Справа № 162/587/14-а, 2а-162/80/14
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2014р.
Справа № 876/6865/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Іщук Л.П.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області, смт.Любешів Волинської
області

на постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 17.06.2014р. у
справі №162/587/14-а

за позовом ОСОБА_1, смт.Любешів
Волинської області

до управління Пенсійного фонду України
в Любешівському районі Волинської
області, смт.Любешів Волинської
області

про визнання дій неправомірними по
відмові у перерахунку пенсії,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2014р. позивач: ОСОБА_1 звернулась до
Любешівського районного суду
Волинської області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області про визнання дій
неправомірними по відмові у
перерахунку пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, просила
визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області щодо відмови в
проведенні розрахунку на збільшення їй
пенсії на один процент заробітку за
кожен рік роботи понад мінімальний
стаж 15 років - неправомірними;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області провести їй
перерахунок та виплату пенсії в межах
строку позовної давності, відповідно
до вимог ч.2 ст.56 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" із
збільшенням пенсії на один процент
заробітку за кожен рік роботи понад
встановлений стаж - 15 років.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 17.06.2014р. у
справі №162/587/14-а позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково, визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області щодо відмови в проведенні
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з її
збільшенням на 1% заробітку за кожен рік
роботи понад мінімальний стаж 15 років
відповідно до положень ч.2 ст.56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області, починаючи з
28.05.2014р., провести перерахунок та
виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2
ст.56 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" із збільшенням пенсії на 1%
заробітку за кожен рік роботи понад
стаж 15 років, але не вище 75% заробітку;
постанову у межах суми стягнення за
один місяць звернено до негайного
виконання; у задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив відповідач:
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області, який у поданій апеляційній
скарзі, посилаючись на те, що при
винесенні даного рішення судом
неповністю з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та порушено норми матеріального права,
просив скасувати оскаржувану
постанову та постановити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
позивача відмовити повністю. Доводи
апеляційної скарги обґрунтовано тим,
що перерахунок пенсії позивачу
необхідно проводити згідно вимог
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", а не згідно ч.2 ст.56 Закону
України "Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

24.09.2014р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від ОСОБА_1 надійшло заперечення на
апеляційну скаргу, у якому позивач
зазначила, що рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
просила апеляційну скаргу залишити без
задоволення, оскаржуване рішення
залишити без змін.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, тому
колегія суддів, у відповідності до
вимог ст.197 КАС України, вважає можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на апеляційну скаргу у
їх сукупності, колегією суддів
апеляційного суду встановлено
наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивач ОСОБА_1 є постраждалою від
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
3 категорії, що підтверджується
відповідним посвідченням.

ОСОБА_1 з 27.01.2010р. призначено пенсію із
зменшенням пенсійного віку на підставі
ст.55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Загальний страховий стаж з 01.05.2014р.
становив 37 років 06 місяців 02 днів (а.с.7).

Згідно із вимогами п.13 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", якщо особа має право на
отримання пенсії відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та цього
Закону, призначається одна пенсія за її
вибором.

Відповідно до вимог ч.2 ст.56 вказаного
Закону, право на пенсію в повному
розмірі мають громадяни, віднесені до
категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи
не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15
років, із збільшенням пенсії на один
процент заробітку за кожний рік роботи
понад встановлений цим пунктом стаж,
але не вище 75% заробітку, а громадянам,
які відпрацювали за списком №1,
чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7
років 6 місяців і більше - не вище 85%
заробітку.

Аналізуючи вказану норму Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", колегія
суддів зауважує, що збільшення пенсії
встановлюється у відсотку до
заробітку. Тому, для застосування цієї
норми Закону істотне значення має та
обставина, який саме заробіток обраний
для нарахування пенсії, так як зокрема
ст.57 вказаного Закону визначено за який
час може бути обрано заробіток для
обчислення пенсії за бажанням того, хто
звернувся за пенсією.

Норма ч.2 ст.56 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" нерозривно пов'язана із
обранням заробітку для нарахування
пенсії відповідно до ст.57 вказаного
Закону, оскільки є істотним, чи було
взято для нарахування пенсії заробіток
за будь-які 12 місяців підряд роботи на
територіях радіоактивного забруднення
(чи ще більш короткі строки, визначені
цією статтею Закону) або ж було взято
заробіток відповідно до ст.40 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування". В цій
частині визначення пенсійної виплати
має зберігатись системність підходу:
застосування для нарахування
підвищення пенсії за страховий стаж
норм того Закону, за яким обрано
заробіток для нарахування основної
пенсії, так як підвищення пенсії за
страховий стаж пов'язане із заробітком,
з якого нараховано пенсію.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів вважає, що позивач
обрала умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення, встановлені
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Статтею 56 цього Закону передбачено
пільги щодо обчислення стажу роботи
(служби) осіб, які підпадають під його
дію. Зокрема, згідно із вимогами ч.2
зазначеної статті, право на пенсію в
повному розмірі мають громадяни,
віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови
стажу роботи не менше ніж 20 років
чоловіки, 15 років жінки, зі збільшенням
пенсії на 1% заробітку за кожний рік
роботи понад установлений стаж, але не
вище 75% заробітку, а громадянам, які
відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10
років і більше, жінки - 7 років 6 місяців
і більше, - не вище 85% заробітку.

Водночас порядок перерахунку пенсій
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" не встановлений, що є
підставою для застосування судом при
розгляді цього публічно-правового
спору аналогії закону на підставі ч.7
ст.9 КАС України. Ознакам, передбаченим
вказаною процесуальною нормою,
відповідає абз.2 ч.1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", яким
передбачено, що за кожний повний рік
страхового стажу понад установлений
законом мінімальний трудовий стаж,
необхідний для призначення пенсії за
віком, остання збільшується на 1%
визначеної законом її розрахункової
величини.

Для громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
ця розрахункова величина має пільговий
характер і визначена в ч.2 ст.56 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" як сума
заробітку за кожний рік роботи понад
встановлений цим пунктом стаж роботи.
Згідно з цим Законом вона дорівнює
мінімальному розміру пенсії за віком,
який згідно з абз.2 ч.1 ст.28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
встановлений у розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що при
визначенні розміру пенсії позивачу
застосуванню підлягають положення ч.2
ст.56 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відтак, колегія апеляційного суду
вважає, що доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, постанова суду першої
інстанції ґрунтується на правильно
встановлених обставинах справи та
прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому апеляційну скаргу слід залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області, смт.Любешів Волинської
області на постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
17.06.2014р. у справі №162/587/14-а за позовом
ОСОБА_1, смт.Любешів Волинської області
до управління Пенсійного фонду України
в Любешівському районі Волинської
області, смт.Любешів Волинської
області про визнання дій
неправомірними по відмові у
перерахунку пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -
залишити без задоволення.

2. Постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 17.06.2014р. у
справі №162/587/14-а за позовом ОСОБА_1,
смт.Любешів Волинської області до
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області, смт.Любешів Волинської
області про визнання дій
неправомірними по відмові у
перерахунку пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя

Л.П. Іщук

Суддя
В.П.
Сапіга