Справа № 809/2044/14
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.
Справа № 809/2044/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Скільського І.І.,

за участю секретаря судового засідання
- Волочій Л.І.,

представника позивача - Ковалюк Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом:
Державної податкової інспекції у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до
відповідача: 417 Управління начальника
робіт про стягнення заборгованості в
сумі 308711,54 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (далі -
позивач) звернулася в суд з
адміністративним позовом до 417
Управління начальника робіт (далі -
відповідач) про стягнення податкового
боргу в сумі 308711,54 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем протиправно, в порушення
податкового обов'язку встановленого
підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16,
статтею 36 Податкового кодексу України
не сплачено податковий борг з податку
на додану вартість в сумі 271269,71 грн., по
орендній платі з юридичних осіб в сумі
33465,87 грн., по земельному податку в сумі
3975,96 грн., що виник в результаті
несплати самостійно задекларованих
зобов`язань та є узгодженим.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав викладених в позовній заяві та
пояснила суду, що відповідачем вчасно
не сплачено узгоджені податкові
зобов`язання, по податках і зборах
внаслідок чого до відповідача
застосовано штрафні, а загальна сума
податкового боргу становить 308711,54
гривень. Просила позов задовольнити
повністю.

Відповідач в судове засідання не
прибув, хоча про дату, час та місце
судового розгляду повідомлявся
завчасно та належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи поштовим повідомленням про
вручення поштового відправлення. На
адресу суду надіслав заперечення, що
міститься в матеріалах справи (т.1,
а.с.191-194, т.2, а.с.51-55).

Розглянувши позовну заяву, заслухавши
думку представника позивача,
дослідивши та оцінивши подані докази,
судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що 417 Управління
начальника робіт 21.02.1997 року
зареєстроване юридичною особою та
включене до ЄДРПОУ, що підтверджується
копією Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (т.1 а.с.6-7).

Відповідно до довідки про борг по 417
Управління начальника робіт від 16.06.2014
року (т.1. а.с.8) відповідачем
обліковується не погашена
заборгованість, що виникла в
результаті несплати самостійно
задекларованих податкових зобов`язань
та в результаті проведених перевірок
по податку на додану вартість в сумі 271
269,71 грн., по земельному податку в сумі
48719,42 грн. та по орендній платі з
фізичних осіб в сумі 82571,37 грн.

Податковий борг по податку на додану
вартість в сумі 271 269,71 грн., виник в
результаті несплати узгоджених
податкових зобов`язань згідно поданих
податкових декларацій з податку на
додану вартість: №156068 від 19.09.2011 року на
суму 4042 грн., № від 20.10.2011 року на
суму 7306 грн., № від 18.11.2011 року на
суму 3550 грн., № від 20.12.2011 року на
суму 3568 грн., № від 18.01.2012 року на
суму 393 грн., № від 21.05.2012 року на
суму 1694 грн., № від 18.06.2012 року на
суму 2955 грн., № від 16.07.2012 року на
суму 1697 грн., № від 17.08.2012 року на
суму 4495 грн., № від 20.09.2012 року на
суму 4122 грн., № від 19.10.2012 року на
суму 6967 грн., № від 20.11.2012 року на
суму 1625 грн., № від 19.12.2012 року на
суму 7057 грн., № від 18.01.2013 року на
суму 15596 грн., № від 20.02.2013 року на
суму 4331 грн., № від 20.03.2013 року на
суму 4738 грн., № від 20.05.2013 року на
суму 5587 грн., № від 20.06.2013 року на
суму 2455 грн., № від 19.07.2013 року на
суму 1750 грн., № від 20.08.2013 року на
суму 3704 грн., №j0200113 від 19.09.2013 року на
суму 6991 грн., № від 21.10.2013 року на
суму 4313 грн., № від 18.11.2013 року на
суму 4362 грн., № від 20.12.2013 року на
суму 6325 грн., № від 20.01.2014 року на
суму 343 грн., № від 19.02.2014 року,
№ від 20.03.2014 року на сум 10832 грн.,
№ від 20.05.2014 року на суму 399 грн. (т.1
а.с.29-95). Даний борг також
підтверджується уточнюючими
розрахунками податкових зобов`язань з
податку на додану вартість у зв`язку з
виправленими самостійно виявлених
помилок № від 01.12.2011 року на суму
18812 грн. та штраф на суму 564 грн., №
від 31.01.2013 року на суму 500 грн. та штраф
на суму 15 грн., № від 01.03.2012 року на
суму 1667 грн. та штраф на суму 50 грн.,
№ від 10.08.2013 року на суму 5005 грн. та
штраф на суму 150 грн. (т.1 а.с.96-107).

Таким чином, відповідачем самостійно
визначено суму податкового
зобов'язання згідно поданих декларацій
з податку на додану вартість та
уточнюючих декларацій в загальній сумі
150138,00 грн., однак не погашено в терміни,
передбачені законом.

Судом встановлено, що 29.09.2011 року
позивачем проведено камеральну
перевірку даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість, за результатами якої
складено акт №8346/15-2/07816704. На підставі
проведеної перевірки винесено
податкове повідомлення-рішення №
на суму 106 грн. (т.1а.с.109). 23.11.2011 року
проведено камеральну перевірку
податкової звітності з податку на
додану вартість , про що складено акт
№11187/15-2/07816704. За результатами перевірки
винесено податкове
повідомлення-рішення № на суму
17540 грн. (т.1,а.с.107). 06.03.2012 року проведено
камеральну перевірку даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість, за
результатами якої складено акт
№2/15-2/07816704. На підставі проведеної
перевірки винесено податкове
повідомлення-рішення № на суму 170
грн. (т.1,а.с.112). 06.03.2012 року проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість
за результатами якої складено акт
№1/15-2/07816704. На підставі проведеної
перевірки винесено податкове
повідомлення-рішення № на суму 3260
грн. (т.1,а.с.115). 24.09.2012 року проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість,
про що складено акт №7752/1592/07816704. За
результатами проведеної перевірки
винесено податкове
повідомлення-рішення № на суму
4039,20 грн. (т.1,а.с.118). 19.12.2012 року проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість,
про що складено акт №13779/1592/07816704. На
підставі перевірки винесено податкове
повідомлення-рішення № на суму
5706,57 грн. (т.1,а.с.121). 22.11.2013 року проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість,
про що складено акт №3897/15-01/07816704. На
підставі проведеної перевірки
винесено податкове
повідомлення-рішення № на суму
8094,50 грн.(т.1,а.с.124). 13.01.2014 року проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість,
за результатами якої складено акт
№92/15-01/07816704. На підставі проведеної
перевірки винесено податкове
повідомлення-рішення № на суму 170
грн. (т.1а.с.128).

Крім того, за несплату податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість відповідачу нараховано пеню в
загальній сумі 82044,84 грн., що
обліковується в особовому рахунку
відповідача, що підтверджується
довідкою про податковий борг
відповідача, станом на 16.06.2014 року
(т.1а.с. 8).

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позовні вимоги
щодо стягнення суми в судовому порядку
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість відповідача в сумі
232182,84 грн., підлягають задоволенню.

Щодо заборгованості з орендної плати
за землю з юридичних осіб в сумі 33465,87
грн., судом встановлено, що позивачем на
підставі камеральної виїзної
перевірки про порушення правил сплати
(перерахування) податків складено акт
№7170/15-03 від 07.09.2012 року. На підставі
вищеназваного акту, винесено податкове
повідомлення-рішення від № від
21.09.2012 року, яким визначено штрафні
санкції по орендній платі за землю в
сумі 2214 грн. (т.1, а.с.140).

Також, позивачем на підставі
камеральної перевірки податкової
звітності складено акт №3397/15-3 від
25.05.2012 року, та на підставі акту
винесено податкове
повідомлення-рішення від 25.05.2012 року
№, яким визначено грошове штрафні
санкції по орендній платі за землю в
сумі 1020,00 грн. (т.1 а.с.132). Дане податкове
повідомлення-рішення вручене
відповідачу, про що свідчить його
підпис.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що податковий борг в сумі 33465,87 грн.,
підлягає стягненню в судовому порядку.

Судом також встановлено, що податковий
борг по земельному податку в сумі 3975,96
грн., виник в результаті несплати
узгоджених податкових зобов`язань
згідно поданої податкової декларації з
плати за землю (земельний податок) №117755
від 27.04.2011 року за серпень-грудень 2011
року. За результатами проведеної
камеральної перевірки про порушення
правил сплати податків складено акт
№12628/15-03 від 07.12.2011 року та винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 29.12.2011 року на суму 460,01 грн. Даний
борг також підтверджується довідкою
про борг за платежами від 16.06.2014 року (т.1
а.с.8).

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає,
що позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача суми податкового боргу з
земельного податку в розмірі 3975,96 грн.,
є обґрунтованими, а позов в даній
частині підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного, та
враховуючи часткове визнання
відповідачем позову, суд вважає, що
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача податкового боргу в сумі 270
070, 67 грн. є обґрунтованими, а позов в
даній частині підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126
Податкового кодексу України, у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу при затримці більше
30 календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 203.2 статті 203
Податкового кодексу України, платник
податку зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї
статті для подання податкової
декларації.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46
Податкового кодексу України, податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до пункту 49.2. статті 49
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Згідно з пунктом 57.1. статті 57
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Податкове повідомлення-рішення
надсилається (вручається) за кожним
окремим податком, збором та/або разом
із штрафними санкціями, передбаченими
цим Кодексом, а також за кожною
штрафною (фінансовою) санкцією за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на такий контролюючий орган,
та/або пенею за порушення строків
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
юридичній особі, якщо його передано
посадовій особі такої юридичної особи
під розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити
платнику податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України визначено,
що платник податків зобов'язаний,
зокрема сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Пунктом 14.1.175 Податкового кодексу
України визначено, що податковий борг -
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 54.1 Кодексу встановлено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 15.1. статті 15 Податкового
кодексу України визначено, що
платниками податків визнаються
фізичні особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Так, п.49.18 ст.49 Податкового кодексу
України встановлено, що податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює: - календарному місяцю (у
тому числі в разі сплати місячних
авансових внесків) - протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця; - календарному
кварталу або календарному півріччю (у
тому числі в разі сплати квартальних
або піврічних авансових внесків) -
протягом 40 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) кварталу
(півріччя).

Згідно статті 31 Податкового кодексу
України строком сплати податку та
збору визнається період, що
розпочинається з моменту виникнення
податкового обов'язку платника податку
із сплати конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.
Момент виникнення податкового
обов'язку платника податків, у тому
числі податкового агента, визначається
календарною датою. Строк сплати
податку та збору обчислюється роками,
кварталами, місяцями, декадами,
тижнями, днями або вказівкою на подію,
що повинна настати або відбутися.

Строк сплати податку та збору
встановлюється відповідно до
податкового законодавства для кожного
податку окремо.

Згідно пункту 36.1 статті 36 Податкового
кодексу України податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи.

У відповідності до пункту 56.11 статті 56
Податкового кодексу України, не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Відповідно підпункту 14.1.39. пункту 14.1.
статті 14 Податкового кодексу України
грошове зобов'язання платника
податків-сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 87 Податкового кодексу України
визначено, що джерелами самостійної
сплати грошових зобов'язань або
погашення податкового боргу платника
податків є будь-які власні кошти, у тому
числі ті, що отримані від продажу
товарів (робіт, послуг), майна, випуску
цінних паперів, зокрема корпоративних
прав, отримані як позика (кредит), та з
інших джерел, з урахуванням
особливостей, визначених цією статтею,
а також суми надміру сплачених
платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно з п.95.3. ст.95 Податкового кодексу
України стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Пунктом 95.4 ст.95 Податкового кодексу
України встановлено, що орган
державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Судом також встановлено, що позивачем,
в тому числі, заявлено до стягнення з
відповідача заборгованість, яка
виникла у зв'язку з несплатою
відповідачем узгоджених сум
зобов'язань визначених податковими
повідомленнями-рішеннями № від
23.11.2011 року на суму 17 540 грн., № від
06.03.2012 року на суму 3 260,60 грн., № від
24.09.2012 року на суму 4 039,20 грн., № від
19.12.2012 року на суму 5 706,57 грн., № від
22.11.2013 року на суму 8 094,50 грн., та
самостійно задекларованими
зобов'язаннями по податку на додану
вартість визначеними податковими
деклараціями відповідача за 2007,2008 рік,
в тому числі й уточнюючими
розрахунками поданими в цьому ж
періоді.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України,
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 56.11 ст. 56 ПК України, не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків

Таким чином, податкове зобов'язання,
самостійне визначене відповідачем у
податкових деклараціях з податку на
додану вартість за 2007,2008 р., в тому числі
по уточнюючих розрахунках поданих в
цьому ж періоді, також необхідно було
сплатити протягом десяти календарних
днів, що настають за останнім днем
відповідного граничного строку,
передбаченого цим Кодексом для подання
податкової декларації.

Відповідно до п.102.1 ст. 102 ПК України
Контролюючий орган, крім випадків,
визначених пунктом 102.2 цієї статті, має
право самостійно визначити суму
грошових зобов'язань платника податків
у випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

У разі подання платником податку
уточнюючого розрахунку до податкової
декларації контролюючий орган має
право визначити суму податкових
зобов'язань за такою податковою
декларацією протягом 1095 днів з дня
подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 ст.
101 ПК України податковий борг платника
податків, стосовно якого минув строк
давності, встановлений цим Кодексом, є
безнадійним.

Статус податкового боргу в розмірі
38640,87 гривень як безнадійного виключає
підстави для його стягнення. З огляду
на це позов підлягає частковому
задоволенню із стягненням з
відповідача податкового боргу в
розмірі 270 070,67 грн.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з розрахункових рахунків в
банках, що обслуговують 417 Управління
начальника робіт (ідентифікаційний код
07816704, вул. О. Довженка, буд.5А, м
Івано-Франківськ, Івано-Франківська
область) та за рахунок готівки в дохід
бюджету податковий борг в розмірі 270 070
(двісті сімдесят тисяч сімдесят
гривень) 67 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
/підпис/
Скільський І.І.

Постанова складена в повному
обсязі 22.12.2014 року.