Справа № 546/1199/14-а
Суддя: Олійник О. М.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 546/1199/14-а
Номер провадження 2-а/546/53/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року
с-ще
Решетилівка

Решетилівський районний суд
Полтавської області у складі:

головуючого - судді Олійник О.М.,

при секретарі - Шебітченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Решетилівка справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Полтава, старшого сержанта Кришталя
В.В., про визнання недійсним рішення
відповідача - суб'єкта владних
повноважень та скасування постанови
сер. ПС1 № 858668 у справі про
адміністративне правопорушення від
16.10.2014 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача - інспектора ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Полтава, старшого
сержанта Кришталя В.В., в якому просить
визнати протиправною та скасувати
винесену відповідачем постанову сер.
ПС1 № 858668 у справі про адміністративне
правопорушення від 16.10.2014 року про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на
те, що 16 жовтня 2014 року близько 18 год. 04
хв. був зупинений відповідачем на 1 км.
від перехрестя вул. Глінки та вул.
Зінківської. На його прохання пояснити
причини зупинки відповідач пояснив, що
позивач не виконав вимоги дорожнього
знаку 3.22 «Поворот праворуч
заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4.
дод. 13.22 Правил дорожнього руху. При
винесенні постанови, відповідач не
зважив на пояснення позивача з приводу
того, що він рухався з вул. Визволення, з
якої повернув наліво на вул. Глінки, а
вже з вул. Глінки повернув направо на
вул. Зінківську. Знаку, який би
забороняв такий маневр, немає.
Зазначає, що працівники ДАІ
знаходилися в неустановленому місці та
без ввімкнених маячків. Маршрутний
лист на вимогу позивача наданий не був.
Прийнявши постанову, відповідач вийшов
за межі повноважень, наданих йому
законом. Позивачу не було роз'яснено
його права та обов'язки, крім того
відповідачем було порушено право
позивача на правову допомогу.
Відеозапис здійснювався відповідачем
із порушенням вимог закону.

В судове засідання сторони не
з'явилися. Позивач надав суду заяву, в
якій просить розглянути справу за його
відсутності, позов підтримує у повному
обсязі. Відповідач також надав суду
заяву, в якій просить суд розглянути
справу за його відсутності, при цьому
врахувати доводи, викладені ним у
запереченнях на позов.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України у
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про те, що
адміністративний позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2014 року
інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування
м. Полтави, старшим лейтенантом
Кришталь Віктором Вікторовичем був
складений протокол про
адміністративне правопорушення сер.
АА2 № 459938, згідно якого 16.10.2014 року о 18
год. 04 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL
VIVARO, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Полтава по вул.
Глінки, на перехресті з вул.
Зінківською здійснив поворот праворуч,
при цьому не виконав вимогу дорожнього
знаку 3.22 «Поворот праворуч
заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4.
дод. 13.22 Правил дорожнього руху, за що
передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122
КУпАП.

У графі пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності позивачем зазначено:
з протоколом не згодний.

На підставі зазначеного протоколу,
відповідачем була винесена постанова у
справі про адміністративне
правопорушення сер. ПС1 № 858668, якою
позивача визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП та застосовано адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
255,00 грн.

Як зазначено в адміністративному
позові, позивач рухався по вул.
Визволення, з якої повернув наліво на
вул. Глінки, а з вул. Глінки повернув
направо на вул. Зінківську. Рухаючись у
такому напрямку, він не бачив знаку,
який би забороняв поворот направо з
вул. Глінки на вул. Зінківську.

Таким чином судом встановлено і не
заперечується сторонами, що позивач
дійсно повернув праворуч з вул. Глінки
направо на вул. Зінківську.

З огляду це у даній справі необхідно
встановити факт наявності дорожнього
знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено»
на вищезазначеному маршруті позивача.

Сторонами у цій справі були надані
фото- та відеоматеріали, які
досліджувалися судом з урахуванням
вимог ст. 146 КАС України.

Із зазначених матеріалів видно, що
дорожній знак 3.22 «Поворот праворуч
заборонено» розташований на вул.
Глінки і забороняє учасникам
дорожнього руху поворот праворуч через
залізничний переїзд на вул. Зінківську.

Між тим, відповідно до п. 8.2-1 Правил
Дорожнього руху дорожні знаки повинні
розміщуватися таким чином, щоб їх було
добре видно учасникам дорожнього руху
як у світлу, так і в темну пору доби. При
цьому дорожні знаки не повинні бути
закриті повністю або частково від
учасників дорожнього руху будь-якими
перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на
відстані не менш як 100 м за напрямком
руху та розміщеними не вище 6 м над
рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч
дороги на тому її боці, що відповідає
напрямку руху. Для поліпшення
сприйняття дорожніх знаків вони можуть
бути розміщені над проїзною частиною.
Якщо дорога має більше ніж одну смугу
для руху в одному напрямку,
установлений обабіч дороги
відповідного напрямку дорожній знак
дублюється на розділювальній смузі,
над проїзною частиною або на
протилежному боці дороги (у разі, коли
для руху в зустрічному напрямку є не
більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким
чином, щоб інформацію, яку вони
передають, могли сприймати саме ті
учасники руху, для яких вона
призначена.

Не заперечуючи тієї обставини, що
позивач рухався по вул. Визволення, з
якої повернув ліворуч на вул. Глінки,
відповідач надав суду відеозапис руху
автомобіля за цим маршрутом. При цьому
цей відеозапис, який на думку
відповідача є доказом того, що
зазначений дорожній знак добре видно
учасникам дорожнього руху, які
повертають з вул. Визволення ліворуч,
виконаний у світлу пору доби, зйомка
проводилася особою, яка знаходилася на
передньому пасажирському сидінні.

Однак, з відеозапису від 16.10.2014 року,
наданого відповідачем на
підтвердження вчинення позивачем
правопорушення, видно, що позивач був
зупинений у темну пору доби, за
наявності осадків.

Доказів того, що у даних умовах позивач,
повертаючи з вул. Визволення на вул.
Глінки, мав змогу побачити цей знак
відповідачем не надано.

Разом з цим, наявні у справі
фотоматеріали свідчать про те, що
дорожній знак 3.22 «Поворот праворуч
заборонено», розташований по
відношенню до вул. Визволення боком, до
того ж поряд із знаком розташоване
дерево із великою кроною.

За таких обставин, водіям автомобілів,
які, рухаючись з вул. Визволення,
повертають ліворуч на вул. Глінки, у
темну пору доби та за наявності осадків
об'єктивно складно побачити цей
дорожній знак, який розміщений із
порушенням вимог Правил дорожнього
руху.

При винесенні оскаржуваної постанови,
відповідач цих обставин не врахував.

Крім того, судом враховується і те, що з
відеозапису від 16.10.2014 року не
вбачається, що позивач проїхав повз
дорожній знак 3.22 «Поворот праворуч
заборонено», і в порушення цієї вимоги
повернув направо, а отже цей доказ не
можна визнати належним.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що відповідачем не надано
суду достатніх доказів на
підтвердження правомірності свого
рішення, а тому суд визнає постанову у
справі про адміністративне
правопорушення сер. ПС1 № 858668 від 16.10.2014
року про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на
позивача адміністративного стягнення
у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.
незаконною, такою що підлягає
скасуванню.

Крім того, керуючись ч. 2 ст. 11 КАС
України, виходячи зі змісту позовних
вимог, для повного захисту прав
позивача, суд вважає за необхідне вийти
за межі позовних вимог та вирішити
питання про законність протоколу про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП сер. АА2 №
459938 від 16.10.2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19, 64 Конституції України, ст. 33, ч. 1 ст. 122,
ч. 1 ст. 222, ст.ст. 288-289 КУпАП ст.ст. 4, 8, 11, 71,
99, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Полтава, старшого сержанта Кришталя
В.В., про визнання недійсним рішення
відповідача - суб'єкта владних
повноважень та скасування постанови
сер. ПС1 № 858668 у справі про
адміністративне правопорушення від
16.10.2014 року - задовольнити.

Визнати незаконним протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП сер. АА2 №
459938 від 16.10.2014 року.

Визнати незаконною та скасувати
постанову у справі про адміністративне
правопорушення сер. ПС1 № 858668 від 16.10.2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255,00 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий: /підпис/

Суддя Решетилівського районного

суду Полтавської області
О.М. Олійник