а/164/14/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2011 року Маневицький районний
суд Волинської області в складі:
головуючого судді Покидюка М.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження в смт. Маневичі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі
Волинської області про зобов'язання
провести перерахунок і виплату пенсії,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі Волинської
області про зобов'язання провести
перерахунок і виплату пенсії. Свої
вимоги обґрунтувала тим, що вона є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 3 категорії,
отримує пенсію по віку, перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі. Згідно
вимог ст. 51 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" їй повинна виплачуватись
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком, хоча відповідно до п. 4
постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 року
„Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян" фактично
виплачується в розмірі 10 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність. Крім того, відповідно
до вимог ст. 39 вказаного Закону їй, як
особі, яка проживає в зоні
гарантованого добровільного
відселення, має проводитись доплата в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, хоча відповідно до п. 2 постанови
КМУ № 836 від 26.07.1996 року „Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" фактично виплачується 10
гривень 50 копійок. Вказані дії
відповідача щодо нарахування пенсії
позивач вважає протиправними, оскільки
вони не відповідають вимогам чинного
законодавства. Посилаючись на
зазначені обставини, просила суд
визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинської області протиправними та
зобов'язати провести перерахунок і
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в межах строку
звернення до адміністративного суду
відповідно до ст. 51 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 25%
мінімальної пенсії за віком, а також
провести перерахунок та виплату в
межах строку звернення до
адміністративного суду доплати до
пенсії відповідно до вимог ст. 39 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ухвали Маневицького
районного суду Волинської області від 2
грудня 2011 року судовий розгляд даної
адміністративної справи здійснюється
в порядку скороченого провадження.

Представник відповідача Красьоха М.
подала до суду заперечення на позовні
вимоги ОСОБА_1 в якому вказала, що проти
задоволення позову заперечують,
оскільки пенсія позивачу
нараховується та виплачується
відповідно до вимог діючого
законодавства, а тому у задоволенні
позову просили відмовити за
безпідставністю. Підтвердили, що
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 3
категорії, а також являється
непрацюючим пенсіонером.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов є підставним і
підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи 3
категорії. ОСОБА_1 одержує пенсію по
віку відповідно до Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", він перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі. Зазначене
встановлено з досліджених судом
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
серії НОМЕР_1 (категорії 3), пенсійного
«посвідчення НОМЕР_2, повідомлення
управління Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі про виплату пенсії
ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати .
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 6 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" непрацездатні громадяни
крім пенсійних виплат із системи
пенсійного забезпечення мають право
отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до п.п. 9, 13 п. 28 розділу II
„Внесення змін до деяких законодавчих
актів України" Закону України „Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28.12.2007
року, який набрав чинності 1.01.2008 року,
текст ч. 1, 2 ст. 39, ч. 2, 4 ст. 51 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
було викладено у новій редакції,
відповідно до якої громадянам, які
працюють на територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України; особам,
віднесеним до категорії 3, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, призначається в розмірі 10
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із законом
про Державний бюджет України і не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами. Проте
рішенням Конституційного Суду України
№10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008
було визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним) положення пункту 28
розділу II „Внесення змін до деяких
законодавчих актів України" Закону
України „Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України". Положення
пункту 28 розділу II „Внесення змін до
деяких законодавчих актів України"
Закону України „Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
які визнані неконституційними,
втратили чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України
вказаного рішення, у якому, крім того,
було вказано на його преюдиціальність
при розгляді судами загальної
юрисдикції позовів у зв'язку з
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії неконституційного акта.

Згідно ч. 1, 2 ст. 39 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка
набрала чинності з 22.05.2008 року,
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах: у
зоні гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати. Пенсії непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на цих територіях, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті.

Частиною 2 ст. 51 Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка
набрала чинності з 22.05.2008 року,
визначено, що особам, віднесеним до
категорії 3, додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 25 процентів мінімальної пенсії
за віком.

За таких обставин є правильним та
таким, що відповідає положенням Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
що позивач має право на виплату
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,

заподіяну здоров'ю, в розмірі, не
нижчому 25 відсотків мінімальної пенсії
за віком, та дог до пенсії в розмірі
двох мінімальних заробітних плат.

Наявність такого права у позивача є
визначальним для вирішення вказаного
спору, того, це право гарантується ч. 2
ст. 19 Конституції України, відповідно
до якої органи держа влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на піде в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ст.ст. З, 6, 22, 64 Конституції
України людина, її життя і здоров'я,
честь і гідк недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю. Права і сво1
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави.
Держава відпої перед людиною за свою
діяльність. Утвердження і забезпечення
прав і свобод люди! головним обов'язком
держави. Органи законодавці',
виконавчої та судової влади здійсни
свої повноваження у встановлених дією
Конституцією межах і відповідно до
законів Укр; Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті н< законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існук прав і свобод. Лише в умовах
воєнного або надзвичайного стану
можуть встановлюватися ок обмеження
прав і свобод із зазначенням строку дії
цих обмежень.

Відповідно до п. 19 ППВС України № 8 від
13.06.2007 року „Про незалежність суд
влади" відповідно до статей 8 та 22
Конституції України не підлягають
застосуванню суд закони та інші
нормативно-правові акти, якими
скасовуються конституційні права і
своЈ людини та громадянина, а також
нові закони, які звужують зміст та
обсяг встановле Конституцією України і
чинними законами прав і свобод.

Згідно п. 5 ППВС України № 9 від 1.11.1996
року „Про застосування Конституції
Укр; при здійсненні правосуддя" судам
необхідно виходити з того, що
нормативно-правові акти б] якого
державного чи іншого органу (акти
Президента України, постанови
Верховної Ради України, постанови і
розпорядження Кабінету Міністрів
України, нормативно-правові а
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим чи рішення Ради міністрів
Автономної Респуб; Крим, акти органів
місцевого самоврядування, накази та
інструкції міністерств і відомств, на»
керівників підприємств, установ та
організацій тощо) підлягають оцінці на
відповідність Конституції, так і
закону. Якщо при розгляді справи буде
встановлено, що нормативно-право акт,
який підлягав застосуванню, не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаі застосувати закон, який
регулює ці правовідносини.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у | невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародне
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
інше правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, виходячи з принципу
пріоритетності законів над
підзаконними актами, г визначенні
розміру пенсії позивачу застосуванню
підлягає ч. 1, 2 ст. 39, ч. 2 ст. 51 Закону Укра
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильсь катастрофи", а не постанови
Кабінету Міністрів України № 836 від
26.07.1996 року „І компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та 530 від
28.05.2008 року „Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян",
підставі яких здійснювалось
нарахування щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподія здоров'ю, та
доплати до пенсії позивачу, оскільки
останні істотно звужують обс
встановлених законом прав, суперечать
положенням Закону України „Про статус
та соціальн захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", які є чинними на дан час.

При цьому суд бере до уваги, що дія норм
ст.ст. 39, 51 Закону України „Про статус т
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" у 2010 2011 роках не була
зупинена чи обмежена іншими
нормативними актами, а зміни, внесен
Законом України „Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяки; законодавчих актів України"
від 28.12.2007 року, рішенням
Конституційного Суду Україні ,№10-рп/2008
від 22.05.2008 року було визнано такими, що
не відповідають Конституці України (є
неконституційними). Ст. 70 Закону
України „Про Державний бюджет України
ні 2010 рік" Кабінету Міністрів України
надано право у 2010 році встановлювати
розмірі соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розмірз
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених з« відповідними
бюджетними програмам». Названа норма
передбачає встановлення і абсолютних
сумах розмірів лише тих виплат,
вихідним критерієм розрахунку яких є
розмір мінімальної заробітної плати.
Відповідно її дія не поширюється на
спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Законом України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" визначено вказані виплати
в кратному розмірі від мінімальної
заробітної плати в Україні. Даним
Законом (статті 62 та 67) Кабінету
Міністрів надано право проводити лише
роз'яснення порядку застосування цього
Закону, якою, зокрема, є постанова
Кабінету Міністрів України № 987 від
20.06.2000 року „Про затвердження Порядку
використання коштів Фонду для
здійснення заходів щодо ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та соціального захисту населення", та
підвищувати розміри доплат, пенсій і
компенсацій, передбачених цим Законом,
відповідно до зміни індексу вартості
життя і зростання мінімальної
заробітної плати, але не зменшення їх
та встановлення їх у твердій сумі, яка
не відповідає положенням вказаного
Закону.

Отже, нарахування та виплата
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та доплати до пенсії позивачу
мали здійснюватися відповідно до норм
ч. 1, 2 ст. 39, ч. 2 ст. 51 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Суд не бере до уваги положень ч. З ст. 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", якою передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсії, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми за відсутності іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, як це
встановлено ст. 51 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. З от. 67 Закону "України
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", чинної з
31.10.2006 року, у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до ст. 54 цього
Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій,
та розмір щомісячної компенсації
сім'ям за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є
імперативною, свідчить, що підставою
для перерахунку пенсії є встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму,
і цей перерахунок здійснюється з дня
встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 52 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2010 рік" від
27 квітня 2010 року встановлено у 2010 році
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня
- 825 гривень, з 1 квітня - 839 гривень, з 1
липня - 843 гривень, з 1 жовтня - 861 гривні,
з 1 грудня - 875 гривень та для тих, хто
відноситься до основних соціальних і
демографічних груп населення: ... осіб,
які втратили працездатність: з 1 січня -
695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1
липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень,
з 1 грудня - 734 гривень.

Згідно ст. 21 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
23 грудня 2010 року встановлено у 2011 році
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня
- 894 гривні, з 1 квітня - 911 гривень, з 1
жовтня - 934 гривні, з 1 грудня - 953 гривні
та для тих, хто відноситься до основних
соціальних і демографічних груп
населення:... осіб, які втратили
працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1
квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні,
з 1 грудня - 800 гривень.

Оскільки позивачу слід визначати
пенсію, виходячи з мінімальної пенсії
за віком встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездаті то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії позивачу
пов проводитись виходячи з нового
розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 53 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2010 рік" в
квітня 2010 року встановлено у 2010 році
мінімальну заробітну плату: у
місячному розмірі січня - 869 гривень, з 1
квітня - 884 гривні, з 1 липня - 888 гривень,
з 1 жовтня - 907 гривен] грудня - 922 гривні.

Згідно ст. 22 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2011 рік" від
23 гр 2010 року встановлено у 2011 році
мінімальну заробітну плату: у
місячному розмірі: з 1 сі1 941 гривня, з 1
квітня - 960 гривень, з 1 жовтня - 985
гривень, з 1 грудня - 1004 гривні.

Відповідно до п.п. 6 п. 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду Україї
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного ф< України 30 квітня 2002 року
№ 80-2, у редакції постанови правління
Пенсійного фонду Укр від 25 лютого 2008
року № 5-5 (зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 13 березня
, року) управління Пенсійного фонду
України в містах та районах відповідно
до покладени: них завдань призначають
(здійснюють перерахунок) і виплачують
пенсії, допомогу на похов; та інші
виплати відповідно до чинного
законодавства. А тому суд вважає, що
слід зобов'я: управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
провести перерахуної виплату пенсії
позивачу, оскільки саме на відповідача
покладено обов'язок провод нарахування
та виплату пенсії у конкретному
розмірі, в зв'язку з чим суд не може
перебираті себе функції державного
органу, на якого законодавством
покладено такі повноваження.

Суд не бере до уваги посилання
представника відповідача в поданому до
суду заперечі на позовні вимоги на
відсутність відповідного бюджетного
фінансування для проведе перерахунку
та виплати пенсії позивачу у
відповідності до положень Закону
України „Про еп та соціальний зззжл:
хт^щдан., яіі
тоет^тдамта^йдт^зртоібильської
катастрофи", оскі. реалізація особою
права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базуєтьс*
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових а національного
законодавства, не може бути поставлена
в залежність від бюджетних асигнував
Зазначене підтверджується практикою
Європейського Суду з прав людини. Як
заїзна Європейський Суд з прав людини в
рішенні від 8 листопада 2005 року у справі
Кечко пр України в межах свободи дій
держави визначати, які надбавки
виплачувати своїм робітни з державного
бюджету. Держава може вводити,
призупиняти чи закінчити виплату та
надбавок, вносячи відповідні зміни в
законодавство. Однак, якщо чинне
правове положе передбачає виплату
певних надбавок і дотримано всі вимоги,
необхідні для цього, орг державної
влади не можуть свідомо відмовляти у
цих виплатах доки відповідні положені
чинними (п. 23 Рішення). Згідно з п. 26
даного рішення Суд не приймає аргумент
Уряду щ бюджетних асигнувань, оскільки
органи державної влади не можуть
посилатися на відсутні коштів як на
причину невиконання своїх зобов'язань.

Крім того, представником відповідача
не враховано, що згідно ч. 1, 2 ст. 71 КАС
Укра кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та запереченню
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владі
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльне покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Всупе;
зазначеним нормам КАС України
представником відповідача не було
подано відповідних докг в
обгрунтування заперечень на заявлені
позивачем вимоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути подан
межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або інши законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів осе
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з д коли особа дізналася
або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересі Судом встановлено, що ОСОБА_1,
було подано до суду адміністративний
позов управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі про
зобов'язання провес перерахунок і
виплату пенсії лише 30 листопада 2011 року
Будь-яких поважних прич пропуску
строку звернення до суду з вказаним
позовом позивачем в поданій до суду
позові заяві не вказано, а тому суд
вважає, що під час вирішення даного
спору слід застосовува шестимісячний
строк звернення до суду. *

Крім того, відповідно до п. 4 розділу VII
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
від 23.12.2010 року, який набрав чинності
20.06.2011 року, установлено, що у 2011 році
норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік".

На виконання вказаних положень закону
Кабінетом Міністрів України 6 липня 2011
року прийнято постанову № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23.07.2011 року, якою визначено
порядок та розміри виплат,
передбачених нормами та положеннями
ст.ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", а тому вимоги позивача
підлягають до задоволення лише по 22
липня 2011 року включно.

Аналізуючи зібрані та досліджені в
судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд вважає, що слід визнати
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі щодо не
нарахування та невиплати ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну І
здоров'ю, відповідно до вимог ч. 2 ст. 51
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та зобов'язати провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 25 відсотків
мінімальної пенсії за віком за період з
30 травня 2011 року 22 липня 2011 року на
підставі положень ст.ст. 51, 67 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи із розміру мінімальної пенсії
за віком у відповідності до ч. 1 ст. 28
Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", ч. З ст. 4 Закону України
„Про прожитковий мінімум", з
урахуванням виплачених сум.

Крім того, слід визнати протиправними
дії управління Пенсійного фонду
України в Маневицькому районі щодо не
нарахування та невиплати ОСОБА_1
доплати до пенсії відповідно до вимог
ч. 1, 2 ст. 39 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, які
Постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та зобов'язати провести
нарахування та виплату ОСОБА_1 з 30
травня 2011 року по 22 липня 2011 року
доплати до пенсії відповідно до вимог
ч. 1, 2 ст. 39 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі двох мінімальних
заробітних плат на час виплати, з
урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України
постанова суду в частині перерахунку
та виплати пенсії підлягає негайному
виконанню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7-14, 71, 86, 94, 104, 158=163, 167,
183-2, 186, 256 КАС України, ст. 28 Закону
України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", ст.ст. 1,
13, 49, 51, 56, 67, 70, 71 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991
року, ст.ст. З, 6, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч. 1 ст. 46,
СГ. 64 Конституції України, ІШВС України
№ 9 від 1.11.1996 року „Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя", ІШВС України № 8 від 13.06.2007
року „Про незалежність судової влади",
ч. З ст. 4 Закону України „Про
прожитковий мінімум" від 15.07.1999 року, ст.
28 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9.07.2003 року, ст. 15 Закону
України „Про пенсійне забезпечення"
від 5.11.1991 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Маневицькому районі щодо
ненарахування та невиплати ОСОБА_1
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог ч. 2 ст. 51
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волине: області провести перерахунок
та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за
шк< заподіяну здоров'ю, в розмірі 25
відсотків мінімальної пенсії за віком
за період з ЗО травня 2 року по 22 липня
201] року на підставі положень ст.ст. 51, 67
Закону України „Про стат соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходяч розміру мінімальної пенсії за
віком у відповідності до ч. 1 ст. 28
Закону України „1 загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", ч. З ст.
4 Закону України „І прожитковий
мінімум", з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в Маневицью
районі щодо не нарахування та
невиплати ОСОБА_1 доплати до пенсії
відпові, до вимог ч. 1, 2 ст. 39 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Маневицькому районі
Волинсі області провести перерахунок
та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії в
роз» двох мінімальних заробітних плат
на час виплати за період з 30 травня 201 і
року по 22 ш, 2011 року на підставі
положень ст. 39 Закону України „Про
статус і соціальний захист громад які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з урахуванням виплачених
сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного с] через Маневицький
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з ^
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скар якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: