Справа № 808/1356/14
Суддя: Нагорна Л.М.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2014 рокусправа № 808/1356/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Нагорної Л.М.

суддів: Мельника
В.В. Юхименка О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Лащенка Р.В.

представника позивача - Білюшова В.М.
(довіреність від 25.06.2014)

представника відповідача - Кравченко
М.С. (довіреність від 08.01.2014)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року у справі № 808/1356/14 за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Карлсберг Україна" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування податкових
повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Карлсберг Україна" (надалі -
Позивач) звернулося з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів (надалі - Відповідач), у
якому просило:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 26.09.2013 року, яким Позивачу
було збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток на суму 15 654,00 грн., в тому числі
15 653,00 грн. за основним платежем та 1,00
грн. за нарахованими штрафними
санкціями;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 26.09.2013 року, яким Позивачу
було збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на суму 12 524,00 грн., в
тому числі 12 523,00 грн. за основним
платежем та 1,00 грн. за нарахованими
штрафними санкціями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
підтвердження реальності
господарських операцій Позивача з його
контрагентами ними були надані всі
належним чином оформлені первинні
документи, до яких у податкового органу
зауважень не виникало. Висновки
податкового органу про нереальність
правочинів, укладених між Позивачем та
ПП «ВКФ «Трансбудсервіс» з огляду на
висновки акту про неможливість
проведення зустрічної звірки
останнього, є безпідставними, оскільки
такі акти не можуть фіксувати
наявність чи відсутність у
контрагентів можливості здійснювати
господарську діяльність, адже фактичне
дослідження первинних документів цих
підприємством контролюючим органом в
такому випадку не здійснюється.
Зазначають, що у вказаних актах про
неможливість проведення зустрічних
звірок контрагентів Позивача
містяться лише припущення Відповідача
про можливі порушення з боку
контрагентів постачальника Позивача у
другому та подальшому ланцюгах. В той
же час, будь-які судові рішення, яким б
визнавалися недійсними договори між
ПАТ «Карлсберг Україна» та його
контрагентами відсутні. Крім того,
платник податків не мусить нести
відповідальність за можливі порушення
податкового законодавства його
контрагентами. (а.с.3-8)

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року адміністративний позов
Публічного акціонерного товариства
"Карлсберг Україна" задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
прийняті Спеціалізованою державною
податковою інспекцією з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів податкове
повідомлення-рішення форми "Р" №
від 26.09.2013 та податкове
повідомлення-рішення форми "Р" №
від 26.09.2013.

Рішення суду обґрунтовано тим, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення є протиправним, з
огляду на те, що надані до суду первинні
документи в повній мірі підтвердили
факт реальності здійснення
господарських операцій між Позивачем
та його контрагентом, який на момент
укладення правочинів з ПАТ «Карлсберг
Україна» був належним чином
зареєстрований як платник ПДВ. (а.с.168-171)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Спеціалізована державна
податкової інспекція з обслуговування
великих платників податків у м.
Запоріжжі Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів подала
апеляційну скаргу, відповідно до якої,
посилаючись на невірне застосування
судом норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року та прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог в
повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовували тим,
що відомості, які містяться у
податкових накладних, наданих до
перевірки Позивачем, не підтверджені
документально зустрічною звіркою ПП
«ВКФ «Трансбудсервіс». Зазначають, що
вказаний контрагент у перевіряємий
період не мав трудових відносин з
громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на яких
оформлялися перепустки Позивачем та
які мали виконувати роботи за
договором, укладеним між ПАТ
«Карлсберг Україна» та ПП «ВКФ
«Трансбудсервіс». Крім того, вказаний
контрагент відсутній за
місцезнаходженням, про що здійснено
відповідний запис у ЄДР. (а.с.177-179).

ПАТ «Карлсберг Україна» надало
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких просило апеляційну скаргу
Відповідача залишити без задоволення,
а постанову суду першої інстанції
залишити без змін. Зазначають, що
висновки податкового органу про
нереальність господарських відносин
Позивача з його контрагентами
ґрунтуються лише на даних актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки ПП «ВКФ «Трансбудсервіс». При
цьому зазначали, що факт здійснення
господарських відносин підтверджено
належним чином оформленими первинними
документами. (а.с.186-188)

У судовому засіданні представник
Відповідача - СДПІ з обслуговування
великих платників податків у м.
Запоріжжі, вимоги апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити із
підстав, у ній зазначених.

Представник Позивача - ПАТ «Карлсберг
Україна», просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, посилаючись на
необґрунтованість її доводів, про що
ними детально зазначено у наданих до
суду запереченнях.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ПАТ «Карлсберг
Україна» зареєстроване як юридична
особа Виконавчим комітетом
Запорізької міської ради 05.08.1993 року.
(а.с.115,116)

Уповноваженими особами СДПІ у м.
Запоріжжі було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ПАТ "Карлсберг Україна" з
питання своєчасності, достовірності та
повноти нарахування та сплати до
бюджету податку на додану вартість по
взаємовідносинах з контрагентами по
господарських операціях, ПДВ по яких
відображено у складі податкового
кредиту з платниками податків: ПП "ВКФ
"Трансбудсервіс" за період з 01.03.2011 по
31.03.2011, ТОВ "Альфакласс" за період
серпень, вересень, жовтень 2010 року,
липень 2012 року, та по податку на
прибуток за періоди, в яких відображено
витрати по взаємовідносинах із
зазначеними контрагентами, за
результатами якої складено Акт
№123/27-00/00377511 від 12.09.2013.(а.с.9-35)

Перевіркою встановлено порушення:

- пункту 44.1 статті 44, пункту 198.1, пункту
198.3 статті 198, пункту 198.6 статті 198,
пункту 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України, внаслідок чого підприємством
безпідставно занижено податок на
додану вартість у сумі 12 523 грн., у тому
числі по періодам: за квітень 2011 року у
сумі 12 523 грн.

- пункту 5.1, підпункту 5.2.10 пункту 5.2,
підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", внаслідок чого
підприємством безпідставно занижено
податок на прибуток на загальну суму 15
653 грн., у тому числі по періодам: за І
квартал 2011 року у сумі 15 653 грн.

Позивач заперечував проти висновків
вказаного акту перевірки (а.с.41-43), які,
згідно з відповіддю податкового органу
від 24.09.2013 р. № 1729/10/27-о, були залишені
без задоволення. (а.с.44-47)

На підставі акту перевірки
Відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення форми "Р":

- № , яким ПАТ "Карлсберг Україна"
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: податок на
прибуток в сумі 15654 грн., у тому числі 15
653 грн. - основний платіж, 1 грн. - штрафні
(фінансові) санкції; (а.с.37)

- № , яким ПАТ "Карлсберг Україна"
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: податок на
додану вартість в сумі 12 524 грн., у тому
числі 15 523 грн. - основний платіж, 1 грн. -
штрафні (фінансові) санкції. (а.с.39)

Позивач скористався досудовим
порядком адміністративного оскарження
зазначених податкових
повідомлень-рішень. Однак, як випливає
з рішення Міжрегіонального Головного
управління Міндоходів - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників від 29.11.2013 р. № 12570/10/10-233 та
рішення Міністерства доходів та зборів
України від 08.02.2014 р. № 2450/6199/99-10-01-15
скарги ПАТ «Карлсберг Україна», їх
скарги були залишені без задоволення, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення - без змін.
(а.с.54-61,67-69)

Визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень і було
предметом судового розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Карлсберг Україна», суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення є протиправним, з
огляду на те, що надані до суду первинні
документи в повній мірі підтвердили
факт реальності здійснення
господарських операцій між Позивачем
та його контрагентом, який на момент
укладення правочинів з ПАТ «Карлсберг
Україна» був належним чином
зареєстрований як платники ПДВ.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
наявності підстав для скасування
оскаржуваного повідомлення-рішення,
виходячи із наступного.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5
вказаного Закону визначено, що до
складу валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

Не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку - п.5.3.9 пункту 5.3 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, наведеними нормами
матеріального права, визначено
підстави для формування платником
податків податкового кредиту з податку
на додану вартість і до таких підстав
віднесено: наявність господарської
операції, сплата податку на додану
вартість у вартості товарів (робіт,
послуг), факт сплати податку на додану
вартість має підтверджуватися
відповідними податковими накладними,
використанням придбаних товарів
(робіт, послуг) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Пунктом 2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 (далі - Положення)
визначено, що первинні документи (на
паперових і машинозчитувальних носіях
інформації) для надання їм юридичної
сили і доказовості повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назва
підприємства, установи від імені яких
складений документ, назва документа
(форма), код форми, дата і місце
складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у
натуральному і вартісному виразі),
посади, прізвища і підписи осіб,
відповідальних за дозвіл та здійснення
господарської операції і складення
первинного документа.

Згідно з Законом України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинним
документом визнається документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст.9 цього Закону підставою
для бухгалтерського обліку
господарської операції є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа; дату і
місце складання; назву підприємства
від імені якого складений документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Враховуючи вищезазначені норми, у ході
розгляду справи судом повинні
оцінюватися документи, надані
платником податків на підтвердження
свого права на формування витрат та
податкового кредиту з ПДВ.

В силу викладеного будь-які документи
(у тому числі договори, видаткові
накладні, податкові накладні тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Необхідною умовою для цього є
факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

За відсутності факту придбання товарів
(послуг) відповідні суми не можуть
включатися до складу валових витрат та
податкового кредиту навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів. Визначальною має бути
подія, підтверджена документально. При
цьому, документи мають бути складені
особою, яку можливо ідентифікувати,
відповідальною за здійснення
господарської операції.

З огляду на приписи вказаних
законодавчих норм судом апеляційної
інстанції і проводилась перевірка
наданих до суду доказів.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивач протягом періоду, що
перевірявся, мав взаємовідносини з ПП
«ВКФ «Трансбудсервіс».

Як до перевірки податковим органом, так
і до суду першої інстанції Позивачем
надавались первинні документи по
взаємовідносинам з вищевказаним
контрагентом (договір, акт приймання
виконаних будівельних робіт, податкова
накладна, акт взаєморозрахунків,
сальдова відомість, виписка по
банківському рахунку), до яких у
податкового органу зауваження були
відсутні. (а.с.71-73,83-86,87, 134,135, 136)
Підтвердив такий висновок ДПІ і їх
представник у судовому засіданні
апеляційної інстанції.

З огляду на встановлені судом
обставини та наявні первинні
документи, які містять всі необхідні
реквізити та відповідають вимогам,
встановленим чинним законодавством
для первинних документів, які фіксують
факт здійснення господарської
операції і до змісту яких у Відповідача
претензій не виникало, суд дійшов
обґрунтованого висновку про
правомірність включення до
податкового кредиту сум ПДВ за
виконані контрагентом Позивача - ПП
«ВКФ «Трансбудсервіс» - роботи.

Висновки податкового органу щодо
нереальності здійснення господарських
відносин між Позивачем та його
контрагентом були здійснені лише на
підставі даних акту про неможливість
проведення зустрічної звірки по ПП
«ВКФ «Трансбудсервіс». При цьому ніякі
порушення (ненадання первинної
документації, дефектність первинних
документів тощо) з боку Позивача у Акті
звірки податковим органом не
зазначались.

Разом з тим, актом про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання лише засвідчується
факт неможливості її проведення без
встановлення будь-яких висновків
стосовно документального
підтвердження та реальності
господарських відносин з платником
податків та зборів, підтвердження
відносин, виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, з'ясування їх
реальності та повноти відображення в
обліку платника податків. Отже, дані
акуту про неможливість проведення
зустрічних звірок містять лише
припущення податкового органу про те,
що у вказаного підприємства відсутні
власні основні засоби, складські
приміщення, трудові ресурси,
транспортне та торгівельне обладнання,
при цьому Відповідачем не зазначено
конкретних доказів на підтвердження
таких припущень, як це передбачено
частиною 2 статті 71 КАС України.

Крім того, Податковий кодекс не ставить
у залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншими суб'єктами
господарювання. А в силу вимог статті 61
Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив законне і
обґрунтоване судове рішення, а у межах
доводів апеляційної скарги підстави
для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, 206 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2014 року у справі № 808/1356/14- залишити без
змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
у строки, визначені статтею 212 КАС
України.

Повний текст ухвали складено 12 грудня
2014 року.

Головуючий:
Л.М. Нагорна

Суддя:
В.В. Мельник

Суддя:
О.В. Юхименко