Справа № 826/5855/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5855/14
Головуючий у 1-й інстанції: Каракашьян
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Кобаля М.І., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві на Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
липня 2014 року у справі за
адміністративним Приватного
акціонерного товариства «Київський
страховий дім» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач Приватне акціонерне
товариство «Київський страховий дім»
звернулись до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві, в
якому просили суд визнати протиправним
та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 16.12.2013 року
№.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 01
липня 2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою
Постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати в повному обсязі Постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 01 липня 2014 року. Свої вимоги
апелянт аргументує тим, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідачем на підставі наказу
начальника ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
16.09.2013 №718, проведено перевірку
позивача, за результатами якої
складено Акт від 15.11.2013 № 1926/22-20/25201716
«Про результати планової
документальної перевірки Приватного
акціонерного товариства «Київський
Страховий Дім» () з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2012 по 31.12.2012.».

Перевіркою встановлено порушення
позивачем: ст. 1, ст.. 29, ст. 31 Закону
України №85/96-ВР від 07.03.1996 «Про
страхування», ч. 1, ч. 5 ст. 203 , п. 1,п. 2 ст.
215, ст. 216, ст. 228 Цивільного кодексу
України, п. 137.14 ст.137, п.п. 156.1 п. 156.1 ст. 156
Податкового кодексу України,
правочини, укладені ПрАТ «Київський
Страховий Дім» з контрагентами,
порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держави та
суспільства, вчинені удавано з метою
приховування сплати податків третіх
осіб. В зв'язку з вищевказаним, валові
внески, одержані (нараховані) платником
на його користь за договорами
страхування і перестрахування за
період з 01.01.2012 по 31.12.2012 у загальній
сумі 11 484 181,0 грн.; п.п. 135.5.15 п. 135.5 ст.135
Податкового кодексу України, в
результаті чого платником податків
занижено дохід від діяльності, іншої
ніж страхова на загальну суму 11 484 181
грн.; п. 153.8. ст.153 135 Податкового кодексу
України, в результаті чого платником
завищено збитки від операцій з акціями
та іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами, які
відображені у рядку 1 додатку ЦП до
Податкової декларації з податку на
прибуток на суму 11 600 000,00 грн.; п. 153.8.
ст.153 135 Податкового кодексу України, в
результаті чого завищено від'ємний
фінансовий результат попереднього
звітного (податкового) періоду від
операцій з торгівлі цінними паперами
та іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами відображені у
рядку 1.3 додатку ЦП до Податкових
декларацій з податку на прибуток за 2012
р. на 9 000 000.0 грн.

На підставі акту перевірки, Державною
податковою інспекцією у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві прийнято податкове
повідомлення-рішення від 16.12.2013р.
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем: податок на
прибуток в розмірі 2 584 240, 00 грн., з них за
основним платежем - 206 392,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 516
848,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов
суд першої інстанції виходив з того, що
договорами страхування, укладеними від
імені позивача, підтверджується
отримання коштів саме в якості
страхових платежів.

Колегія суддів погоджується з такми
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 987 Цивільного кодексу
України за договором перестрахування
страховик, який уклав договір
страхування, страхує в іншого
страховика (перестраховика) ризик
виконання частини своїх обов'язків
перед страхувальником. Страховик, який
уклав договір перестрахування,
залишається відповідальним перед
страхувальником у повному обсязі
відповідно до договору страхування.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про
страхування» перестрахування
визначається як страхування одним
страховиком (цедентом,
перестрахувальником) на визначених
договором умовах ризику виконання
частини своїх обов'язків перед
страхувальником у іншого страховика
(перестраховика) резидента або
нерезидента, який має статус
страховика або перестраховика, згідно
з законодавством країни, в якій він
зареєстрований.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між ПрАТ «Київський страховий дім» та
ПрАТ «СК «Прогрес-Фонд» укладено
Договір про співпрацю в галузі
факультативного перестрахування
(ретроцесії) №ПФ-0903/04 від 03.09.07,
предметом якого є загальні умови
конкретних договорів перестрахування,
які сторони мають намір укласти надалі.
За умовами даного договору кожна із
сторін, що підписала вказаний Договір,
може приймати від іншої сторони або
передавати їй на перестрахування
ризики, відповідно до видів
страхування, зазначених в ліцензіях
сторін (які наявні в матеріалах справи).
На підставі даного договору сторони
можуть укладати договори
факультативного перестрахування
(ковер-ноти, сліпи) окремо по кожному
ризику (чи групі ризиків). Ковер - ноти є
невід'ємною частиною цього Договору.

В рамках цього Договору сторони уклали
Ковер-Нот №01-06/10ФР-ПФ від 01.02.2011р., за
яким ПрАТ «Київський страховий дім»
(страховик) передав ПрАТ «СК
«Прогрес-Фонд» (перестраховик)
перестрахові ризики на загальну
страхову суму 11030391,89 грн. за
Генеральним договором страхування
фінансових ризиків №01-06/10ФР від
10.06.2010р., укладеним між ним та ДП
«Енерготранссервіс» (страхувальник).
Предметом цього Генерального договору
є майнові інтереси ДП
«Енерготранссервіс», пов'язані зі
збитками, що виникають в результаті
невиконання (неналежного виконання)
його контрагентами (ВАТ «Кременчуцький
завод технічного вуглецю», ВАТ
«Жидачівський ЦПК») зобов'язань за
договорами поставки у частині
дотримання строку оплати за поставлену
продукцію.

За Ковер-Нотом №01-01/11МКр-2 від 31.12.2010 р.
до Договору про співпрацю в галузі
факультативного перестрахування
(ретроцесії) №ПФ-0903/04 від 03.09.07 ПрАТ
«Київський страховий дім» (страховик)
передав ПрАТ «СК «Прогрес-Фонд»
(перестраховик) перестрахові ризики на
загальну страхову суму
(відповідальність Перестраховика) 16 553
572,00 грн. за договорами страхування
майна фізичних осіб, наведених у
додатках до Ковер-Ноту.

Сукупний розмір премій перестраховика
(ПрАТ «СК «Прогрес-Фонд») за цим
Ковер-Нотом складає 388 435,25 грн.

Відповідно до пункту 137.14 статті 137
Податкового кодексу України датою
збільшення доходів від страхової
діяльності є дата виникнення
відповідальності платника податку -
страховика перед страхувальником за
укладеним договором, що випливає з умов
договорів страхування/перестрахування
незалежно від порядку сплати
страхового внеску, визначеного у
відповідному договорі (крім
довгострокових договорів страхування
життя та інших договорів страхування,
укладених на строк більше одного року,
договорів страхування, укладених
відповідно до Закону України «Про
недержавне пенсійне забезпечення»).

Особливості оподаткування страховика
визначені статтею 156 Податкового
кодексу України, відповідно до
підпункту 156.1.1 пункту 156.1 якої для цілей
оподаткування під доходом від
страхової діяльності розуміється сума
доходів страховика, нарахована
протягом звітного періоду, у тому числі
(але не виключно) у вигляді:

1) страхових платежів, страхових
внесків, страхових премій, нарахованих
страховиком за договорами страхування,
співстрахування і перестрахування
ризиків на території України або за її
межами протягом звітного періоду,
зменшених з урахуванням вимог цього
підпункту на суму страхових платежів,
страхових внесків, страхових премій,
нарахованих страховиком за договорами
перестрахування. При цьому страхові
платежі, страхові внески, страхові
премії за договорами співстрахування
включаються до складу доходів
страховика (співстраховика) тільки в
розмірі його частки страхової премії,
передбаченої договором
співстрахування;

2) інвестиційного доходу, нарахованого
страховиком від розміщення коштів
резервів страхування життя;

3) суми винагород, належних страховику
за укладеними договорами страхування,
співстрахування, перестрахування;

4) доходів від реалізації права
регресної вимоги страховика до
страхувальника або іншої особи,
відповідальної за заподіяні збитки в
частині перевищення над виплаченими
страховими відшкодуваннями;

5) нарахованих відсотків на депоновані
премії за ризиками, прийнятими у
перестрахуванні;

6) суми санкцій за невиконання умов
договору страхування, визначеної
боржником добровільно або за рішенням
суду;

7) суми винагород, нарахованих
страховиком за надання ним послуг
сюрвейєра, аварійного комісара та
аджастера, страхового брокера та
агента;

8) суми повернення частки страхових
платежів (внесків, премій) за
договорами перестрахування у разі їх
дострокового припинення;

9) винагород і тантьєм (форм винагороди
страховика з боку перестраховика) за
договорами перестрахування;

10) інших доходів, нарахованих
страховиком у межах страхової
діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
страхову діяльність позивач здійснює
на підставі ліцензій, виданих
Державною комісією з регулювання
ринків фінансових послуг України, а
саме: ліцензія серії АВ №546708
страхування цивільної
відповідальності власників наземного
транспорту (включаючи
відповідальність перевізника); серії
АВ №546718 особисте страхування від
нещасних випадків на транспорті; серії
АВ №546721 особисте страхування
працівників відомчої (крім тих, які
працюють в установах і організаціях, що
фінансуються з державного бюджету
України) та сільської пожежної охорони
і членів добровільних пожежних дружин;
серії АВ №546724 страхування цивільної
відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яку може бути
заподіяно пожежами та аваріями на
об'єктах підвищеної небезпеки,
включаючи пожежовибухонебезпечні
об'єкти та об'єкти, господарська
діяльність на яких може призвести до
аварій екологічного та санітарно-
епідеміологічного характеру; серії АВ
№546716 страхування відповідальності
суб'єктів перевезення небезпечних
вантажів на випадок настання
негативних наслідків при перевезенні
небезпечних вантажів; серії АВ №546715
страхування наземного транспорту (крім
залізничного); серії АВ №546723
добровільне страхування
відповідальності перед третіми
особами [крім цивільної
відповідальності власників наземного
транспорту, відповідальності
власників повітряного транспорту,
відповідальності власників водного
транспорту (включаючи
відповідальність перевізника)]; серії
АВ №546717 страхування від нещасних
випадків; серії АВ №546712 добровільне
страхування майна [крім залізничного,
наземного, повітряного, водного
транспорту (морського внутрішнього та
інших видів водного транспорту),
вантажів та багажу (вантажобагажу)];
серії АВ №546709 страхування від вогневих
ризиків та ризиків стихійних явищ;
серії АВ №546707 страхування вантажів та
багажу (вантажобагажу); серії АВ №546710
страхування залізничного транспорту;
серії АВ №546711 страхування кредитів (у
тому числі відповідальності
пбзичальника за погашення кредиту);
серії АВ №546713 медичне страхування
(безперервне страхування здоров'я);
серії АВ №546714 страхування медичних
витрат; серії АВ №546720 страхування
повітряного транспорту; серії АВ №546722
страхування спортсменів вищих
категорій; серії АВ №546706 авіаційне
страхування цивільної авіації; серії
АВ №546801 страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів; серії АЕ №284068
страхування цивільної
відповідальності громадян України, що
мають у власності чи іншому законному
володінні зброю, за шкоду, яка може бути
заподіяна третій особі або її майну
внаслідок володіння, зберігання чи
використання цієї зброї; серії АЕ №284069
страхування цивільно-правової
відповідальності приватного
нотаріуса; серії АВ №584782 страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Згідно з пп. 156.3.1 п. 156.3 ст. 156 цього
Кодексу, страховики ведуть окремий
облік доходів та витрат, пов'язаних із
провадженням страхової діяльності та
іншої діяльності, не пов'язаної із
страховою.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2012
році ПрАТ «Київський страховий дім»
передав у перестрахування ПрАТ «СК
«Прогрес-Фонд» страхові ризики на
загальну страхову суму
(відповідальність Перестраховика) 27 583
963,89 грн. та сплатив перестрахові
платежі на загальну суму 641 031,22 грн.

Всі розрахунки з ПрАТ «СК
«Прогрес-Фонд» здійснювались у
безготівковій формі, що
підтверджується платіжними
дорученнями на загальну суму 640 031,22
грн., які наявні в матеріалах справи.

При цьому, зазначені в акті перевірки
договори страхування містять чітку
вказівку про те, що їх укладено від
імені позивача, який виступав
страховиком, а тому перестрахування не
може бути відокремлене від діяльності
щодо страхування, оскільки вони
пов'язані між собою об'єктом
страхування та виконанням частини
своїх обов'язків перед
страхувальником.

Колегія суддів не бере до уваги доводи
апелянта про те, що кошти було отримано
від інших видів діяльності, оскільки
отримання коштів саме в якості
страхових платежів підтверджується
договорами страхування, укладеними від
імені позивача.

Щодо висновків відповідача про
завищення позивачем від'ємного
фінансового результату від операцій з
торгівлі цінними паперами колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те, що відповідно
до наданих позивачем біржових
повідомлень про ринкову вартість акцій
ПАТ «ДОМІНАНТ- KOJIEKT» від 31.10.2012 року,
акцій ПАТ «ЗНКІФ «Чистий прибуток» від
19.12.2012 року, акцій ПАТ «ЗНКІФ
«Українські професійні інвестиції»
від 19.12.2012 року, акцій ПАТ
«Краматорський завод металургійного
обладнання» від 18.09.2012 року, ПрАТ
«Київський страховий дім» сплатило
контрагентам, за договорами
купівлі-продажу акцій, ринкову
вартість. Отже, відсутні підстави
стверджувати про укладення договорів
купівлі-продажу акцій за завищеною
ціною.

Крім цього, доводи апелянта про те, що
емітенти та торговці цінними паперами
не знаходяться за юридичною адресою
спростовуються інформацією з веб-сайту
Єдиного державного реєстру, відповідно
до якої емітенти цінних паперів (ПАТ
«ДОМІНАНТ-КОЛЕКТ», ПАТ «ЗНКІФ «Чистий
прибуток», ПАТ «ЗНКІФ «Українські
професійні інвестиції», ПАТ
«Краматорський завод металургійного
обладнання») знаходяться за місцем
реєстрації, статутні фонди указаних
товариств відповідно до відомостей про
юридичну особу складають від 101 млн.
грн. до 200 млн. гривень, що свідчить про
фінансову спроможність підприємств та
здатність задовольняти вимоги
кредиторів. Інформація стосовно
перебування юридичних осіб у процесі
стосовно провадження у справі про
банкрутство, санації, припинення -
відсутня.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Таким чином, всі емітенти як на час
придбання акцій так і на даний час
(окрім ПАТ «Краматорський завод
металургійного обладнання») є
платоспроможними, біржова ціна акцій в
кілька разів перевищує номінал, що
спростовує твердження відповідача про
укладення договорів купівлі-продажу
неліквідних цінних паперів.

Виходячи з вище наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що перестрахування
не може бути відокремлене від
діяльності щодо страхування, оскільки
вони пов'язані між собою об'єктом
страхування та виконанням частини
своїх обов'язків перед
страхувальником.

Висновки відповідача про завищення
позивачем від'ємного фінансового
результату від операцій з торгівлі
цінними паперами, спростовуються
матеріалами справи.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 41, 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199,
200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 01 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 25.12.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
М.І. Кобаль

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Кобаль М.І.

Сорочко Є.О.