Справа № 674/1085/14-а (2а/674/44/14)
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/55038/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії,
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області на постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 30 вересня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року позивач - ОСОБА_4
звернулася до суду першої інстанції з
позовом в якому просила визнати
протиправними дії УПФ України у
Дунаєвецькому районі Хмельницької
області щодо відмови у перерахунку та
виплати її пенсії, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату її пенсії з дати призначення - 16
червня 2011 року, відповідно до довідки
від 17.07.2014 року № 599/Г/05-021 «Про складові
заробітної плати (за останні 24 місяці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією) відповідно до суми
заробітної плати, з якої утримані
внески до Пенсійного фонду України, з
урахуванням інших виплат.

Постановою Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 19 серпня
2014 року адміністративний позов
задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє
рішення тим, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
надбавки та індексація заробітної
плати є складовими заробітної плати,
які враховуються при призначенні та
обчисленні пенсії.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 30 вересня
2014 року апеляційну скаргу відповідача
задоволено частково, постанову
Дунаєвецького районного суду
Хмельницької області від 19 серпня 2014
року скасовано та ухвалено нову, якою:
позовні вимоги за період з 16.06.2011 року
по 27.01.2014 року залишено без розгляду;
визнано протиправними дії відповідача
щодо відмови у перерахунку та виплати
пенсії позивачу; зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії позивачу з 28.01.2014 року
відповідно до довідки від 17.07.2014 року
№599/Г/05-021 «Про складові заробітної
плати (за останні 24 місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією)
відповідно до суми заробітної плати, з
якої утримані внески до Пенсійного
фонду України, з урахуванням
проведених виплат

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції
мотивував своє рішення тим, що
адміністративний позов поданий поза
межами шестимісячного строку на
звернення до суду, а тому позовні
вимоги з 16.06.2011 року по 27.01.2014 року
необхідно залишити без розгляду. В
іншій частині погодився з висновками
суду першої інстанції.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішення
суду апеляційної інстанції, як такого,
що постановлене із порушенням норм
матеріального і процесуального права,
ухвалення нової постанови про відмову
в задоволенні адміністративного
позову.

У доводах касаційної скарги, скаржник
зазначає, позивач не звертався до
відповідача із заявою встановленої
форми про перерахунок призначеної
пенсії та необхідними документами.

Касаційний розгляд справи проведено в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Позивач працював в ДПІ у Дунаєвецькому
районні на посаді головного державного
податкового інспектора відділу обліку
та звітності. 15.06.2011 року звільнилася із
займаної посади у зв'язку з виходом на
пенсію згідно Закону України «Про
державну службу».

Позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Дунаєвецькому районі, отримує пенсію
за віком згідно Закону України «Про
державну службу» з 15.06.2011 року.

При цьому, розрахунок пенсії
відповідачем проведено без урахування
до заробітної плати відомостей про
інші виплати, а саме: індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань.

Позивач звернулася до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії із
більшого заробітку із врахуванням
індексації, матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань.

Згідно листа відповідача № 39/Г-10 від
17.07.2014 року позивачу відмовлено у
включені в розрахунок пенсії сум
матеріальних допомог та індексації,
оскільки дані суми не є надбавками чи
преміями, а тому не входять в складові
заробітної плати та не можуть бути
враховані в розрахунок пенсії (а.с. 4).

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату
праці» в структуру заробітної плати
входить додаткова заробітна плата, а це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій. Також до
заробітної плати відносяться інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон № 3723-XII),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст. 37-1 Закону № 3723-XII, у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям, а
також у зв'язку з набуттям особою права
на пенсійне забезпечення державного
службовця за цим Законом відповідно
здійснюється перерахунок раніше
призначених пенсій. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно статті 33 Закону № 3723-XII
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМ України від 31.05.2000
року № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальне звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
враховується в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Згідно частини 2 ст. 37-1 Закону № 3723-XII
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

В постанові Верховного Суду України
від 20.02.2012 року в справі № 21-430а11 (за
аналогічним позовом) визначено, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
соціально-побутові потреби, індексація
включаються до складу заробітної плати
державного службовця, та повинні
враховуватися при обчисленні розміру
пенсії позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги, але при цьому може
встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального права,
на які не було посилання в касаційній
скарзі.

Частиною 3 статті 159 КАС України
встановлено, що обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Суд касаційної інстанції вважає, що при
розгляді справи судами першої та
апеляційної інстанцій не дотримано
вимог процесуального права від яких
прямо залежало правильне по суті
вирішення справи.

Суди попередніх інстанцій в своїх
рішеннях покликались на те, що для
відновлення порушеного права ОСОБА_4
звернулась до відповідача із заявою
про проведення перерахунку пенсії з
врахуванням усіх складових заробітної
плати, однак листом відповідача № 45/3-10
від 21.07.2014 року відмовлено позивачу в
перерахунку пенсії.

В свою чергу, матеріали справи не
містять вищевказаного листа, наявний
лише лист відповідача № 39/Г-10 від 17.07.2014
року (а.с. 4).

Крім того, матеріали справи не містять
належних та допустимих доказів
звернення позивача до відповідача із
заявою та відповідними документами про
перерахунок пенсії саме 17.07.2014 року.
Тобто, судами попередніх інстанцій
належним чином не досліджено момент
виникнення у позивача права на
перерахунок пенсії. Також судами
попередніх інстанцій не досліджено
пенсійну справу позивача та не
перевірено наявність у ній документів,
що дають позивачу право на перерахунок
пенсії.

З огляду на це, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
прийшла до висновку, що суди попередніх
інстанцій повно та всебічно не
дослідили обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, тому
рішення судів ухваленні з порушенням
положень статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 223 КАС України
передбачено, що суд касаційної
інстанції за наслідками розгляду
касаційної скарги має право скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і направити
справу на новий розгляд або для
продовження розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою
для скасування судових рішень судів
першої та (або) апеляційної інстанції і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають права встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені попередніми
судовими інстанціями, оскаржувані
судові рішення у справі підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції відповідно до частини 2
статті 227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати все вище
викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини
справи та прийняти обґрунтоване і
законне судове рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 227, 231, 254
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Калуші та Калуському районі
Івано-Франківської області
задовольнити частково.

Постанову Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 19 серпня
2014 року та постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 30 вересня 2014 року у справі №
674/1085/14-а скасувати, а справу направити
до суду першої інстанції на новий
розгляд.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді:
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска