Справа № 2а-6540/12/2070
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/75903/12

К/9991/78108/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за
касаційними скаргами Державної
фінансової інспекції в Харківській
області та Державного підприємства
"Харківський бронетанковий ремонтний
завод" на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 05
вересня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2012 року у справі
№2а-6540/12/2070 за позовом Державного
підприємства "Харківський
бронетанковий ремонтний завод" до
Державної фінансової інспекції в
Харківській області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року Державне підприємство
"Харківський бронетанковий ремонтний
завод" (далі - ДП "Харківський БТРЗ")
звернулось з позовом до Державної
фінансової інспекції в Харківській
області, в якому просило:

- визнати протиправними дії ДФІ в
Харківської області зі складання і
надсилання на адресу ДП "Харківський
БТРЗ" вимоги №06-15/7976 від 11.05.2012 року про
усунення виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності ДП
"Харківський БТРЗ" за період з 01.07.2010
року по 31.12.2011 року порушень
законодавства з фінансових питань;

- зобов'язати відповідача утриматись
від дій зі складання і надсилання на
адресу позивача вимог за актом про
результати ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
"Харківський БТРЗ" за період з 01.07.2010
року по 31.12.2011 року №06-12/21 від 11.04.2012
року;

- скасувати вимогу від 11.05.2012 р. №06-15/7976
про усунення виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності ДП
"Харківський БТРЗ" за період з 01.07.2010
року по 31.12.2011 року порушень
законодавства з фінансових питань в
повному обсязі.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2012 року, позов задоволено частково.
Скасовано пункти 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Харківській області від 11.05.2012 року
№06-15/7976 про усунення виявлених
ревізією фінансово-господарської
діяльності ДП "Харківський БТРЗ" за
період з 01.07.2010 року по 31.12.2011 року
порушень законодавства з фінансових
питань. В іншій частині
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2012 року та ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2012 року, Державна
фінансова інспекція в Харківській
області звернулась з касаційною
скаргою, у якій просить скасувати
вказані судові рішення, та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову,
посилаючись на те, що при прийнятті
зазначених судових рішень було
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Позивач - Державне підприємство
"Харківський бронетанковий ремонтний
завод" також звернулось з касаційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 05
вересня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2012 року, та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційних скарг,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційні скарги не підлягають
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач - ДП
"Харківський БТРЗ" є правонаступником
ДП «Харківський ремонтно-механічний
завод», засноване на державній
власності й підпорядковане
Міністерству оборони України. ДП
"Харківський БТРЗ" є юридичною особою
та на теперішній час входить до сфери
управління Державного концерну
"Укроборонпром".

На виконання п.2.22 плану
контрольно-ревізійної роботи ГоловКРУ
України та п.1.1.6.1 плану роботи КРУ в
Харківській області на І квартал 2012
року, посадовими особами відповідача у
період з 11.01.2012 р. по 04.04.2012 р. проведено
планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства "Харківський
бронетанковий ремонтний завод" за
період з 01.07.2010 р. по 31.12.2011 р., про що
складено акт № 06-12/21 від 11.04.2012р., який
підписано із запереченнями.

ДП "Харківській БТРЗ" про проведення
планової виїзної документальної
ревізії повідомлено листом від 29.12.2011р.
№06-21/14888.

На підставі зазначеного акту ревізії,
Державною фінансовою інспекцією в
Харківській області винесено вимогу
про усунення виявлених ревізією
порушень № 06-15/7976 від 11.05.2012
року.

В пункті 1 вимоги зазначено, що ревізією
з питання повноти, достовірності і
правильності витрат встановлено факти
незаконного проведення витрат,
внаслідок використання майна, яке
належить Центру обліку надлишкового та
списаного військового майна
загального призначення Збройних Сил
України, чим порушено ст.6 Закону
України "Про правовий режим майна у
Збройних силах України"; п.1ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в України"; п.2, п.6
Положення "Про порядок відчуження та
реалізації військового майна Збройних
Сил", затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 28.12.2000
№1919; п. 1.3, 3.7, 5.2 Інструкції "Про порядок
виконання вимог Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.12.2000р. №1919",
затвердженої наказом Міністерства
оборони від 12.12.2002 року №407, у зв'язку з
чим вимагалось забезпечити
надходження на розрахунковий рахунок
ДП "Харківський БТРЗ" грошових коштів в
сумі 26424,88 грн. за рахунок винних осіб,
які незаконно використовували майно
Центру обліку надлишкового та
списаного військового майна
загального призначення Збройних Сил
України.

В пункті 2 вимоги зазначено, що ревізією
з питання законності та достовірності
витрат на оплату праці встановлено
зайве нарахування та виплата премії
працівникам з нагоди професійних свят,
внаслідок відсутності відповідних
виплат в колективному договорі, чим
порушено вимоги ст. 15 Закону України
"Про оплату праці", у зв'язку з чим
вимагалось забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок підприємства
грошових коштів (премії) у сумі 30700,00
гривень.

В пункті 3 вимоги зазначено, що ревізією
з питання законності та достовірності
витрат на оплату праці встановлено
факт зайвого нарахування та виплати
доплат за додатковий автомобіль та
виконання вантажно-розвантажувальних
робіт, внаслідок відсутності вказаних
доплат в колективному договорі, чим
порушено вимоги ст. 15 Закону України
"Про оплату праці", у зв'язку з чим
вимагалось забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок підприємства
грошових коштів (доплат за додатковий
автомобіль та виконання
вантажно-розвантажувальних робіт) у
сумі 18004,59 грн.

В пункті 4 вимоги зазначено, що ревізією
з питання законності та достовірності
витрат на оплату праці встановлено
факт зайвого нарахування та виплати
внутрішнім сумісникам, які за основним
місцем роботи відповідно до
Класифікатора професій ДК 003:2010
обіймали керівні посади, чим порушено
приписи ст. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 03.04.1993р. №245 "Про
роботу за сумісництвом працівників
підприємств, установ і організацій", у
зв'язку з чим вимагалось забезпечити
надходження на розрахунковій
підприємства грошових коштів
(заробітної плати) у сумі 8025,03 грн.

В пункті 5 вимоги зазначено, що ревізією
з питання законності та достовірності
витрат на оплату праці встановлено
факт зайвого нарахування та виплати
доплати за збільшення обсягу робіт
(розширення зони обслуговування),
внаслідок відсутності вакансії за тією
ж самою посадою, чим порушено вимоги п.1
Інструкції від 14.05.1982р. № 53-ВЛ "По
застосуванню постанови Ради міністрів
СРСР від 04.12.1981р. № 1145 "Про порядок та
умови суміщення професій (посад)", у
зв'язку із чим вимагалось забезпечити
надходження на розрахунковий рахунок
підприємства грошових коштів (доплати
за збільшення обсягу робіт) у сумі 3760,34
грн.

В пункті 6 вимоги зазначено, що ревізією
з питання законності та достовірності
витрат на оплату праці встановлено
факт зайвого нарахування та виплати
надбавки, внаслідок відсутності в
посвідченні водія дозволу на керування
транспортними засобами, чим порушено п.
1 Розділу ІІ довідника кваліфікаційних
характеристик професій працівників,
випуск 69 "Автомобільний транспорт",
затвердженого наказом Міністерства
транспорту та зв'язку України від
14.02.2006р. №136, у зв'язку з чим вимагалось
забезпечити надходження на
розрахунковий рахунок підприємства
грошових коштів (надбавки) у сумі 1907,76
грн.

В пункті 7 вимоги зазначено, що ревізією
з питання законності та достовірності
витрат на оплату праці встановлено
факт зайвого нарахування та виплати
премії за підсумками роботи за місяць,
внаслідок невірного визначення
вихідних даних, а саме: місячного фонду
заробітної плати під час розподілу
колективної премії між працівниками
служби охорони, чим порушено вимоги п.2
розділу III Положення про преміювання
працівників підприємства за
підсумками роботи за місяць, у зв'язку з
чим вимагалось забезпечити
надходження на розрахунковий рахунок
підприємства грошових коштів (премії) у
сумі 118,16 гривень.

В пункті 8 вимоги зазначено, що
відповідач зобов'язує провести
коригування ДП "Харківський БТРЗ"
внесків до державних цільових фондів
та єдиного соціального внеску з
врахуванням зайво нарахованих
платежів на загальну суму 21996,11 грн., що
виникли внаслідок безпідставного їх
нарахування на суму зайво нарахованої
заробітної плати (доплати, надбавок).

В пункті 9 вимоги зазначено, що ревізією
повноти, достовірності і правильності
визначення витрат встановлений факт
завищення в обліку понесених витрат,
внаслідок списання фактично понесених
витрат на виконання робіт по
модернізації, чим порушено приписи п. 7
Положення (стандарт) бухгалтерського
обліку 16 "Витрати", затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 31.12.1999 № 318 та п.5 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в України"1999
№996-ХІУ, у зв'язку з чим вимагалось
провести коригування бухгалтерського
обліку на суму 923173,07грн., а саме:
зменшити витрати підприємства,
внаслідок безпідставного списання в
бухгалтерському обліку ДП "Харківський
БТРЗ" фактично понесених витрат на
виконання робіт по модернізації.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду вважає
правомірними висновки судів про
наявність підстав для відмови у
задоволенні позову в частині позовних
вимог про скасування пунктів 1 та 9
вимоги ДФІ в Харківській області №
06-15/7976 від 11.05.2012 року.

Судами встановлено, що згідно із
технічним розпорядженням №35 від
28.09.2010р., затвердженим першим
заступником директора - головним
конструктором підприємства Степановим
М.М. відкрито замовлення №39/40
"Модернізація виробу БТР-70 під
електропривід провідного колесу".

Згідно з наданим до ревізії акту, який
підписано директором Федосовим В.Є. від
26.12.2011 року, в зв'язку з відсутністю
замовлень на ДП "Харківській БТРЗ" на 2012
рік та відсутністю фінансування
дослідних робіт витрати по замовленню
№39/40 "Модернізація виробу БТР-70 під
електропривід провідного колесу" на
загальну суму 26424,88 грн. списано на
бухгалтерський рахунок 949 "Інші
операційні витрати" з подальшим
віднесенням на фінансовий результат.

Проте, в ході ревізії представником
Центру надлишкового майна разом з
представниками інвентаризаційної
комісії ДП «Харківський БТРЗ»
проведено інвентаризацію та
контрольний огляд військового майна,
про що складено акт від 17.02.2012р.,
відповідно до якого контрольним
оглядом з представником Центру
надлишкового майна підтверджено, що
БТР-70 є власністю Центру надлишкового
майна, який без відповідного дозволу
використано ДП "Харківській БТРЗ" при
виконанні робіт по замовленню №39/40
"Модернізація виробу БТР-70 під
електропривід провідного колесу". Акт
контрольного огляду підписано як
представником Центру так і
інвентаризаційною комісією
підприємства. Документами, що
підтверджували надходження (вибуття)
військового майна на Підприємство були
наряди (форма 200) та атестати (ф № 20).

Відсутність дозволу на використання в
роботі військового майна підтвердив
також начальник Центру надлишкового та
списаного військового майна Збройних
Сил України від 03.03.2012р. №181/5/903, який у
відповіді на запит ДФІ в Харківській
області зазначив, що посадовими
особами Центру надлишкового
військового майна в період з 01.07.2010 по
31.12.2012 року дозволи на використання та
відчуження військового майна не
надавались.

Роботи по модернізації позивачем в
наявності не пред'явлено.

Відповідно до ст. 6 Закону "Про правовий
режим майна у Збройних Силах України"
відчуження військового майна
здійснюється Міністерством оборони
України через уповноважені Кабінетом
Міністрів України підприємства та
організації, визначені ним за
результатами тендеру, після його
списання, за винятком майна,
визначеного частиною другою цієї
статті.

Рішення про відчуження військового
майна, що є придатним для подальшого
використання, але не знаходить
застосування у повсякденній
діяльності військ, надлишкового майна,
а також цілісних майнових комплексів
та іншого нерухомого майна приймає
Кабінет Міністрів України за поданням
Міністерства оборони України.

Методика оцінки вартості військового
майна, а також порядок його реалізації
розробляються Міністерством оборони
України, узгоджуються із
заінтересованими міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади і затверджуються
Кабінетом Міністрів України. Порядок
відчуження військового майна
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Кошти, одержані від реалізації
військового майна, зараховуються до
Державного бюджету України та
використовуються виключно на потреби
оборони відповідно до кошторису
Міністерства оборони України.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Згідно ст. 10 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" для забезпечення
достовірності даних бухгалтерського
обліку та фінансової звітності
підприємства зобов'язані проводити
інвентаризацію активів і зобов'язань,
під час якої перевіряються і
документально підтверджуються їх
наявність, стан і оцінка. Об'єкти і
періодичність проведення
інвентаризації визначаються власником
(керівником) підприємства, крім
випадків, коли її проведення є
обов'язковим згідно з законодавством.

Інструкцією, встановлено єдині вимоги
щодо порядку інвентаризації основних
засобів, нематеріальних активів,
матеріальних цінностей, грошових
коштів і документів, розрахунків та
інших статей балансу міністерствами,
іншими центральними органами
виконавчої влади, установами і
організаціями, які утримуються за
рахунок коштів бюджетів усіх рівнів.

Пунктами 1.15, 1.19 Інструкції з
інвентаризації матеріальних
цінностей, розрахунків та інших статей
балансу бюджетних установ,
затвердженої наказом Головного
управління Державного казначейства
України № 90 від 30.10.1998 р., передбачено,
що інвентаризаційні комісії несуть
відповідальність за своєчасність і
дотримання порядку проведення
інвентаризації відповідно до наказу
керівника установи; повноту і
достовірність внесення до
інвентаризаційних описів даних про
фактичні залишки майна, основних
засобів, матеріальних цінностей,
грошових коштів і документів,
нематеріальних активів, цінних паперів
та заборгованості в розрахунках;
правильність і своєчасність
оформлення матеріалів інвентаризації
відповідно до встановленого порядку.
Члени інвентаризаційних комісій за
внесення в описи неправильних даних
про фактичні залишки матеріальних
цінностей з метою приховання недостач
або лишків матеріальних цінностей
несуть відповідальність у
встановленому законом порядку.
Перевірка залишків матеріальних
цінностей у натурі членами комісії
проводиться за обов'язкової участі
матеріально відповідальних осіб.
Наявність цінностей при
інвентаризації виявляється шляхом
обов'язкового підрахунку, зважування,
обміру і таке інше, виходячи зі
встановлених одиниць виміру.
Визначення ваги (або об'єму) матеріалів,
що зберігаються насипом, можна
проводити на підставі технічних
розрахунків, про що в описах робиться
відповідна відмітка. Найменування
інвентаризованих цінностей і об'єктів
(предметів) та їх кількість
відображаються в описах за
субрахунками, номенклатурою та в
одиницях виміру, прийнятих у обліку.

Крім того підприємством порушено ч. 5
ст. 75 Господарського кодексу,
відповідно до якої Державне комерційне
підприємство не має права безоплатно
передавати належне йому майно іншим
юридичним особам чи громадянам, крім
випадків, передбачених законом.
Розпоряджатися в інший спосіб майном,
що належить до основних фондів,
державне комерційне підприємство має
право лише у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені цим Кодексом та
іншими законами.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів про те,
що внаслідок відсутності у ДП
"Харківській БТРЗ" дозволів, нарядів
(форма 200) та атестатів (ф № 20),
підприємство незаконно використовує
майно, яке належить Центру обліку
надлишкового та списаного військового
майна загального призначення ЗС
України.

За таких обставин, пункт 1 оскаржуваної
вимоги ДФІ в Харківській області є
правомірним.

Щодо правомірності пункту 9 вимоги ДФІ
в Харківській області № 06-15/7976 від
11.05.2012 року, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вірно встановлено судами, в 2007 році
та з 2008 року на ДП "Харківській БТРЗ"
велись роботи зі створення
конкурентоспроможного на зовнішньому
ринку комплексного варіанту
модернізації моторно-трансмісійного
відділення танку Т-72 (встановлення
двигуна 5ТДФМА-1 потужністю 1050 к.с.,
енергоагрегату ЕА10 потужністю 10 кВт та
кондиціонеру повітря), з відкриттям
відповідних замовлень №39/5 та №39/15.

В 2010 році з ДК "Укрспецекспорт" укладено
договір від 26.07.2010 № USE-20.3-133Д-10 про
надання послуг, а саме: проведення
модернізації танку Т-72Б під установку
двигуна 5ТДФМА, потужністю 1050 к.с.,
кондиціонеру повітря КС-4,5,
енергоагрегату ЕА10А; проведення
випробувань на полігон проведення
передпродажної підготовки для участі у
виставці ЕХ-2011", демонстрація
модернізованого танку Т-72 на виставці
та відкрите замовлення № ЗГ-194. В
подальшому проведено реалізацію
модернізованих танків Т-72.

Види робіт, які виконувались ДП
"Харківський БТРЗ" по замовленням №39/5
та №39/15 ідентичні видам робіт,
виконання яких передбачалось при
укладанні договору USE -20.3-133Д-10, а саме
створення конкурентоспроможного на
зовнішньому ринку комплексного
варіанту модернізації
моторно-трансмісійного відділення
танку Т-72 (встановлення двигуна 5ТДФМА-1
потужністю 1050 к.с., енергоагрегату ЕА10
потужністю 10 кВт та кондиціонеру
повітря).

Але, замість віднесення залишку витрат,
що були понесені підприємством на
виконання робіт по замовленням №39/5 та
№ 39/15 в сумі 923173,07 грн. на замовлення
№ЗГ-194 та здійснити реалізацію по
договору USE-20.3-133Д-10, в березні 2011 року
комісією підприємства складений акт
від 18.03.2011 б/н, (підписаний головою
комісії - першим заступником директора
- головним інженером Степановим М.М. та
затвердженим директором Федосовим
В.Є.), в якому винесено рішення про
списання їх на витрати підприємства на
рахунок 941 "Інші витрати", з подальшим
віднесенням на фінансовий результат.

На виконання умов договору USE-20.3-133Д-10
віднесено до вартості готового виробу
(по замовленню №ЗГ-194), реалізованого
ДК" "Укрспецекспорт", лише витрати по
замовленням №39/5 та №39/15 в загальній
сумі 505733,69 грн., що складає 35,4 % від
фактично понесених ДП "Харківський
БТРЗ" витрат (по замовленням №39/5 та
№39/15) в сумі 1428906,76 гривень.

Статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо безпосередньо після її
закінчення.

Стаття 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначає, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 5 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік і фінансову
звітність в України"1999 №996-ХІУ,
господарські операції повинні бути
відображені в облікових регістрах у
тому звітному періоді, в якому вони
були здійснені.

Згідно до пунктів 5 -7 Положення
(стандарт) бухгалтерського обліку 16
"Витрати", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
31.12.1999р. № 318, витрати
відображаються в бухгалтерському
обліку одночасно зі зменшенням активів
або збільшенням зобов'язань (п.5).
Витратами звітного періоду визнаються
або зменшення активів, або збільшення
зобов'язань, що призводить до зменшення
власного капіталу підприємства (за
винятком зменшення капіталу внаслідок
його вилучення або розподілу
власниками), за умови, що ці витрати
можуть бути достовірно оцінені (п.6).
Витрати визнаються витратами певного
періоду одночасно з визнанням доходу,
для отримання якого вони здійснені.
Витрати, які неможливо прямо пов'язати
з доходом певного періоду,
відображаються у складі витрат того
звітного періоду, в якому вони були
здійснені (п. 7).

Таким чином, вимогами п.7 ПСБО 16
"Витрати", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України 31.12.1999 р.
№318, передбачено, що вказані витрати
повинно було прямо пов'язувати з
доходом, отриманими підприємством по
договору USE-20.3-133Д-10 за результатами
попередніх досліджень по модернізації
танків Т- 72.

Таким чином, списання частини фактично
понесених ДП "Харківський БТРЗ" витрат
на виконання вищезазначених робіт
призвело до завищення витрат за 2011 рік
на суму 923,17 тис. у рядку 090 "Інші
операційні витрати" форми №2 "Звіт про
фінансові результати" ДП "Харківський
БТРЗ".

За таких обставин, пункт 9 оскаржуваної
вимоги ДФІ в Харківській області також
є правомірним.

Також, колегія суддів вважає
правомірними та обґрунтованими
висновки судів про наявність підстав
для скасування пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8
вимоги № 06-15/7976 від 11.05.2012 року.

Економічні, правові та організаційні
засади оплати праці працівників, які
перебувають у трудових відносинах, на
підставі трудового договору з
підприємствами, установами,
організаціями усіх форм власності та
господарювання визначає Закон України
«Про оплату праці».

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про оплату праці» норми оплати праці
(за роботу в надурочний час; у святкові,
неробочі та вихідні дні; у нічний час;
за час простою, який мав місце не з вини
працівника; при виготовленні
продукції, що виявилася браком не з
вини працівника; працівників, молодше
вісімнадцяти років, при скороченій
тривалості їх щоденної роботи тощо) і
гарантії для працівників (оплата
щорічних відпусток; за час виконання
державних обов'язків; для тих, які
направляються для підвищення
кваліфікації, на обстеження в медичний
заклад; для переведених за станом
здоров'я на легшу нижчеоплачувану
роботу; переведених тимчасово на іншу
роботу у зв'язку з виробничою
необхідністю; для вагітних жінок і
жінок, які мають дітей віком до трьох
років, переведених на легшу роботу; при
різних формах виробничого навчання,
перекваліфікації або навчання інших
спеціальностей; для донорів тощо), а
також гарантії та компенсації
працівникам в разі переїзду на роботу
до іншої місцевості, службових
відряджень, роботи у польових умовах
тощо встановлюються Кодексом законів
про працю України та іншими актами
законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці,
передбачені частиною першою цієї
статті та Кодексом законів про працю
України, є мінімальними державними
гарантіями.

Ця норма закону узгоджуються з
положенням ст. 9-1 КЗпП України, яка в
свою чергу наділяє підприємства,
установи, організації в межах своїх
повноважень і за рахунок власних
коштів правом встановлювати додаткові
порівняно законодавством трудові і
соціально-побутові пільги для
працівників.

Так, ст.2 КЗпП України визначено, що
працівники реалізують право на працю
шляхом укладення трудового договору
про роботу на підприємстві, в установі,
організації або з фізичною особою.
Працівники мають право на відпочинок
відповідно до законів про обмеження
робочого дня та робочого тижня і про
щорічні оплачувані відпустки, право на
здорові і безпечні умови праці, на
об'єднання в професійні спілки та на
вирішення колективних трудових
конфліктів (спорів) у встановленому
законом порядку, на участь в управлінні
підприємством, установою,
організацією, на матеріальне
забезпечення в порядку соціального
страхування в старості, а також у разі
хвороби, повної або часткової втрати
працездатності, на матеріальну
допомогу в разі безробіття, на право
звернення до суду для вирішення
трудових спорів незалежно від
характеру виконуваної роботи або
займаної посади, крім випадків,
передбачених законодавством, та інші
права, встановлені законодавством.

Поширення гарантій, передбачених
законодавством про працю залежить не
від факту включення працівника в штат,
а від характеру виконуваної роботи і
форми юридичного зв'язку між
працівником та роботодавцем, якщо
виконувана робота відповідає ознакам
ст. 21 КЗпП України, із працівником
укладається трудовий договір і на
нього поширюються гарантії,
передбачені законодавством.

Відповідно по 2.3 Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Держкомстату № 5
від 13.01.2004 року, інші заохочувальні та
компенсаційні виплати включають
винагороди та премії, які мають
одноразовий характер, компенсаційні та
інші грошові й матеріальні виплати, які
не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми. До них належать: винагороди та
заохочення, що здійснюються раз на рік
або мають одноразовий характер.

Відповідно до пункту 3.32 зазначеної
Інструкції суми матеріальної та
благодійної допомоги, виплачені
особам, які не перебувають у трудових
відносинах з підприємством, не
відноситься до оплати праці.

Згідно з п.п. 8.1., 8.2., 8.5. Статуту ДП
«Харківський бронетанковий ремонтний
завод» основним показником, що
узагальнює фінансові результати
господарської діяльності
Підприємства, є прибуток. Чистий
прибуток Підприємства залишається у
повному його розпорядженні.
Підприємство здійснює оплату праці,
виходячи з особливостей управління
Підприємством і відповідно до умов та в
межах фонду оплати праці, а також з
урахуванням умов, передбачених
галузевою угодою. Джерелом коштів на
оплату праці працівників Підприємства
є частина доходу, одержаного в
результаті його господарської
діяльності. Керівник Підприємства
обирає форми і системи оплати праці,
встановлює працівникам конкретні
розміри тарифних ставок, відрядних
розцінок, посадових окладів, премій,
винагород, надбавок і доплат на умовах,
передбачених колективним договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
колективним договором між
адміністрацією та профспілковим
комітетом ДП "ХБТРЗ" на 2010-2011 року у
розділі V "Оплата праці", зокрема,
передбачено здійснення преміювання
працівників промислового і
непромислового персоналу підприємства
за особливий вклад в процес виробничої
діяльності відповідно до "Положення
про преміювання працівників за
особливий вклад в процес виробничої
діяльності підприємства" (п. 5.10);
здійснювати преміювання водіїв
вантажних та спеціальних машин
незалежно від результатів
виробничо-господарської діяльності
підприємства, згідно з "Положенням про
преміювання водіїв вантажних та
спеціальних машин" (п. 5.12). Крім того, п.2.8
колективного договору підприємства
позивача передбачено між іншим, що
адміністрація підприємства
зобов'язується запроваджувати систему
матеріального та морального
стимулювання.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій про
задоволення позовних вимог в частині
скасування пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 вимоги №
06-15/7976 від 11.05.2012 року.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Харківській області
відхилити.

Касаційну скаргу Державного
підприємства "Харківський
бронетанковий ремонтний завод"
відхилити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 05 вересня
2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2012 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: