Справа № 523/17510/14-а
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р.

Суддя Суворовського районного суду м.
Одеси Малиновський О.М. розглянувши в
порядку скороченого провадження, в м.
Одеса, адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці
та соціальної політики Одеської
міської ради - про визнання
дійнеправомірними, зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом в якому
просить визнати неправомірними дії
відповідача щодо здійснення
нарахування та виплати їй державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, меншому ніж встановлено ст. 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», зобов'язавши відповідача
здійснити перерахунок та виплату їй
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
за період з травня 2014 року до
досягнення сином ОСОБА_2 трирічного
віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1., відповідно
до ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», з урахуванням проведених
виплат.

Вимоги обґрунтовані тим, що на думку
ОСОБА_1 відповідачем неправильно
здійснено нарахування та
виплатадержавної допомоги по догляду
за дитиною, чим порушив її право на
соціальний захист та гарантовану
державою матеріальну підтримку
материнства. З метою захисту свого
порушеного права позивач звернулася до
суду з аналогічним позовом та
постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 16.04.2014р. її вимоги були
задоволені частково. Проте всупереч
приписам статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», відповідач починаючи з
травня 2014р. продовжив виплату її
допомоги не в розмірі прожиткового
мінімуму, а в розмірі відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751. Дані
обставини стали підставою для
звернення до суду.

Представник відповідача 01.12.2014р.
направив до суду письмові заперечення
в яких пред'явлені позовні вимоги не
визнав в повному обсязі.

На підставі ст. 183-2 КАС України справа
розглянута в порядку скороченого
провадження.

При вирішенні даного спору, суддя
виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_3
є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та є застрахованою особою
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 16.04.2014р. (справа
№523/3903/14-а), яка набула законної сили,
відповідача було зобов'язано здійснити
нарахування та виплату ОСОБА_3.
недоплачену суму державної соціальної
допомоги по догляду за дитиною за
період з 19.03.2013р. у розмірі,
передбаченому ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими поховання» з
урахуванням виплаченої допомоги за
вказаний період.

Суддя вважає, що дії відповідача в
частині не проведення виплати
державної допомоги по догляду за
дитиною починаючи з травня 2014р., як це
зазначає позивач, в розмірівизначеному
у постанові від 16.04.2014р. є
неправомірними, а порушене право
ОСОБА_3 судовому захисту.

Так, статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Призначення державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачено статтею 3
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми".

У відповідності до статті 13 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" право на допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку має незастрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа (один з
батьків дитини, усиновитель, опікун,
баба, дід або інший родич), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 року за № 107-VI "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(далі - Закон № 107-VI) - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися
Законом № 2811-ХІІ, дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом № 2240-III, який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VIне приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Крім того, на відносини щодо виплати
допомоги позивачці у зазначеному нею
періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Така правова позиція застосування норм
матеріального права також
підтверджена Верховним Судом України у
його постановах від 11 грудня 2012 року у
справі за позовом фізичної особи до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Золотоніської міської ради
Черкаської області (номер ЄДРСР 28332586)
та від 25 грудня 2012 року у справі за
позовом фізичної особи до Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної у місті Донецьку
ради (номер ЄДРСР 28332590), які, відповідно
до приписів статті 244 -2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є обов'язковими для всіх судів
України.

Суми прожиткового мінімуму на 2014р.
встановлено Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
Так, зокрема, статтею 7 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» прожитковий мінімум на дітей
віком до 6 років на місяць з 01 січня
становить 1032 гривні, з 01.07. - 1059 гривень,
з 01.10. - 1102 гривень.

Відповідно до частини 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Приймаючи до уваги, що у виниклих між
сторонами правовідносинах можливі
зміни в законодавстві, порушене право
ОСОБА_3 не може бути захищено на
майбутнє. Відтак, пред'явлені позовні
вимоги підлягають задоволення
частково, а саме за період з 01.05.2014р. по
день ухвалення рішення по даній справі,
а саме по 03.12.2014р.

З урахуванням прийнятої раніше судом
постанови від 16.04.2014р., приймаючи до
уваги, що з того часу діюче
законодавство не змінювалося, суд
критично відноситься до дій
відповідача, щодо зміни розміру
державної допомоги по догляду за
дитиною до трьох років, яка
виплачувалася на користь ОСОБА_3,
починаючи з 01.05.2014р. Такий підхід з боку
відповідача є формальним, та
направлений на порушення охоронюваних
права та інтересів позивача.

Керуючись ст.ст.10,11,76,79,122, 160,161,163,183-2 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
департаменту праці та соціальної
політики Одеської міської ради щодо
нарахування та виплати ОСОБА_3
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі нижчому, ніж встановлено
ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Зобов'язати департамент праці та
соціальної політики Одеської міської
ради здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_3 недоплаченої суми державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною за період з 01.05.2014р. у розмірі,
передбаченому ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" з
урахуванням виплаченої допомоги за
вказаний період.

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня отримання копії постанови.

Суддя -