Справа № 2а-2377/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Справа № 133495/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Обрізко І.М.,

суддів:
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради на постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 27 жовтня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради про стягнення
недоотриманої суми щорічної допомоги
на оздоровлення,-

ВСТАНОВИВ :

21.04.2011 року позивач звернувся з позовом
до відповідача про нарахування та
виплату недоотриманої суми щорічної
допомоги на оздоровлення за період
2007-2011 років з розрахунку п'яти
мінімальних заробітних плат та
одноразової компенсації за шкоду
заподіяну здоров'ю внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі
45-ти мінімальних заробітних плат.

Позивач посилався на те, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, інвалідом II
групи 1 категорії. В порушення вимог
статті 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка передбачає виплату
щорічної допомоги на оздоровлення в
розмірі 5-ти мінімальних заробітних
плат, дана допомога в 2007 - 2011 роках йому
виплачувалась не у повному розмірі.

Крім цього, позивач зазначив, що є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії
та є інвалідом II групи, інвалідність
пов'язана з наслідками ліквідації
аварії на ЧАЕС і, у відповідності до ч.1
ст.48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", має право на одноразову
компенсацію за шкоду заподіяну
здоров'ю в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат, яка була виплачена
позивачу при отриманні посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, проте не у
повному розмірі.

Просив зобов'язати відповідача
нарахувати та виплатити на його
користь недоплачену суму грошової
допомоги на оздоровлення за 2007 - 2011 роки
в розмірі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч
гривень) та одноразову компенсацію за
шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 42915,6
грн. (сорок дві тисячі дев`ятсот
п'ятнадцять гривень шість копійок).

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 27 жовтня 2011 року позовні
вимоги задоволено. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради нарахувати та виплатити
позивачу недоотриману суму щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі
17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) та
одноразову компенсацію за шкоду
заподіяну здоров'ю в розмірі 42915,6 грн.
(сорок дві тисячі дев`ятсот п'ятнадцять
гривень шість копійок) відповідно до
ст.48 «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постанову суду оскаржило управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради. Вважає, що
постанова є безпідставною і
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального права і
процесуального права та підлягає
скасуванню з підстав викладених в
апеляційній скарзі.

Апелянт звертає увагу на те, що
стягнення коштів з управління є
неможливим, оскільки застосування
пільг, компенсацій та гарантій для
певних категорій громадян, у тому числі
виплата допомоги на оздоровлення
потребує фінансування за рахунок
коштів Державного бюджету України,
його обсяги не можуть визначатися
будь-яким іншим Законом, крім Закону
про Державний бюджет України. Спірна
щорічна одноразова допомога на
оздоровлення була отримана позивачем в
2007-2010 роках в розмірі, встановленому
постановою КМУ від 12.07.2005 року №562.
Спірна одноразова компенсація за шкоду
заподіяну здоров'ю була нарахована
позивачу при отриманні посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС в розмірі, що
відповідає нормам чинного
законодавства. Просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, колегія
суддів приходить до переконання, що
подана апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
мотивів.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інвалідом ІІ групи, інвалідність якого
пов'язана з наслідками ліквідації
аварії на ЧАЕС, і має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення та
одноразової компенсації за шкоду
заподіяну здоров'ю особі, яка стала
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи відповідно до ч.1 ст. 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
що підтверджується наявними у
матеріалах справи відповідними
посвідченням та довідкою МСЕК.

Заявою від 17.02.2011 року позивач просив
відповідача виплатити на його користь
одноразову компенсацію за шкоду
заподіяну здоров'ю особі, яка стала
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат та щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до листа відповідача
позивач протягом 2007-2010 років отримував
120,00 грн. щорічної допомоги на
оздоровлення як учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії та інвалід ІІ групи.
Стосовно 2011 року відповідачем
зазначено, що щорічна одноразова
допомога на оздоровлення буде отримана
позивачем по мірі поступлення коштів з
державного бюджету. Одноразова
компенсація за шкоду заподіяну
здоров'ю особі, яка стала інвалідом
внаслідок Чорнобильської катастрофи
виплачена позивачу при отриманні
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в розмірі 284,40 грн., тобто у розмірах,
встановлених чинним законодавством в
межах бюджетних асигнувань на дані
виплати.

Відповідно до ч.1-3 ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" № 230/96-ВР
від 06.06.1996 р., одноразова компенсація
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах: інвалідам II групи - 45
мінімальних заробітних плат; інвалідам
III групи - 30 мінімальних заробітних
плат. У разі встановлення інвалідності
вищої групи інвалідам виплачується
різниця у компенсаціях. Виплата
здійснюється з мінімальної заробітної
плати, яка склалася на момент
встановлення інвалідності чи втрати
годувальника.

Відповідно до ч.4 ст. 48 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції зі змінами
відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007)
щорічна допомога на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Згідно п. 28 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року № 107-6 ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» викладено
у такій редакції: «Одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України».

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008р. зміни, внесені
підпунктом 11 пункту 28 розділу 2 Закону
України від 28.12.2007р. визнано такими, що
не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Оскільки зміни, внесені підпунктом 11
пункту 28 розділу 2 Закону України від
28.12.2007р. визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), то відповідно до
цього діє редакція Закону, яка діяла до
внесення змін до нього, а саме редакція
від 09.07.2007 року, відповідно до якої
щорічна допомога на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії ІІ
групи інвалідності виплачується в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, а одноразова компенсація за шкоду
заподіяну здоров'ю особі, яка стала
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат.

Однак, всупереч вимог даної статті
відповідач у 2008 - 2010 роках щорічну
допомогу на оздоровлення виплачував, а
одноразову компенсацію за шкоду
заподіяну здоров'ю особі, яка стала
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи виплатив в розмірах,
встановлених постановою КМУ від 12.07.2005
року № 562, яка істотно зменшує розмір
даних допомог.

На підставі вищенаведеного, судова
колегія приходить до переконання про
підставність задоволення позовних
вимог позивача щодо нарахування та
виплати одноразової компенсації за
шкоду заподіяну здоров'ю особі, яка
стала інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі
45-ти мінімальних заробітних плат, а
також про підставність задоволення
позовних вимог позивача щодо
нарахування та виплати щорічної
допомоги на оздоровлення, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат, проте лише за 2011 рік, з огляду на
наступне.

При зверненні до суду позивачем
пропущено шестимісячний строк
звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99
КАС України та не наведено поважних
причин його пропуску.

Відповідно до ст. 100 КАС України -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Із урахуванням наведених норм
законодавства, відсутністю, на думку
суду апеляційної інстанції, поважних
причин для поновлення строку на
звернення до суду та з огляду на те, що
позивач звернувся за захистом
порушених прав лише 21.04.2011 року, колегія
суддів вбачає підстави для залишення
позовних вимог ОСОБА_1 щодо нарахування
та виплати на його користь як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії,
щорічної допомоги на оздоровлення за
2007-2010 роки у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат згідно ч.4 ст.48 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" -
без розгляду.

Відтак, до задоволення підлягають лише
позовні вимоги, заявлені за 2011 рік.

Посилання відповідача на відсутність
бюджетного фінансування передбачених
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» розмірів щорічної
грошової допомоги на оздоровлення як
на причину невиконання покладених на
нього зобов'язань до уваги не
приймаються, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань (рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Кечко проти України»).

За таких обставин, судом першої
інстанції при винесенні оскаржуваної
постанови порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Наведене в силу ст. 202 КАС
України є підставою для скасування
постанови, що оскаржується, та
прийняття нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 202 п. 3, 4, ст.
205, ст.ст. 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
задовольнити частково, а постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 27 жовтня 2011
року у справі № 2а-2377/11 скасувати та
постановити нову, якою позов
задоволити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 про
зобов'язання управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради провести
нарахування та виплату на користь
позивача як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії щорічної допомоги на
оздоровлення за 2007-2010 роки у розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат
згідно ч.4 ст.48 Закону України „Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" залишити
без розгляду.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради щодо
ненарахування та невиплати на користь
ОСОБА_1 як учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
інваліда II групи 1 категорії щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат та одноразової компенсації за
шкоду заподіяну здоров'ю внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі
45-ти мінімальних заробітних плат
згідно ст.48 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" протиправними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради провести
нарахування та виплату на користь
ОСОБА_1 як учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
інваліда II групи 1 категорії щорічної
допомоги на оздоровлення за 2011 рік у
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат та одноразової компенсації за
шкоду заподіяну здоров'ю внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі
45-ти мінімальних заробітних плат
згідно ст.48 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з урахуванням ст.22 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» та виплачених сум.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
І.М. Обрізко

Судді:
Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга