Справа № 804/20256/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 р. Справа № 804/20256/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Тулянцевої І.В.

при секретарі Ломідзе
Д..Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду в
м.Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
Публічного акціонерного товариства
«Нікопольський завод трубопровідної
арматури» про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

09.12.14 року УПФУ в м.Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області звернулося
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Нікопольський завод трубопровідної
арматури» про стягнення
заборгованості у розмірі 78923,93 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003
року (далі Закон № 1058-ІV) Публічне
акціонерне товариство «Нікопольський
завод трубопровідної арматури»
зобов'язано вносити з коштів
призначених на оплату праці, плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій застрахованим особам,
які працювали або працюють на роботах
із шкідливими або важкими умовами
праці за списком № 1, списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах,
що дають право на призначення пенсії
за віком на пільгових умовах або за
вислугу років. В порушення вказаної
норми Публічне акціонерне товариство
«Нікопольський завод трубопровідної
арматури» за вересень, листопад 2014
року не сплачувало кошти призначені на
покриття витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених особам, що
працювали на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 1,2
що призвело до утворення недоїмки у
розмірі 78923,93 грн., яка підтверджується
розрахунком фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пункту «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», що
призвело до утворення недоїмки за
вересень, листопад 2014 року в сумі 78923,93
грн., яку позивач просить стягнути.

Позивач надав до суду клопотання про
розгляд справи без участі представника
позивача, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив задовольнити
позов із зазначених в ньому підстав
(а.с. 25).

Відповідач, повідомлений належним
чином про дату, час та місце судового
розгляду, в судове засідання не
з'явився, повістка про розгляд справи
вручена відповідачу 12.12.2014 року, що
підтверджується наявними у справі
поштовими повідомленнями(а.с. 27).

Надав до суду заперечення з яких
свідчить, що у задоволенні позову соід
відмовити у зв'язку з тим, що на всі
розрахункові рахунки підприємства
державною виконавчою службою
накладено арешт. Крім того, вказують на
складне матеріальне становище
підприємства, яке фактично не працює та
знаходиться в стадії банкрутства.

Відповідач подав до суду клопотання
про відкладення розгляду справи, через
неможливість забезпечити участь
повноважного представника у судовому
засіданні. Однак, суд вважає, що вказана
обставина неявки в судове засідання не
може бути вказана поважною підставою у
зв'язку з не підтвердженням її
належними доказами.

Згідно з ч.4, 6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів в порядку письмового
провадження.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані документи, оцінивши
належність, допустимість та
достовірність кожного доказу окремо та
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, суд приходить до
наступного.

Публічне акціонерне товариство
«Нікопольський завод трубопровідної
арматури», (а.с. 22),
знаходиться на обліку в УПФУ в
м.Нікополі та Нікопольському
Дніпропетровської області як платник
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Судом встановлено, що позивачем на
адресу відповідача направлені
Розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначені
відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»,
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за період
вересень, листопад 2014 року.

Згідно наданих Розрахунків, відповідач
зобов'язаний був відшкодувати УПФУ
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій за Списком №1 за
вересень, листопад 2014 року в розмірі
46528,95 грн. (а.с. 10, 11, 12, 14, 15, 16).

Станом на день розгляду справи
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій призначених
відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
вересень, листопад 2014 року
відповідачем не сплачена.

Згідно наданих Розрахунків, відповідач
зобов'язаний був відшкодувати УПФУ
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій за Списком №2 за
вересень, листопад 2014 року в розмірі
32394,99 грн. (а.с. 6, 7, 8, 18, 19, 20).

Станом на день розгляду справи
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій призначених
відповідно до п. «б»-«з» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
вересень, листопад 2014 року
відповідачем не сплачена.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від
05.11.1991 року (вступив в дію з 01.01.1992 року)
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи: працівники зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими та особливо важкими
умовами праці за Списком № 1 та на
інших роботах з шкідливими і тяжкими
умовами праці по Списку № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України за результати атестації
робочих місць.

Категорії працівників, які мають право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
визначені ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

Зокрема, відповідно до п. «а»ст. 13
передбачається, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці - за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів Україні і за результатами
атестації робочих місць; а відповідно
до п. «б» п. 2 ст. 13 право на пенсію на
пільгових умовах мають працівники,
зайняті повний робочий день на роботах
із шкідливими та важкими умовами праці,
передбачених списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України і за результатами атестації
робочих місць.

Ст. 1, п. 1 ст. 2 та п. 1 ст. 4 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» від 26.06.1997р. № 400
(у подальшому -Закон № 400) передбачено
покриття витрат на відшкодування і
доставку пільгових пенсій та
встановлено, зокрема, що суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності є платниками збору
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування; об'єктом
оподаткування є фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до п.п. «а», «б»-«з»ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення»до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»(чоловіки -60
років, жінки - 55 років) за ставкою збору
100 відсотків від вказаних витрат. Ст. 3
вказаного Закону передбачено, що збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування сплачується до Пенсійного
фонду України у порядку, визначеному
законодавством України.

З 01.04.2004р. набрав чинності Закон України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»від 09.07.2003р. №
1058-ІV (у подальшому -Закон № 1058), пунктом
2 Прикінцевих положень якого
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
вищезазначеним особам пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Таким чином, суб'єкти підприємницької
діяльності зобов'язані відшкодовувати
Пенсійному фонду України фактичні
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених їх
працівникам відповідно до п. «а»та п.
«б» - «з» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.

Відповідно до частини 2 розділу ХV
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-IV (далі Закон № 1058-IV) пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Порядок відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
регламентується Інструкцією про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003р. № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16.01.2004р. за № 64/8663 (далі -
Інструкція). Відповідно до п.6.4., 6.5, 6.8.
Інструкції розмір сум до відшкодування
за поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (додаток 6 до
Інструкції), які надсилаються
підприємствам до 20 січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій. Ці розрахунки
складаються на підставі відомостей
відділів з призначення пенсій органів
Пенсійного фонду України. Підприємства
щомісяця до 25 числа вносять до
Пенсійного фонду України зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Як
вбачається із доданих до матеріалів
справи Розрахунків суми боргу по
компенсації виплат по пільговим
пенсіям, у страхувальника за вересень,
листопад 2014 року рахується не сплачена
заборгованість у сумі 78923,93 грн. (а.с. 5, 9,
13, 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 23 Закону № 1058-1V спори, що
виникають з правовідносин за цим
Законом, вирішуються органами
Пенсійного фонду України та у судовому
порядку.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача є
законними та обгрунтованими, а позов
таким, що підлягає задоволенню.

Суд також зазначає, що не приймає до
уваги заперечення відповідача проти
позову, оскільки підприємством надано
до суду будь-яких доказів, що свідчать
про звільнення його як платника зборів
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від сплати
обов'язкових платежів до Пенсійного
фонду України.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійсненні
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду в м.Нікополі та
Нікопольському районі
Дніпропетровської області до
Публічного акціонерного товариства
«Нікопольський завод трубопровідної
арматури» про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Нікопольський завод
трубопровідної арматури» (53200,
Дніпропетровська область, м.Нікополь,
вул.Електрометалургів, буд. 300, ) на користь Управління
Пенсійного фонду України в м.Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області (53210,
Дніпропетровська область, м.Нікополь,
пр.Трубників, буд. 11-б) заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
призначених за списком 1 та списком 2 за
вересень, листопад 2014 року в розмірі
78923,93 грн. (сімдесят вісім тисяч
дев»ятьсот двадцять три грн. 93 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя І.В.
Тулянцева