Справа № 463/6035/14-а
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року м.
Львів 463/6035/14-а

2-а/463/257/14

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді
Леньо С. І.

при секретарі
Станько Р.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Писарева О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Львівської митниці
Міндоходів про визнання протиправною і
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача з вимогою визнати
протиправною та скасувати постанову
Львівської митниці Міндоходів в справі
про порушення митних правил № 2172/20915/14
від 24.10.2014р. про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 469 МК України та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 8500 грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, 24.10.2014р. повноважним
працівником відповідача відносно
нього винесена постанова № 2172/20915/14 про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч. 2 ст. 469 МК
України та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 8500 грн. Порушення
виявилось в тому, що він, будучи
заступником голови, виконавчим
директором Спілки ветеранів війни
«Благодійність, Милосердя Ветеранів»
після ввезення вантажу в Україну та
оформивши після цього акт на
зберігання згідно ЄАД б/н від 15.04.2014р.
терміном 90 днів, до закінчення терміну
зберігання вантажу - гуманітарної
допомоги, яка направлялась на адресу
Спілки ветеранів війни «Благодійність,
Милосердя Ветеранів», не вчинив дій,
передбачених ч. 4 ст. 204 МК України.
Вважає таку постанову незаконною, а
викладені в ній обставини такими, що не
відповідають вимогам чинного
законодавства. Так, на його думку,
оскаржувана постанова була прийнята
внаслідок неправильного трактування
відповідачем Розпорядження КМУ від
27.05.2014р., згідно з яким, термін
зберігання гуманітарної допомоги «під
митним контролем» не включається до
строку зберігання 90 днів, що обумовлене
тривалим процесом погоджувальної
роботи, після чого Мінсоцполітики
України або включає, або не включає
отриманий товар до переліку вантажів,
визнаних гуманітарною допомогою, про
що видає відповідний наказ, який і є
одночасно дозволом для його
розмитнення. Оскільки чинним
законодавством заборонено розміщення
гуманітарної допомоги на митних
складах, в тому числі і митного поста
«Скнилів», вказаний вантаж -
гуманітарна допомога була оформлена на
складах Спілки ветеранів війни
«Благодійність, Милосердя Ветеранів»
на відповідальне зберігання «під
митним контролем». В подальшому
Наказом Мінсоцполітики України № 767
від 14.10.2014р. такий вантаж було визнано
гуманітарною допомогою, з подальшим
його розмитненням. В свою чергу, в
процесі отримання такого наказу про
визнання вантажу гуманітарною
допомогою, на адресу відповідача
14.06.2014р. скеровувався лист про
продовження терміну зберігання
вантажу під митним контролем терміном
на один місяць, проте такий лист був
проігнорований і в подальшому,
прийнято оскаржувану постанову, в якій,
серед іншого, не зазначено суті
правопорушення та не вказано
документів, на підставі яких вона
винесена. Крім того, виносилась вона у
його відсутності, в той час як по змісту
вбачається протилежне. Також, в такій
вказано, що товари надійшли на адресу
Львівської міської громадської
організації «Мистецьке об'єднання
«АРТ-ЛЬВІВ», хоча це не так. Крім того,
під час розгляду справи про
адміністративне правопорушення, не
було взято до уваги його письмові
заперечення з посиланням на зміст
згаданого вище Розпорядження КМУ, а при
накладенні адміністративного
стягнення, не з'ясовано підстав для
звільнення від відповідальності, що
мало б наслідком оголошення усного
зауваження. Все вищеперелічене на його
думку підтверджує незаконність
оскаржуваної постанови, внаслідок чого
вона не може залишатись в силі та
підлягає скасуванню, з приводу чого
звернувся до суду із згаданим позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав
мотиви позову, дав пояснення,
аналогічні вищенаведеним та просить
такий задовольнити.

Представник відповідача згідно
належної довіреності від 22.01.2014р.
Писарев О.Ю. в судовому засіданні
висловився про безпідставність
позовних вимог. Вказа, що норми
згаданого в позові Розпорядження КМУ
не підлягають застосуванню в даних
правовідносинах, оскільки за його
приписами, строк зберігання не
поширюється на той вантаж, який
знаходиться на складах органів доходів
і зборів. В свою чергу, товари, які
надійшли на адресу Спілки ветеранів
війни «Благодійність, Милосердя
Ветеранів», розміщувались на складі
отримувача гуманітарної дороги, строк
зберігання на яких є загальним.
Враховуючи, що по закінченню цього
строку, що мало місце 14.07.2014р, позивачем
не було вчинено дій, передбачених ч. 4
ст. 204 МК України, в його діях було
констатовано вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України та
правомірно винесено постанову про
притягнення до відповідальності.
Вважає, що за таких обставин справи в
діях відповідача відсутні порушення
вимог митного законодавства,
оскаржувана постанова відповідає
таким вимогам, а тому, не підлягає
скасуванню. На основі наведеного, в
задоволенні адміністративного позову
просить відмовити, звернувши увагу на
той факт, що згадана в постанові
Львівська міська організація
«Мистецьке об'єднання «АРТ-ЛЬВІВ», є не
що інше, як помилково допущена описка,
яка не піддає сумніву законність
оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
оцінивши в сукупності зібрані в ній
докази та приймаючи рішення у
відповідності до вимог ст. 161 КАС
України, суд не знаходить підстав для
задоволення адміністративного позову
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
24.10.2014р. повноважним працівником
відповідача винесено постанову №
2172/20915/14 (а.с.8-9), якою позивача визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.
Відповідно до змісту цієї постанови,
порушення виявилось в тому, що позивач,
будучи заступником голови, виконавчим
директором Спілки ветеранів війни
«Благодійність, Милосердя Ветеранів»
після ввезення вантажу в України та
оформивши після цього акт на
зберігання згідно ЄАД б/н від 15.04.2014р.
терміном 90 днів, до закінчення терміну
зберігання вантажу - гуманітарної
допомоги, яка направлялась на адресу
Спілки ветеранів війни «Благодійність,
Милосердя Ветеранів», не вчинив дій,
передбачених ч. 4 ст. 204 МК України.

Відповідно до п. 1 Розпорядження КМУ від
15.01.2014р. № 21-р «Деякі питання зберігання
вантажів (товарів), визнаних
гуманітарною допомогою, на складах
органів доходів і зборів», на яке
покликається позивач, до строку
зберігання на складах органів доходів
і зборів вантажів (товарів), визнаних
гуманітарною допомогою, строку їх
перебування на таких складах у період з
дня набрання чинності Законом України
«Про винесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства фінансів
України, Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через міністрів» до 1
липня 2014 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 239 МК України, під
складами органів доходів і зборів
розуміються складські приміщення,
резервуари, криті та відкриті
майданчики, холодильні чи морозильні
камери, які належать органам доходів і
зборів або використовуються ними і
спеціально обладнані для зберігання
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення.

Разом з тим, згідно форми ЄУД для
розміщення товарів на тимчасове
зберігання на складі ГД від 15.04.2014р.
(а.с.13), після ввезення вантажу в
Україну, такий було розміщено на
тимчасове зберігання під митним
контролем до 14.07.2014р. на складі
організації - отримувача гуманітарної
допомоги - Спілки ветеранів війни
«Благодійність, Милосердя Ветеранів»,
що за адресою м. Львів, вул. Луганська, 3.

Визначення поняття утримувач складу
організації - отримувача гуманітарної
допомоги наведено в п. 1.2 «Положення про
склади тимчасового зберігання»,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 28.05.2012р. № 613, і
відповідно до якого, це організація,
дані про яку внесено до Єдиного реєстру
отримувачів гуманітарної допомоги і у
власності, користуванні якої перебуває
склад організації - отримувача
гуманітарної допомоги.

Як вірно зазначено в мотивах
оскаржуваної постанови, Розпорядження
КМУ, на яке покликається позивач, не
може бути застосоване до
правовідносин, які установились між
сторонами, оскільки за його приписами,
строк зберігання до 01.07.2014р. не
зараховується лише до тих вантажів, які
знаходяться на складах органів доходів
і зборів. Для вантажу, який
зберігається на складах організації -
отримувача гуманітарної допомоги
строк зберігання є загальним, який
визначається положеннями МК України.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 469 МК
України, за якою позивача визнано
винним у вчиненні порушення,
порушенням визнається невжиття
передбачених ч. 4 ст. 204 цього Кодексу
заходів щодо товарів, строк
тимчасового зберігання яких під митним
контролем на складі тимчасового
зберігання, на складі організації -
отримувача гуманітарної допомоги або
на митному складі закінчився.

За приписами ч. 4 ст. 204 МК України, До
закінчення строків зберігання,
зазначених у частинах першій - третій
цієї статті, товари, що перебувають на
тимчасовому зберіганні під митним
контролем, повинні бути: 1)
задекларовані власником або
уповноваженою ним особою до
відповідного митного режиму; або 2)
передані власником або уповноваженою
ним особою, утримувачем складу
тимчасового зберігання, митного
складу, організацією - отримувачем
гуманітарної допомоги відповідному
органу доходів і зборів для зберігання
та/або розпорядження відповідно до
цього Кодексу; або 3) відправлені під
митним контролем до інших органів
доходів і зборів для їх подальшого
митного оформлення; або 4) вивезені за
межі митної території України.

Як встановлено матеріалами справи, що
випливає з мотивів позову, а також
проти чого не заперечив сам позивач,
жодних з цих дій позивачем вчинено не
було, і оскільки саме останнім
неправильно трактуються приписи
згаданого вище Розпорядження КМУ в
частині строку зберігання вантажу,
немає підстав для висновку, що
постанова відповідача не відповідає
вимогам митного законодавства. На
переконання суду, таким вимогам вона
відповідає. В противагу мотивам позову,
всі ці обставини в постанові
відображено, що є суттю вчиненого
правопорушення та крім цього, в абзаці
першому її мотивів, також наведено
перелік документів на підставі яких
вона винесена, що знову ж таки,
спростовує відповідні мотиви позову.
Тому, підстав для скасування
оскаржуваної постанови суд не вбачає,
що виключає можливість задоволення
позову.

При цьому, не є підставою для
задоволення такого позову ігнорування
відповідачем запиту позивача щодо
продовження терміну зберігання під
митним контролем від 14.06.2014р.

Крім того, що позивачем не долучено
доказів відправки такого запиту та
доказів його отримання відповідачем,
що характеризує цю позицію як
недоведену, її слід також визнати і
необґрунтованою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 238 МК України,
обов'язковій передачі органу доходів і
зборів для зберігання підлягають
товари, які до закінчення встановлених
ст. 204 цього Кодексу строків
тимчасового зберігання під митним
контролем на складах тимчасового
зберігання, складах організацій -
отримувачів гуманітарної допомоги,
митних складах не були задекларовані
власником або уповноваженою ним особою
до відповідного митного режиму або
такі, що декларувалися, але щодо яких
після закінчення строків зберігання
під митним контролем двічі надавалася
відмова у митному оформленні в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні,
проти чого не заперечив сам позивач і
про що вказано представником
відповідача, ввезений в Україну в
якості гуманітарної допомоги вантаж не
декларувався, а отже, в силу вимог ст. 238
МК України повинен бути переданий на
зберігання органу доходів та зборів
після закінчення строку їх зберігання
під митним контролем.

Що стосується вказаної в постанові
Львівської міської громадської
організації «Мистецьке об'єднання
«АРТ-ЛЬВІВ», описка, як про це зазначено
в мотивах позову, не є підставою для
скасування законної по суті постанови.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважений
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого
правопорушення, до малозначного
віднести його не можна, що виключає
можливість застосування до позивача
вимог ст. 22 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 2, 17-19, 71, 105, 128, 160-163, 171-2 КАС України,
ст. ст. 529, 530 МК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Львівської митниці Міндоходів про
визнання протиправною і скасування
постанови в справі про порушення
митних правил № 2172/20915/14 від 24 жовтня 2014
року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Личаківський районний суд м.
Львова шляхом подачі апеляційної
скарги в порядку та строки передбачені
ст.186 КАС України.

Суддя:
Леньо С. І.