Справа № 501/5393/14-а
Суддя: Петрюченко М. І.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 17.12.2014
Справа № 501/5393/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Іллічівський міський
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

при секретарі - Ковтонюк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Іллічівську Одеської області
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Іллічівської міської ради Одеської
області про визнання суб'єкта владних
повноважень протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Іллічівської міської ради Одеської
області про визнання суб'єкта владних
повноважень протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,
стверджуючи, що рішенням виконавчого
комітету Іллічівської міської ради
народних депутатів №125 від 23.03.1995 року
"Про дозвіл на будівництво
індивідуального житлового будинку і
господарських будівель гр.ОСОБА_1.", їй
(позивачці) дозволено будівництво
індивідуального житлового будинку на
виділеній земельній ділянці площею 0,12
га в АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення
позивачкою побудовано житловий
будинок в розмірах зазначених у
технічному паспорті, виготовленому КП
«Бюро технічної інвентаризації»
м.Іллічівська станом на 27.05.2013 року.

Позивачка вказує, що рішенням
виконавчого комітету Олександрівської
селищної ради №138 від 21.07.1997 року «Про
передачу у власність земельної ділянки
ОСОБА_1», їй передано безкоштовно у
приватну власність земельну ділянку у
АДРЕСА_1 площею 0,12 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських споруд та прийнято
рішення про видачу державного акту на
право приватної власності на землю.

У серпні 2014 року вона звернулася до
Іллічівської міської ради із заявою
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,1495 га за
адресою: АДРЕСА_1 однак отримала
відмову у наданні дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
вказаної земельної ділянки з
мотивуванням того, що дане питання вже
вирішувалося по суті та рішенням
Іллічівської міської ради вже
відмовлено у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Вважаючи вказану відмову незаконною,
позивачка звернулася до суду з даним
адміністративним позовом та просить
суд:

- визнати поважними причини пропуску
строку звернення до суду з даним
адміністративним позовом;

- поновити строк на подачу даного
адміністративного позову;

- визнати протиправним та скасувати
рішення Іллічівської міської ради
Одеської області від 25.12.2013 року №439/88-VI
«Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,1495 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) з подальшою
передачею у власність за адресою:
АДРЕСА_1»;

- зобов'язати Іллічівську міську раду
Одеської області розглянути у
встановлений законодавством строк та в
межах своєї компетенції прийняти
рішення по заяві ОСОБА_1 про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,1495 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1 для подальшої передачі у
власність.

Позивачка була належним чином
повідомлена про день і час судового
розгляду справи, однак до суду не
з'явилася та надала заяву про розгляд
справи без її участі (а.с.68-70), просила
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача надав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі (а.с.87), клопотання про залишення
позову без розгляду (а.с.36-37) та письмові
заперечення на позов (а.с.48-51), просив у
задоволенні позову відмовити,
мотивуючи тим, що у ОСОБА_1 відсутні
правовстановлюючі документи на об'єкти
нерухомого майна, що знаходяться на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 і
ця обставина робить неможливим в
подальшому погодження та затвердження
проекту землеустрою.

У зв'язку з вищевикладеним, представник
відповідача вважає позов
необґрунтованим, тому просить суд у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Згідно п.4 ст.122 КАС України, особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Отже, суд приходить до висновку про
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.13 Конституції України,
від імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією.

Статтею 116 Земельного кодексу України
визначено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 7 ст.118 ЗК України
передбачається що підставою відмови у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Згідно ч.2 ст.123 ЗК України, особа,
зацікавлена в одержанні у користування
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки. У клопотанні
зазначаються орієнтовний розмір
земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею (ч.2 ст.123 ЗК
України).

Згідно ч.3 ст.123 ЗК України, відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень у місячний строк розглядає
клопотання і дає дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки або надає мотивовану
відмову у його наданні. Підставою
відмови у наданні такого дозволу може
бути лише невідповідність місця
розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

У відповідності до статті 2 ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
визначено, що місцеве самоврядування в
Україні - це гарантоване державою право
та реальна здатність територіальної
громади - жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища, міста - самостійно
або під відповідальність органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України.

Згідно п.10 ст.59 даного Закону
передбачено, акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку.

Згідно ст.155 ЗК України, у разі видання
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Іллічівської
міської ради народних депутатів №125
від 23.03.1995 року "Про дозвіл на
будівництво індивідуального житлового
будинку і господарських будівель
гр.ОСОБА_1.", дозволено гр.ОСОБА_1
будівництво індивідуального житлового
будинку на виділеній земельній ділянці
площею 0,12 га в АДРЕСА_1 (а.с.21).

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1
побудувала житловий будинок в розмірах
зазначених у технічному паспорті,
виготовленому КП «Бюро технічної
інвентаризації» м.Іллічівська станом
на 27.05.2013 року (а.с.9-14).

Рішенням виконавчого комітету
Олександрівської селищної ради №138 від
21.07.1997 року «Про передачу у власність
земельної ділянки ОСОБА_1», позивачці
передано безкоштовно у приватну
власність земельну ділянку у АДРЕСА_1
площею 0,12 га для обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд та прийнято рішення про видачу
державного акту на право приватної
власності на землю.

Згідно рішення Іллічівської міської
ради Одеської області від 25.12.2013 року
№439/88-VI, ОСОБА_1 відмовлено у наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,1495 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) з подальшою
передачею у власність за адресою:
АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю права
власності на об'єкти нерухомості, які
розташовані на земельній ділянці (а.с.6).

Згідно листа Іллічівської міської ради
№1-В-2127 від 03.09.2014 року ОСОБА_1
відмовлено у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення вказаної земельної ділянки
з мотивуванням того, що дане питання
вже вирішувалося по суті та рішенням
Іллічівської міської ради вже
відмовлено у наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо

З врахуванням вимог чинного
законодавства України, наявність або
відсутність прав власності на об'єкт
нерухомості не є умовою для вирішення
питання щодо надання дозволу на
розробку проекту землеустрою, та не
підлягає встановленню у справі.

Отже, посилання Іллічівської міської
ради Одеської області на відсутність
правовстановлюючих документів на
об'єкти нерухомого майна, що
знаходяться на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1 і що ця обставина
робить неможливим надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, є
невиправданими.

Доводи представника відповідача про
те, що рішенням Іллічівської міської
ради Одеської області від 25.12.2013 року
№439/88-VI «Про відмову ОСОБА_1 у наданні
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,1495 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) з подальшою
передачею у власність за адресою:
АДРЕСА_1», у зв'язку з відсутністю права
власності на об'єкти нерухомості, які
розташовані на земельній ділянці, не
спростовує висновків суду, а
відповідно до ч.10 ст.59 Закону України
«Про місцеве самоврядування» та ст.155
ЗК України, є підставою для визнання їх
протиправними (незаконними) в судовому
порядку.

За таких обставин, позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Крім того, ОСОБА_1 в позові просить
визнати поважними причини пропуску
строку звернення до суду з даним
адміністративним позовом та поновити
строк на подачу даного
адміністративного позову.

Вивчивши матеріали адміністративної
справи, суд приходить до висновку про
визнання поважними причин пропуску
строку звернення до суду з даним
адміністративним позовом та
поновлення строку на подачу даного
адміністративного позову, виходячи з
наступного.

Згідно витягу з реєстру рішень
Іллічівської міської ради, ОСОБА_1
отримала оскаржуване рішення 27 січня
2014 року та повинна була звернутися до
суду за захистом своїх прав з 27.01.2014
року по 27.07.2014 року, в межах строку
встановленого КАС України (а.с.41-45).

Як вбачається з позову, ОСОБА_1
звернулася з позовом до суду 28.10.2014
року.

Посилаючись на поважність причин
пропуску звернення до суду та
поновлення строку, позивачка
посилається на те, що її чоловік ОСОБА_3
має хронічні захворювання, пов'язані з
опорно - руховим апаратом, постійно
перебуває на лікуванні, потребує
значних витрат на лікування, догляд,
реабілітаційні заходи, тощо. Більшу
частину коштів, за рахунок їхніх
пенсій, вони витрачають на лікування
чоловіка (а.с.69-70).

Позивачка вказує, що майже весь період
2013 - 2014 років ОСОБА_3 проходив лікування
в обласній клінічній лікарні, з метою
встановлення інвалідності та 08 січня
2014 року йому призначено третю групу
інвалідності загального захворювання
опорно-рухового апарату і проведено
програму реабілітації інваліда.
Вказані заходи, пов'язані з лікуванням,
доглядом, піклуванням за чоловіком,
призводять до витрачання часу, значних
коштів та фактичної безпорадності
позивачки у самостійному вирішенні
питань соціально-правового характеру
та її залежності від цих обставин у
вирішенні питань, пов'язаних із
захистом її порушеного права у суді.

Також, ОСОБА_1 вказує, що через
особливості її теперішнього способу
життя, як дружини інваліда, стану
безпорадності, викликаний
необхідністю весь свій час приділяти
догляду чоловіка-інваліда, витрачання
коштів на лікування, пересування з
однієї лікарні (лікувальної установи) в
іншу, виконання нею функцій медсестри
та сиділки, вона не мала фізичної і
матеріальної можливості звернутися за
допомогою до кваліфікованого юриста за
захистом своїх прав. Тільки, восени 2014
року, під час проведення позачергових
виборів до Верховної Ради України, вона
звернулася до громадської організації
«Заступ», де їй безкоштовно юрист надав
консультацію і допоміг скласти позов
до суду.

Відповідно до частин 1, 2 ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала (ч.1 ст.100 КАС України).

Поважними за змістом частини 1 ст.102 КАС
України визнаються обставини, які є
об'єктивно непереборними та не
залежать від волевиявлення сторони і
пов'язані з дійсними істотними
перешкодами чи труднощами для
своєчасного вчинення сторонами у
справі процесуальних дій.

Судом досліджено докази, на які
посилається позивачка та встановлено,
що у 2012, 2013, 2014 роках ОСОБА_3 проходив
лікування в обласній клінічній
лікарні, обласній консультативній
поліклініці (а.с.71-83).

08 січня 2014 року ОСОБА_3 призначено третю
групу інвалідності загального
захворювання опорно-рухового апарату
(а.с.84) і проведено індивідуальну
програму реабілітації інваліда №223
(а.с.85-86).

Суд приходить до висновку, що
обставини, на які посилається ОСОБА_1 є
об'єктивно непереборними та не
залежали від її волевиявлення і
пов'язані з дійсними істотними
перешкодами та труднощами для
своєчасного вчинення у справі
процесуальних дій.

Отже, з врахуванням документальних
доказів, суд вважає за можливе визнати
поважними причини пропуску строку
звернення до суду з даним
адміністративним позовом та поновити
ОСОБА_1 строк для звернення до суду з
адміністративним позовом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.13, 19, 144 Конституції України,
ст.ст.2, 59, 71 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.ст.116, 118,
121, 123, 155 Земельного Кодексу України,
ст.ст.11, 99, 100, 162, 163, 267 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Іллічівської міської ради Одеської
області про визнання суб'єкта владних
повноважень протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску
строку звернення до суду з даним
адміністративним позовом.

Поновити строк на подачу даного
адміністративного позову.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Іллічівської міської ради
Одеської області від 25.12.2013 року №439/88-VI
«Про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,1495 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) з подальшою
передачею у власність за адресою:
АДРЕСА_1».

Зобов'язати Іллічівську міську раду
Одеської області розглянути у
встановлений законодавством строк та в
межах своєї компетенції прийняти
рішення по заяві ОСОБА_1 про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,1495 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1 для подальшої передачі у
власність.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судові витрати у розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області
М.І.Петрюченко