Справа № 461/14571/14-а
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2014 року Галицький
районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Волоско І.Р.

при секретарі
Підлужному Р.А.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Матвійчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова щодо
відмови у призначенні пенсії із
застосуванням середньої заробітної
плати для призначення пенсії за три
календарні роки, що передують року
звернення за призначенням пенсії;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова провести перерахунок та виплату
призначеної йому пенсії із
застосуванням середньої заробітної
плати, що враховується при призначенні
пенсії за три календарні роки, що
передують року звернення за
призначенням пенсії, з 22.09.2014 року.

В обґрунтування вимог позивач
посилається на те, що до 19.09.2014 р.
перебував на пенсійному обліку в
головному управлінні Пенсійного фонду
України у Львівській області та
одержував пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб".

З 24.09.2014 p., після виповнення 60 років,
набув право на пенсію за віком
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та 22.09.2014 р. звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова із заявою
про призначення пенсії за віком згідно
з вказаним Законом.

Згідно з вимогами статті 40 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" пенсія
за віком призначається із
застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу) в Україні, з
якої сплачено страхові внески, за три
календарні роки, що передують року
звернення за призначенням пенсії. У 2013
році такий показник становив 2700,98 грн.
Всупереч зазначеному вище, під час
обчислення розміру пенсії позивача
відповідач застосував показник
середньої заробітної плати (доходу) в
Україні, з якої сплачено страхові
внески, за 2007 рік (1197,91 грн.), чим значно
занизив розмір пенсії ОСОБА_3

З цього приводу позивач звернувся до
відповідача (звернення від 26.11.2014 p.),
проте отримав відмову (лист
відповідача від 27.11.2014 p.), яку вважає
неправомірною, просить суд визнати
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова щодо відмови у
призначенні пенсії із застосуванням
середньої заробітної плати для
призначення пенсії за три календарні
роки, що передують року звернення за
призначенням пенсії; зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова провести
перерахунок та виплату призначеної
йому пенсії із застосуванням середньої
заробітної плати, що враховується при
призначенні пенсії за три календарні
роки, що передують року звернення за
призначенням пенсії, з 22.09.2014 року.

В судовому засіданні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
такі задоволити.

Представник відповідача в судове
засідання подав заперечення на позовну
заяву №13166/06-12 від 17.12.2014 року. Пояснив
суду, що в даному випадку має місце
зміна виду пенсії, а не її призначення
вперше. Позивачу була призначена і
виплачувалась пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», тому під час обчислення пенсії
за віком відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", застосуванню
підлягає показник заробітної плати в
середньому на одного працівника в
цілому по Україні за 2007 рік - 1 197,91грн.
Крім того, стверджує, що позивач
скористався правом на призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" і в результаті
використаного права пенсія була
призначена та виплачувалась по 19
вересня 2014 року. Просить у задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи,
судом встановлено, що позивач до 19.09.2014
р. перебував на пенсійному обліку в
головному управлінні Пенсійного фонду
України у Львівській області та
одержував пенсію ії вислугу років
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб".

Відповідно до статті 7 Закону України
"Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" у разі якщо особа має
право на отримання пенсії відповідно
до цього Закону та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", призначається одна
пенсія за її вибором.

З 24.09.2014 p., після виповнення 60 років,
ОСОБА_3 набув право на пенсію за віком
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та 22.09.2014 р. звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова із заявою
про призначення пенсії за віком згідно
з вказаним Законом.

Відповідно статті 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсія за віком
призначається із застосуванням
показника середньої заробітної плати
(доходу) в Україні, з якої сплачено
страхові внески, за три календарні
роки, що передують року звернення за
призначенням пенсії. У 2013 році такий
показник становив 2700,98 грн.

Однак, під час обчислення розміру
пенсії позивачу відповідач застосував
показник середньої заробітної плати
(доходу) в Україні, з якої сплачено
страхові внески, за 2007 рік (1197,91 грн.).

З приводу вказаних обставин позивач
звернувся до відповідача (звернення
від 26.11.2014 p.), проте отримав відповідь, в
якій управління Пенсійного фонду
України у Галицькому районі м. Львова
відмовило у перерахунку пенсії,
пояснюючи це тим, що в даному випадку
має місце зміна виду пенсії, а не її
призначення вперше (лист відповідача
№12321/03-16 від 27.11.2014 p.)

Відповідно до ст. 7 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб»
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей, які одночасно мають
право на різні державні пенсії,
призначається одна пенсія за їх
вибором.

Відповідно до ст. 9 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі призначаються такі пенсійні
виплати: пенсія за віком, пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання, пенсія у зв'язку із
втратою годувальника.

На підставі приписів ст. 10 цього
Закону особі, яка має одночасно право
на різні види пенсії (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника), призначається один із
цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
змін, внесених Законом України «Про
заходи по законодавчому забезпеченню
реформування пенсійної системи»,
переведення з одного виду пенсії на
інший здійснюється з дня подання заяви
на підставі документів про страховий
стаж, заробітну плату (дохід) та інших
документів, що знаходяться на час
переведення з одного виду пенсії на
інший в пенсійній справі, а також
додаткових документів, одержаних
органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду
пенсії на інший за бажанням особи може
враховуватися заробітна плата (дохід)
за періоди страхового стажу, зазначені
в частині першій ст. 40 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», із
застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу), який
враховувався під час призначення
(попереднього перерахунку)
попереднього виду пенсії.

Аналіз норм чинного законодавства
України про пенсійне забезпечення, що
підтверджується офіційною позицією
Пенсійного фонду України (лист
Пенсійного фонду України № 9225/02-20 від
07.04.2014) свідчить про те, що пенсія за
вислугу років, яка призначена
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» не відноситься до видів пенсії у
розумінні статті 10 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Таким чином, посилання
відповідача в обґрунтуваннях своїх
заперечень на норму ч. 3 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», є
неправомірними, оскільки в даному
випадку мало місце призначення іншої
пенсії за іншим законом, а не
переведення з одного виду пенсії на
інший в рамках одного закону.

Як вбачається з матеріалів справи
при розрахунку пенсії за віком
позивача управління застосувало
показник середньої заробітної плати у
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачені
страхові внески за 2007 рік у розмірі 1197,91
грн., тоді як відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» при
призначенні пенсії за віком
враховується показник середньої
заробітної плати (доходу) в Україні, з
якої сплачено страхові внески за три
роки, що передують призначенню пенсії.
Тобто зважаючи на те, що пенсію за віком
позивачу було вперше призначено у 2014
році, при розрахунку пенсії позивача за
віком, призначеної згідно з Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
повинен був враховуватись показник
середньої заробітної плати (доходу) в
Україні, з якої сплачено страхові
внески за 2011, 2012 та 2013 роки.

Твердження відповідача про те, що в
даному випадку має місце зміна виду
пенсії, а не її призначення вперше, тому
під час обчислення пенсії за віком
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", застосуванню підлягає
показник заробітної плати в середньому
на одного працівника в цілому по
Україні за 2007 рік - 1 197,91грн. не
відповідає дійсності, оскільки при
розрахунку пенсії за вислугою років за
Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», яку отримував до призначення
пенсії за віком позивач, взагалі не
застосовується показник середньої
заробітної плати в Україні, з якої
сплачено страхові внески.

З огляду на викладене, суд вважає,
що УПФУ в Галицькому районі м. Львова
неправомірно провело нарахування
пенсії за віком, оскільки позивач
фактично просив призначити йому пенсію
за іншим законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку що дії
відповідача є неправомірними, а тому
вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 158-163, 167 КАС
України, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Законом України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії
управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова щодо
відмови у призначенні пенсії ОСОБА_3 із
застосуванням середньої заробітної
плати для призначення пенсії за три
календарні роки, що передують року
звернення за призначенням пенсії;

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова провести перерахунок та виплату
призначеної пенсії ОСОБА_3 із
застосуванням середньої заробітної
плати, що враховується при призначенні
пенсії за три календарні роки, що
передують року звернення за
призначенням пенсії, з 22.09.2014 року

Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана до Львівського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня її
проголошення або з дня отримання копії
постанови.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.Р.Волоско.