Справа № 808/599/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/599/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2014 року

справа № 808/599/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Сафронової С.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер»

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року у справі за адміністративним позовом Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позову посилається на перевищення службовими особами своїх повноважень при здійсненні перевірки позивача. Також вказує на помилковість висновків податкового органу щодо віднесення до безоплатно отриманих товарів товари які не оплачені, але у підприємства наявна заборгованість за такими товарами, і як наслідок неможливість формування податкового кредиту з ПДВ.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Запорізьке державне підприємство «Кремнійполімер» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник податкового органу просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок у банку за березень 2013 р., яке виникло за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось у листопаді 2012 року - січні 2013 року, з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2012 р., яке виникло за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось у червні 2011 року, з питання правомірності декларування від'ємного значення з податку на додану вартість яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по декларації з податку на додану вартість за квітень 2013 року, за результатами якої складено акт №124/154-120/00203625 від 08.07.2013 р.

- зменшується залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на 2480297,00 грн.;

- зменшується сума, що підлягала бюджетному відшкодуванню на рахунок платника за листопад 2012 року - на 754586,00 грн. та за березень 2013 року - на 561031,00 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки 27 липня 2013 року ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя прийнято податкові повідомлення - рішення:

За результатами подальшого адміністративного оскарження рішенням Міністерства доходів і зборів України спірні податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Станом на 01.07.2013 р. залишається не погашеною заборгованість ЗДП «Кремнійполімер» за спожиту активну електроенергію та надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії за період з червня 2007 р. по червень 2010 р. у сумі 23522721,82 грн., в тому числі податок на додану вартість 20% 3920453,62 грн., що підтверджується наданими до матеріалів справи ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.04.2010 р. по справі №12/58/09 та рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.04.2010 р. по справі №12/58/10.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того що на момент складання акту перевірки сума кредиторської заборгованості позивача перед ВАТ «Запоріжжяобленерго» за неоплачені товари/послуги залишилася несплаченою, тому такі товари вважаються безоплатно отриманими і як наслідок залишок від'ємного значення податку попередніх періодів, який сформований платником з податку на додану вартість за придбаними товарами/послугами є неоплаченим, то відповідно до приписів п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України у позивача не виникло права на: податковий кредит та відповідно на бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за такими товарами/послугами.

В той же час поняття безоплатно отриманих товарів визначено пунктом 14.1.13 ПКУ відповідно до вимог якого безоплатно надані товари, роботи, послуги:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею;

Зазначені умови не відповідають договору постачання електричної енергії з боку ВАТ «Запоріжжяобленерго», яке здійснює постачання виключно за грошові кошти та не є благодійною організацією.

У позивача продовжує обліковуватися заборгованість перед ВАТ «Запоріжжяобленерго» та існує обов'язок щодо її погашення.

Відповідно до вимог п. 187.1. Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Отже, підприємство формувало податкові зобов'язання за операціями постачання електричної енергії з ВАТ «Запоріжжяобленерго» після отримання податкових накладних у відповідності до вимог пп. б), п. 187.1., ст.187 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 60.1.3.Податкового кодексу України Податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Відповідно до п. 2.3 «Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.11.2012 N 1236, (далі - Порядок) у разі зменшення (збільшення) органом державної податкової служби суми бюджетного відшкодування, зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків направляються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до п.3.4 Порядку встановлено, що якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість зменшується, то до платника податків направляється податкове повідомлення- рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання, якому присвоюється номер та яке вноситься до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому пунктом 3.3 цього розділу.

Податкове повідомлення-рішення складається згідно з цим пунктом органом державної податкової служби, який склав податкове повідомлення-рішення, протягом 3 робочих днів з дня, що настає за днем отримання таким органом рішення за результатами адміністративного або судового оскарження.

Згідно з пунктом 60.4 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 200.3. статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом 200.5 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Відповідно до пункту 200.6 статті 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків щодо неправомірності віднесення позивачем до складу податкового кредиту, складу бюджетного відшкодування та від’ємного значення податку на додану вартість суми коштів по операціях з ВАТ «Запоріжжяобленерго».

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» – задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2014 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» - задовольнити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» сплачений судовий збір у розмірі 2923 грн. 20 коп.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 07 листопада 2014 року.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський