Справа № 135/1615/14-а
Суддя: Волошина Т. В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
Провадження у справі № 2-а/135/80/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2014
Ладижинський міський суд Вінницької
області

у складі: головуючого судді Волошиної
Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Масняк О.О.,

розглянувши у скороченому судовому
засіданні в м. Ладижині Вінницької
області адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Ладижині
Вінницької області про визнання
неправомірним рішення суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Ладижинського міського суду
надійшов позов ОСОБА_1 про визнання
неправомірним рішення Управління
Пенсійного Фонду України у м. Ладижині
Вінницької області, в якому позивач
просить визнати неправомірним рішення
(розпорядження) відповідача -
управління Пенсійного фонду України у
м. Ладижин, №13 від 12.09.2014 про відмову у
призначенні йому пільгової пенсії за
віком із зниженням пенсійного віку,
відповідно до вимог п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та відмову зарахувати
пільговий стаж згідно листа
відповідача №1439/06-31/02 від 25.09.2014;
зобов'язати відповідача зарахувати
йому до пільгового стажу роботи для
призначення пенсії на пільгових умовах
по Списку №2 періоди роботи: з 24.01.1983 по
02.07.1990 (7 років, 5 міс., 8 дн.) на посаді
електрозварника в СУ Одеської атомної
ТЕЦ треста «Юженергострой»; з 02.07.1990 по
28.11.1991 (1 рік, 4 міс., 26 дн.) на посаді
електрозварника в Орендному
підприємстві «ОдесаТЄЦстрой»; з 22.09.1992
по 12.07.1994 (1 рік, 9 міс., 20 дн.) на посаді
електрогазозварника, зайнятого
різанням та ручним зварюванням, на
Ладижинській ТЕС ПАТ «ДТЕК
ЗАХІДЕНЕРГО»; з 01.02.1995 по 27.09.1995 ( 7 міс., 26
дн.) на посаді електрогазозварника
ручного зварювання металу на
Ладижинському заводі силікатної цегли;
з 13.05.1996 по 26.02.1998 (1 рік, 9 міс., 13 дн.) на
посаді електрогазозварника, зайнятого
на різанні і ручному зварюванні на ВАТ
«Біолік»; зобов'язати відповідача
призначити та виплачувати йому пенсію
за віком із скороченням пенсійного
віку, відповідно до ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та п. «б»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», відповідно до поданої
ним 18.08.2014 заяви про призначення пенсії,
із врахуванням пільгового стажу його
роботи за Списком №2, зазначеного в п.2
позовних вимог.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
згідно ст. 55 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», він як потерпілий від
чорнобильської катастрофи, має право
на зниження пенсійного віку на 5 років.
Окрім того, згідно п. б ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають на пенсію за
віком працівники, зайняті повний
робочий день на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 2
виробництв, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 з них не менше 12 років
6 місяців на зазначених роботах.

Тобто, потерпілим від Чорнобильської
катастрофи, які відпрацювали на
роботах шкідливими і важкими умовами
праці за Списком № 2 (чоловіки - 12 років 6
місяців більше), вік виходу на пенсію
зменшується додатково на один рік,
понад передбачений ст. 55 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

18.08.2014 він звернувся до управління
Пенсійного фонду України у м.Ладижин із
заявою про призначення йому пенсії на
пільгових умовах за Списком №2, із
зменшенням пенсійного віку, відповідно
до умов, встановлених Законами України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та «Про
пенсійне забезпечення». На
підтвердження свого права на пільгову
пенсію із зменшенням пенсійного віку
ним було подано відповідачу всі наявні
документи, зокрема, про стаж роботи та
заробітну плату.

Проте, 12.09.2014 розпорядженням № 13
управлінням Пенсійного фонду України у
м. Ладижин позивачу було відмовлено в
призначенні пенсії на пільгових
умовах на підставі поданих ним
документів. В зазначеному
розпорядженні відповідачем було
роз'яснено порядок підтвердження
пільгового стажу роботи, порядок
оскарження розпорядження та
повідомлено, що період його роботи з
22.09.1992 по 12.07.1994 на посаді
електрогазозварника в цеху по ремонту
котельного обладнання на Ладижинській
ТЕС та період роботи з 13.05.1996 по 26.02.1998 на
посаді електрогазозварника на ВАТ
«Біолік» неможливо зарахувати до
пільгового стажу роботи, оскільки
зазначена посада не відповідає
спискам, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України №162 від
11.03.1994, чинним на період його роботи.

Разом з тим, оскільки в трудовій книжці
позивача містяться записи й про інші
періоди його пільгової роботи на
посадах, віднесених до Списку №2,
робота на яких дає право на призначення
пільгової пенсії, 16.09.2014 він звернувся
до відповідача з письмовою заявою та
просив повідомити чи зараховано до
пільгового стажу роботи по Списку №2,
зокрема, періоди роботи з 24.01.1983 по
02.07.1990 на посаді електрозварювальника
в СУ Одеської атомної ТЕЦ треста
«Юженергострой» та з 02.07.1990 по 28.11.1991 на
посаді електрозварювальника в
Орендному підприємстві
«ОдесаТЄЦстрой».

Листом №1439/06-31/02 від 25.09.2014
відповідачем було повідомлено
позивача про те, що зазначені ним в
заяві періоди пільгової роботи йому
також не зараховані до пільгового
стажу роботи, оскільки в наданій
довідці з ВАТ «Південенергобуд» ВАТ
«Юженергострой» не зазначено періодів
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, до якого включається
зазначений період роботи. Тобто, за
відсутності необхідної уточнюючої
довідки підприємства, форма і зміст
якої затверджено постановою КМУ №637
від 12.08.1993 р., запитуваний ним період
роботи не може бути зарахований
відповідачем до пільгового стажу по
Списку №2.

Однак, вважає, що відповідачем
неправомірно не зараховано йому до
пільгового стажу роботи по Списку №2
зазначені періоди роботи, оскільки
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно до
пунктів «а», «б» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
регулюється Порядком застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженим Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
18.11.2005 р. №383, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 1 грудня
2005 р. за №1451/11731 (далі Порядок).

Відповідно до п.3 вказаного Порядку, при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи
особи.

Отже, при визначенні його права на
пільгову пенсію за віком застосуванню
підлягає Список №2 виробництв, цехів,
професій та посад з важкими умовами
праці, робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах та
в пільгових розмірах, затверджений
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 №1173, що був чинний на період його
роботи з 24.01.1983 по 02.07.1990 на посаді
електрозварника в СУ Одеської атомної
ТЕЦ треста «Юженергострой» та з 02.07.1990
по 28.11.1991 на посаді електрозварника в
Орендному підприємстві
«ОдесаТЄЦстрой».

Відповідно до зазначеного Списку №2,
Розділу ХХХІІ «Загальні професії»,
пільговою є робота на посаді
електрозварника.

Періоди його роботи на інших
підприємствах (на Ладижинській ТЕС ПАТ
«ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» з 22.09.1992 по 12.07.1994;
на Ладижинському заводі силікатної
цегли з 01.02.1995 по 27.09.1995; на ВАТ
«Біолік» з 13.05.1996 по 26.02.1998) на посадах,
робота на яких дає право на пільгову
пенсію по віку регулюється Списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників з шкідливими та важкими
умовами праці, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №162 від
11.03.1994.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначається порядок
підтвердження стажу роботи. Основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
зазначається у даній статті, є трудова
книжка.

У випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, у
відповідності з п.20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМУ №637 від
12.08.1993 року, для підтвердження
спеціального стажу приймаються
уточнюючі довідки підприємств,
організацій.

Отже, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, зокрема й
пільговий, є трудова книжка. Лише в разі
відсутності в трудовій книжці
відомостей про право на пільгову
пенсію чи при невідповідності записів
в трудовій книжці відомостям про
назву професії (посади), зазначеним в
Списках №1 та №2, відповідно до яких
визначається право на пільгову пенсію
по Списку №1 чи Списку №2, в такому разі
для підтвердження спеціального стажу
необхідно надавати уточнюючу довідку з
підприємства.

На підтвердження пільгового стажу
роботи, позивачем крім трудової книжки,
також було надано відповідачу
документи, а саме відповідні довідки,
які також підтверджується його
трудовий стаж.

Враховуючи все вищезазначене, вважає,
що рішення відповідача про відмову у
призначенні йому з підстав,
викладених в розпорядженні та відмові
від 25.09.2014, є неправомірним та таким, що
порушує його право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах зі
скороченням пенсійного віку.

Відповідач у визначений строк надав
суду свої заперечення, у яких позов не
визнав, просив відмовити у його
задоволенні, мотивуючи тим, що період
роботи позивача з 22.09.1992 по 12.07.1994 на
посаді електрогазозварника в цеху по
ремонту котельного обладнання на
Ладижинській ТЕС та період роботи з
13.05.1996 по 26.02.1998 на посаді
електрогазозварника на ВАТ «Біолік»
неможливо зарахувати до пільгового
стажу роботи, оскільки зазначена
посада не відповідає спискам,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України №162 від 11.03.1994, чинним
на період роботи позивача. Тому,
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" для призначення пенсії
із зниженням пенсійного віку на 5 років
позивачу немає підстав.

Відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України
справа розглядалася в порядку
скороченого провадження одноособово
суддею без проведення судового
засідання та виклику сторін.

Оцінивши повідомлені сторонами
обставини та давши їм належну юридичну
оцінку, вважаю, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( а.с.5). Тобто, віку 54
років він досяг ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

18.08.2014 ОСОБА_1 звернувся до управління
Пенсійного фонду України у м.Ладижин із
заявою про призначення йому пенсії на
пільгових умовах за Списком №2, із
зменшенням пенсійного віку, відповідно
до умов, встановлених Законами України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та «Про
пенсійне забезпечення». На
підтвердження свого права на пільгову
пенсію із зменшенням пенсійного віку
ним було подано відповідачу всі наявні
в нього документи, зокрема, про стаж
роботи та заробітну плату.

Проте, 12.09.2014 розпорядженням № 13
управлінням Пенсійного фонду України у
м. Ладижин позивачу було відмовлено в
призначенні пенсії на пільгових
умовах на підставі поданих ним
документів. В зазначеному
розпорядженні відповідачем було
роз'яснено порядок підтвердження
пільгового стажу роботи, порядок
оскарження розпорядження та
повідомлено, що період його роботи з
22.09.1992 по 12.07.1994 на посаді
електрогазозварника в цеху по ремонту
котельного обладнання на Ладижинській
ТЕС та період роботи з 13.05.1996 по 26.02.1998 на
посаді електрогазозварника на ВАТ
«Біолік» неможливо зарахувати до
пільгового стажу роботи, оскільки
зазначена посада не відповідає
спискам, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України №162 від
11.03.1994, чинним на період його роботи
(а.с.13-14).

Разом з тим, оскільки в трудовій книжці
позивача містяться записи й про інші
періоди його пільгової роботи на
посадах, віднесених до Списку №2,
робота на яких дає право на призначення
пільгової пенсії, 16.09.2014 позивач
звернувся до відповідача з письмовою
заявою та просив повідомити його чи
зараховано до пільгового стажу роботи
по Списку №2, зокрема, періоди роботи з
24.01.1983 по 02.07.1990 на посаді
електрозварювальника в СУ Одеської
атомної ТЕЦ треста «Юженергострой» та
з 02.07.1990 по 28.11.1991 на посаді
електрозварювальника в Орендному
підприємстві «ОдесаТЄЦстрой» (а.с.15)

Листом №1439/06-31/02 від 25.09.2014
відповідачем було повідомлено
позивача про те, що зазначені ним в
заяві періоди пільгової роботи йому
також не зараховані до пільгового
стажу роботи, оскільки в наданій
довідці з ВАТ «Південенергобуд» ВАТ
«Юженергострой» не зазначено періодів
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, до якого включається
зазначений період роботи. Тобто, за
відсутності необхідної уточнюючої
довідки підприємства, форма і зміст
якої затверджено постановою КМУ №637
від 12.08.1993 р., запитуваний ним період
роботи не може бути зарахований
відповідачем до пільгового стажу по
Списку №2 (а.с.16-17).

Згідно з записами в трудовій книжці,
виданої ОСОБА_1 10 серпня 1978 року, на
момент звернення до відповідача із
заявою про призначення пільгової
пенсії у позивача є такий пільговий
стаж роботи по Списку №2: з 24.01.1983 по
02.07.1990 (7 років, 5 міс., 8 дн.) на посаді
електрозварника в СУ Одеської атомної
ТЕЦ треста «Юженергострой»; з 02.07.1990 по
28.11.1991 (1 рік, 4 міс., 26 дн.) на посаді
електрозварника в Орендному
підприємстві «ОдесаТЄЦстрой»; з 02.12.1991
по 07.09.1992 (9 міс., 5 дн.) на посаді
електрозварника на Підприємстві
«Одесаенергоспецремонт»; з 22.09.1992 по
12.07.1994 (1 рік, 9 міс., 20 дн.) на посаді
електрогазозварника, зайнятого
різанням та ручним зварюванням, на
Ладижинській ТЕС ПАТ «ДТЕК
ЗАХІДЕНЕРГО»; з 01.02.1995 по 27.09.1995 ( 7 міс., 26
дн.) на посаді електрогазозварника
ручного зварювання металу на
Ладижинському заводі силікатної цегли;
з 13.05.1996 по 26.02.1998 (1 рік, 9 міс., 13 дн.) на
посаді електрогазозварника, зайнятого
на різанні і ручному зварюванні на ВАТ
«Біолік»(а.с.18-21).

Отже, загальна кількість пільгового
стажу позивача по Списку №2 на момент
звернення за призначенням пенсії в
серпні 2014 року складає 13 років 7
місяців 8 днів (7р.5міс.8дн. + 1р.4міс.26дн. +
9міс.5дн. + 1р.9міс.20дн. + 7міс.26дн. +
1р.9міс.13дн.)

Окрім трудової книжки позивачем на
підтвердження роботи на пільгових
умовах по Списку №2 на різних
підприємствах також надані наступні
докази:

- за період роботи в СУ Одеської
атомної ТЕЦ треста «Юженергострой» (з
24.01.1983 по 02.07.1990), Орендному підприємстві
«ОдесаТЄЦстрой» (з 02.07.1990 по 28.11.1991) -
довідку ВАТ «Південенергобуд» (ОАО
«Южєнергострой») з якої вбачається, що
ОСОБА_1, електрозварник 4 розряду, в 1987,
1988, 1989 знаходився у відрядженнях в с.
Скибенці Київської області, в
м.Славутич (а.с.22) та довідки про
нараховану та виплачену йому на
зазначеному підприємстві заробітну
плату за період з січня 1983 року по
листопад 1991 року включно (а.с.23-24).

- за період роботи на Ладижинській ТЕС
ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (з 22.09.1992 по
12.07.1994) - довідку №48 від 29.08.2014 про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, якою
підтверджено період пільгової роботи
позивача та назву пільгової професії,
яка повністю відповідає відомостям
про пільгову професію (посаду),
зазначеним в Списку №2 від 1994 року, з
якої вбачається що з 22.09.1992 по 12.07.1994 він
працював за професією, посадою
електрогазозварника, зайнятого
різанням та ручним зварюванням (а.с.25).

- за період роботи позивача на
Ладижинському заводі силікатної цегли
(з 01.02.1995 по 27.09.1995) - довідку про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, якою
підтверджено період пільгової роботи
позивача та назву пільгової професії,
яка повністю відповідає відомостям
про пільгову професію (посаду),
зазначеним в Списку №2 від 1994 року, з
якої вбачається, що з 01.02.1995. по 27.09.1995
позивач працював за професією, посадою
електрогазозварника ручного
зварювання металу (а.с.27).

- за період роботи позивача на ВАТ
«Біолік» (з 13.05.1996 по 26.02.1998 ) - довідку
№9 від 20.08.2014 про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, якою підтверджено
період моєї пільгової роботи та назву
пільгової професії, яка повністю
відповідає відомостям про пільгову
професію (посаду), зазначеним в Списку
№2 від 1994 року, з якої вбачається, що з
13.05.1996 по 26.02.1998 позивач працював за
професією, посадою
електрогазозварника, зайнятого на
різанні і ручному зварюванні (а.с.28).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування та їх
посадови особи зобов'язані діяти лише
на підставі та у межах повноважень та
засобами, передбаченими Конституцією
та законами України.

В статті 1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» гарантовано право
громадян на державне пенсійне
забезпечення.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
пенсію за віком на пільгових умовах
незалежно від місця останньої роботи
мають працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років при
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 12 років б місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначається порядок
підтвердження стажу роботи. Основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
зазначається у даній статті, є трудова
книжка.

У випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, у
відповідності з п.20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМУ №637 від
12.08.1993 року, для підтвердження
спеціального стажу приймаються
уточнюючі довідки підприємств,
організацій.

Отже, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, зокрема й
пільговий, є трудова книжка. Лише в разі
відсутності в трудовій книжці
відомостей про право на пільгову
пенсію чи при невідповідності записів
в трудовій книжці відомостям про
назву професії (посади), зазначеним в
Списках №1 та №2, відповідно до яких
визначається право на пільгову пенсію
по Списку №1 чи Списку №2, в такому разі
для підтвердження спеціального стажу
необхідно надавати уточнюючу довідку з
підприємства.

З розпорядження відповідача №13 від
12.09.2014 про відмову у призначенні
позивачу пенсії вбачається, що
підставою відмови йому у призначенні
пільгової пенсії є незарахування
відповідачем періодів пільгової
роботи з 22.09.1992 по 12.07.1994 на посаді
електрогазозварника в цеху по ремонту
котельного обладнання на Ладижинській
ТЕС та період роботи з 13.05.1996 по 26.02.1998 на
посаді електрогазозварника на ВАТ
«Біолік», підтверджених трудовою
книжкою та уточнюючими довідками
підприємств. З листа №1439/06-31/02 від
25.09.2014 вбачається, що, крім зазначених
в розпорядженні періодів роботи,
позивачу також не зараховуються до
пільгового стажу роботи періоди роботи
з 24.01.1983 по 02.07.1990 на посаді
електрозварювальника в СУ Одеської
атомної ТЕЦ треста «Юженергострой» та
з 02.07.1990 по 28.11.1991 на посаді
електрозварювальника в Орендному
підприємстві «ОдесаТЄЦстрой».

Проте, суд вважає, що відповідачем
неправомірно не зараховано позивачу до
пільгового стажу роботи по Списку № 2
вказані вище періоди роботи, оскільки
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно до
пунктів «а», «б» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
регулюється Порядком застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженим Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
18.11.2005 р. №383, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 1 грудня
2005 р. за №1451/11731 (далі Порядок).

Відповідно до п.3 вказаного Порядку, при
визначенні права на пенсію за віком на
пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи
особи.

Отже, при визначенні права позивача на
пільгову пенсію за віком застосуванню
підлягає Список №2 виробництв, цехів,
професій та посад з важкими умовами
праці, робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах та
в пільгових розмірах, затверджений
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 №1173, що був чинний на період
роботи позивача з 24.01.1983 по 02.07.1990 на
посаді електрозварника в СУ Одеської
атомної ТЕЦ треста «Юженергострой» та
з 02.07.1990 по 28.11.1991 на посаді
електрозварника в Орендному
підприємстві «ОдесаТЄЦстрой».

Відповідно до зазначеного Списку №2,
Розділу ХХХІІ «Загальні професії»,
пільговою є робота на посаді
електрозварника.

Періоди роботи на інших підприємствах
(на Ладижинській ТЕС ПАТ «ДТЕК
ЗАХІДЕНЕРГО» з 22.09.1992 по 12.07.1994; на
Ладижинському заводі силікатної цегли
з 01.02.1995 по 27.09.1995; на ВАТ «Біолік» з
13.05.1996 по 26.02.1998) на посадах, робота на
яких дає право на пільгову пенсію по
віку регулюється Списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників з шкідливими та важкими
умовами праці, зайнятість в яких дає
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №162 від
11.03.1994 р.

Зокрема, відповідно до розділу
«ХХХІІІ. Загальні професії»
зазначеного Списку №2, пільговими є,
зокрема, такі професії (посади): 756
Електрогазозварники, зайняті на
різанні і ручному зварюванні, на
напівавтоматичних машинах, а також на
автоматичних машинах із застосуванням
флюсів,що містять шкідливі речовини не
нижче 3 класу небезпеки; 36
Електрозварники ручного зварювання.

Отже, з врахуванням викладеного та на
підставі вищезазначених документів,
підтверджуючих факт пільгової роботи
позивача по Списку №2 на різних
підприємствах протягом 13 років 7
місяців та 8 днів на посадах
електрозварника та
електрогазозварника, на умовах
зайнятості повний робочий день, суд
вважає, що зарахуванню до стажу, який
дає право на призначення позивачу
пенсії на пільгових умовах за Списком
№2 підлягають всі вищезазначені
періоди роботи: в СУ Одеської атомної
ТЕЦ треста «Юженергострой» з 24.01.1983 по
02.07.1990 (7 років, 5 міс., 8 дн.); в Орендному
підприємстві «ОдесаТЄЦстрой» з 02.07.1990
по 28.11.1991 (1 рік, 4 міс., 26 дн.); на
Підприємстві «Одесаенергоспецремонт»
з 02.12.1991 по 07.09.1992 (9 міс., 5 дн.); на
Ладижинській ТЕС ПАТ «ДТЕК
ЗАХІДЕНЕРГО» з 22.09.1992 по 12.07.1994 (1 рік, 9
міс., 20 дн.); на Ладижинському заводі
силікатної цегли з 01.02.1995 по 27.09.1995 ( 7
міс., 26 дн.); на ВАТ «Біолік» з 13.05.1996 по
26.02.1998 (1 рік, 9 міс., 13 дн.).

А тому, наявні всі підстави для
призначення позивачу пенсії за віком
на пільгових умовах по Списку №2,
оскільки позивач, маючи вік 54 роки та
загальний стаж роботи не менше 25 років,
пропрацював на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за Списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад
більше 12 років 6 місяців.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілям, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суб'єкти владних повноважень
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З урахуванням вищенаведеного, суд
дійшов висновку про те, що відповідач у
справі при відмові позивачеві у
призначенні пільгової пенсії та у
зарахуванні до пільгового стажу, який
дає право пільгового пенсійного
забезпечення за Списком №2 діяв
протиправно, порушуючи права та
законні інтереси позивача у справі.

Відповідно до ч.2 ст.162 Кодексу у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову, зокрема,
про визнання протиправними дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, зобов'язання відповідача
вчинити певні дії, іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України у
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. У
відповідності до наведених вимог,
відповідач як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірності
прийнятого ним рішення, про оскарження
якого заявлено позов.

А тому суд знаходить всі правові
підстави для задоволення позову,
оскільки рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Ладижині
Вінницької області, викладене у формі
розпорядження № 13 від 02.09.2014 про
відмову ОСОБА_1 у призначенні пільгової
пенсії із зниженням пенсійного віку,
відповідно до вимог п. "б" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" та
ст. 55 Закону України України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та відмови
зарахувати пільговий стаж згідно листа
відповідача №1439/06-31/02 від 25.09.2014 є
протиправним, і тому вважає за
необхідне зобов'язати відповідача
призначити йому пенсію за віком на
пільгових умовах.

Статтею 83 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» закріплені строки
призначення пенсій, згідно з якими
пенсії призначаються з дня звернення
за пенсією, крім тих випадків, коли
пенсії призначаються з більш раннього
строку, а саме: пенсії за віком та по
інвалідності призначаються з дня
досягнення пенсійного віку або
відповідно встановлення інвалідності
органами медико-соціальної експертизи,
якщо звернення за пенсією надійшло не
пізніше 3 місяців з дня досягнення
пенсійного віку або встановлення
інвалідності.

Оскільки позивач досяг пенсійного віку
54 роки ІНФОРМАЦІЯ_2 року, звернувся за
пенсією 18 серпня 2013 року, тобто не
пізніше 3 місяців з дня досягнення
пенсійного віку, тому пенсія йому має
бути призначена з дня досягнення
пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати із
Державного бюджету України. Квитанцією
від 17.11.2014 документально підтверджено
судові витрати здійснені позивачем в
розмірі 73,08 грн, а тому вони підлягають
стягненню з Державного бюджету країни.

На підстав п. «б» ст. 13, ст 62, 83, Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94,158,162,163,167,
255,257 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірним рішення
(розпорядження) відповідача -
управління Пенсійного фонду України у
м. Ладижин, №13 від 12.09.2014 року, про
відмову у призначенні ОСОБА_1
пільгової пенсії за віком із зниженням
пенсійного віку, відповідно до вимог п.
«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ст. 55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та відмову
зарахувати пільговий стаж згідно листа
відповідача №1439/06-31/02 від 25.09.2014.

Зобов'язати відповідача - управління
Пенсійного фонду України у м. Ладижин
Вінницької області зарахувати ОСОБА_1
до пільгового стажу роботи для
призначення пенсії на пільгових умовах
по Списку №2 періоди роботи: з 24.01.1983
р. по 02.07.1990 р. (7 років, 5 міс., 8 дн.) на
посаді електрозварника в СУ Одеської
атомної ТЕЦ треста «Юженергострой»; з
02.07.1990 р. по 28.11.1991р. (1 рік, 4 міс., 26 дн.) на
посаді електрозварника в Орендному
підприємстві «ОдесаТЄЦстрой»; з 22.09.1992
р. по 12.07.1994 р. (1 рік, 9 міс., 20 дн.) на
посаді електрогазозварника, зайнятого
різанням та ручним зварюванням, на
Ладижинській ТЕС ПАТ «ДТЕК
ЗАХІДЕНЕРГО»; з 01.02.1995 р. по 27.09.1995 р. ( 7
міс., 26 дн.) на посаді
електрогазозварника ручного
зварювання металу на Ладижинському
заводі силікатної цегли; з 13.05.1996 р. по
26.02.1998 р. (1 рік, 9 міс., 13 дн.) на посаді
електрогазозварника, зайнятого на
різанні і ручному зварюванні на ВАТ
«Біолік».

Зобов'язати відповідача - управління
Пенсійного фонду України у м. Ладижин
Вінницької області призначити та
виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із
скороченням пенсійного віку,
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та п. «б»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», відповідно до поданої
мною 18.08.2014 року заяви про призначення
пенсії, із врахуванням пільгового
стажу мої роботи за Списком №2,
зазначеного в п.2 позовних вимог.

Постанова підлягає негайному
виконанню, у межах суми стягнення за
один місяць.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 73 (сімдесят три)
гривні 08 коп. судового збору.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному статтею 254 КАС України.

Відповідно до статті 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області
Т.В. Волошина