Справа № 523/17223/14-а
Суддя: Пепеляшков О. С.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. суддя Суворовського
районного суду міста Одеси Пепеляшков
О.С., розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі міста Одеси про
визнання дій суб'єкта владних
повноважень протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом та просить
скасувати відмову Управління
пенсійного фонду України в
Суворовському районі м.Одеси
призначити, нарахувати та виплатити
грошову допомогу при призначенні
пенсії в розмірі десяти місячних
пенсій особи станом на день її
призначення ОСОБА_1. Підставою такої
відмови стало посилання відповідача на
те, що на думку УПФУ в Суворовському
районі, в зазначений період позивач
працював на посаді майстра водіння, а
така посада не була передбачена
«Переліком закладів і установ освіти»,
робота на яких дає право на пенсію за
вислугу років, затвердженим Постановою
КМ України .N 909 від 04.11.1993р. Оскільки
дійсно, посада майстра водіння не
передбачена Переліком, затвердженим
Постановою КМУ № 909, але ОСОБА_1
працював не на посаді майстра з водіння
в вищезазначений період, а він працював
на посаді майстра виробничого навчання
водінню, тому позивач просить
скасувати Рішення Управління
пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Одеси №101 від 08
жовтня 2014 року про відмову в
призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги
розмірі десяти місячних пенсій,
зобов'язати відповідача призначити
ОСОБА_1 грошову допомогу розмірі десяти
місячних пенсій, стягнути понесені
судові витрати.

Від відповідача надійшли письмові
заперечення проти позову, в яких
управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі міста Одеси
зазначило про те, що управлінням було
винесено рішення №101 про відмову у
призначенні грошової допомоги
Позивачу у розмірі 10-ти місячних
пенсій, оскільки, згідно трудової
книжки позивач працював на посаді
майстра водіння, що не передбачено
Переліком закладів і установ освіти,
затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993
№909. Так до стажу за вислугу років не
зараховано період роботи з 02.11.1978 по
29.08.2003 роки на посаді майстра по водінню
технічного училища №2 м. Одеси. Отже у
Позивача відсутній необхідний
страховий стаж для виплати грошової
допомоги. Крім того, позивач звертався
до Суворовського районного суду м.
Одеси з адміністративним позовом до
Управління з вимогою виплати грошової
допомоги у розмірі 10 місячних пенсій та
02.09.2014 Суворовським районним судом м.
Одеси було винесено постанову про
відмову у задоволені в позові.

На підставі ст. 183-2 КАС України справа
розглянута в порядку скороченого
провадження.

При вирішенні даного спору, суддя
виходить з наступного.

ОСОБА_1 05.05.2014р. та 18.09.2014р. звертався до
управління ПФУ у Суворовському районі
міста Одеси із заявою про призначення
пенсії та виплату грошової допомоги у
розмірі 10 місячних пенсій відповідно
до пункту «е» статті 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

08.10.2014 відповідачем було винесено
рішення №101 про відмову у призначенні
грошової допомоги позивачу у розмірі
10-ти місячних пенсій, оскільки, згідно
трудової книжки ОСОБА_1 працював на
посаді майстра водіння, що не
передбачено Переліком закладів і
установ освіти, затвердженого
постановою КМУ від 04.11.1993 №909. Так до
стажу за вислугу років не зараховано
період роботи з 02.11.1978 по 29.08.2003 роки на
посаді майстра по водінню технічного
училища №2 м. Одеси.

Проте, наказом від 16.09.2014р. за № 75
державного навчального закладу
«Одеське Вище професійне училище
автомобільного транспорту» № 75 від
16.09.2014 р. «про приведення назви посади у
відповідність з нормативними
документами» внесені відповідні зміни,
зокрема, Наказом технічного училища № 2
(бувша назва зазначеного закладу) від
23.10.1978 р. № 220 ОСОБА_1 був призначений на
посаду майстра з водіння з 23 жовтня 1978
р. Відповідно до цього Наказу,
нормативними документами з 1974 року не
передбачалась посада майстра з
водіння, а існувала посада майстра
виробничого навчання водінню. Також
обсяг виконуваної ОСОБА_1 роботи
відповідав обсягу посадових обов'язків
майстра виробничого навчання, а також
оплата праці позивача здійснювалась як
майстру виробничого навчання.

Відповідно до пункту «е» статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», право на пенсію за
вислугу років мають працівники освіти,
охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 №909 (зі
змінами).

Згідно вищезазначеного Переліку до
спеціального стажу зараховується
робота у вищих навчальних закладах І-ІІ
рівнів акредитації,
професійно-технічних навчальних
(закладах на посадах директора, їх
заступників з навчально-виховної
роботи, старших майстрів виробничого
навчання, майстрів виробничого
навчання, викладачів, практичних
психологів, соціальних психологів,
керівників гуртків, секцій, студій та
інших форм гурткової роботи.

Відповідно до п.7-1 Розділу XV
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", особам, які на
день досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів "е"
- "ж" статті 55 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію, при призначенні пенсії
за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі їх десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення. Виплата зазначеної
грошової допомоги здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України. Порядок обчислення стажу, який
дає право на призначення грошової
допомоги, та механізм виплати цієї
допомоги встановлюються Кабінетом
Міністрів України.

Оцінюючи правовідносини, які виникли
між сторонами, Суворовський районний
суд м.Одеси в своїй постанові від
02.09.2014р. встановив, що вимоги позивача
до УПФУ в Суворовському районі є
передчасними, оскільки в першу чергу,
йому необхідно було звернутися до
технічного училища №2 м. Одеси (в
подальшому СПТУ №2, СПТУ №27, ПТУ №27), де
він працював, із заявою про виправлення
запису в трудовій книжці (у випадку
відмови оскаржити дії навчального
закладу в судовому порядку), і тільки
після внесення виправлень звертатися
до УПФУ в Суворовському районі із
вимогою про виплату грошової допомоги
у розмірі 10-ти місячних пенсій.

Вiдповiдно до ч. 1 та 2 ст. 2 Кодексу
адмiнiстративного судочинства України,
завданням адмiнiстративного
судочинства є захист прав, свобод та
iнтересiв фiзичних осiб, прав та iнтересiв
юридичних осiб у сфері
публiчно-правових вiдносин вiд порушень
з боку органiв державної влади, органiв
мiсцевого самоврядування, їхнiх
посадових i службових осiб, iнших
суб'єктiв при здiйсненнi ними владних
управлiнських функцiй на основi
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

До адмiнiстративних судiв можуть бути
оскарженi будь-якi рiшення, дiї чи
бездiяльнiсть суб'єктiв владних
повноважень, крiм випадкiв, коли щодо
таких рiшень, дiй чи бездiяльностi
Конституцiєю чи законами України
встановлено iнший порядок судового
провадження.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адмiнiстративного судочинства України
кожна сторона повинна довести тi
обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крiм випадкiв,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За положеннями ч. 2 ст. 71 Кодексу
адмiнiстративного судочинства України
в адмiнiстративних справах про
протиправнiсть рiшень, дiй чи
бездiяльностi суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомiрностi свого рiшення, дiї чи
бездiяльностi покладається на
вiдповiдача, якщо вiн заперечує проти
адмiнiстративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вiдповiдачем не доведено
підставності свого рiшення - відмови
УПФУ у Суворовському районі міста
Одеси вiд 22.09.2014р. року у нарахуванні та
виплаті позивачу грошової допомоги у
розмірі 10 місячних пенсій, в зв'язку із
чим позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.9, 11, 12, 71, 94, 122, 159 - 163, 167, 186 КАС
України, п.7-1 розділу XV Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», п. «е» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Постановою Кабінету
Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N
909 «Про перелік закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років», суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати безпідставними дії управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі міста Одеси щодо
відмови ОСОБА_1 у здійсненні
нарахування та виплаті грошової
допомоги у розмірі десяти місячних
пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу
ХV «Прикінцевих положень» Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі
міста Одеси здійснити нарахування та
виплату на користь ОСОБА_1 грошову
допомогу, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі десяти
місячних пенсій відповідно до пункту 7-1
розділу ХV «Прикінцевих положень»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Постанова може бути оскаржена до
Одеського адміністративного
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня отримання
копії постанови.

Суддя