Справа № 804/2643/14
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2014 рокусправа № 804/2643/14

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся з вказаним
позовом до суду в якому просив визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 05.12.2013 р. №
та № .

В обґрунтування позову посилається на
те, що з 26 березня 2013 року припинився
договір оренди землі, а тому з даного
часу позивач повинен сплачувати не
орендну плату за користування
земельною ділянкою, а земельний
податок, про що відповідно була подана
декларація 22 квітня 2013 року, яка
прийнята ДПІ.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
березня 2014 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням
ДПІ у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного Управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просило постанову суду
скасувати та прийняти нове рішення
яким відмовити у задоволенні позову.
Зазначає, що позивач продовжує
користуватися земельною ділянкою, а
тому повинен сплачувати земельний
податок з орендної плати на попередніх
умовах.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до ст.
41 КАС України фіксування судового
засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що податковим
органом проведено камеральну
перевірку позивача на підставі якої
був складений акт від 12.11.2013 р. №
517/15-1/НОМЕР_3, в якому зафіксовано
порушення ФОП ОСОБА_1 граничного строку
сплати суми грошового зобов'язання з
орендної плати фізичних осіб.

На підставі акту перевірки ДПІ у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
винесено податкові повідомлення -
рішення :

- № , яким за порушення граничного
строку сплати суми грошового
зобов'язання з орендної плати фізичних
осіб, визначеного п. 57.1 ст. 57 ПК України
на підставі ст. 126 ПК України
зобов'язано позивача сплатити штраф у
сумі 9863, 84 грн.;

- № , яким за порушення граничного
строку сплати суми грошового
зобов'язання з орендної плати фізичних
осіб, визначеного п. 57.1 ст. 57 ПК України
на підставі ст. 126 ПК України
зобов'язано позивача сплатити штраф у
сумі 3990, 53 грн.

За наслідками адміністративного
оскарження зазначені податкові
повідомлення-рішення були залишені без
змін.

Матеріалами справи підтверджено, що
між позивачем (орендар) та Виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради (орендодавець) 16.11.2000 р. було
укладено договір оренди земельної
ділянки, відповідно до умов якого
орендодавець надає, а орендар приймає у
строкове платне володіння і
користування на умовах оренди земельну
ділянку площею 0,4196 га., що знаходиться
за адресою : вул. Гідропаркова, 1
Ленінський район, м. Дніпропетровськ.

20.05.2008 р. між сторонами укладено
Додатковий договір до Договору оренди
земельної ділянки, пунктом 3 якого
встановлено термін дії договору - до
26.03.2013 р. Відповідно до п. 1 додаткового
договору, підставою для надання
земельної ділянки в оренду є рішення
виконкому міської ради від 19.03.1998 р. № 524
з урахуванням рішення міської ради від
26.03.2008 р. № 184/30.

26.02.2013 р. (реєстраційний номер ),
позивачем до податкового органу були
подані податкові декларації з орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності, згідно з
яким позивачем задекларовано
податкове зобов'язання орендної плати
за земельні ділянки, які находяться в
орендному користуванні позивача, а
саме земельна ділянка по вул. Червоний
камінь ,13, м. Дніпропетровськ загальною
площею 0,2342 га, земельна ділянка по вул.
Савкіна, 2а, м. Дніпропетровськ,
загальною площею 0,2561 га, земельна
ділянка по вул. Гідропарковій, 1, м.
Дніпропетровськ, загальною площею 0,4196
га. Відповідно задекларована місячна
сума орендної плати, яка підлягає
сплаті за даними платника податків
кожного місяця в розмірі 19226, 54 грн.

В зв'язку із закінченням терміну дії
договору оренди земельної ділянки по
вул.. Гідропарковій, 1, м.
Дніпропетровськ 26.03.2013 р., позивачем
22.04.2013 р. до податкового органу була
подана уточнена податкова декларація з
плати за землю (земельний податок) та
задекларована місячна сума податку за
землю, яка підлягає сплаті за даними
платника в розмірі за березень 2013 р. (5
календарних днів) - 512, 84 грн., з квітня 2013
р. по грудень 2013 р. податок в розмірі 3077,
01 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
податковим органом не було взято до
уваги уточненої декларації від 22.04.2013
р., а тому безпідставно визначив
податковий борг на підставі
попередньої декларації від 26.02.2013 р.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачем до Дніпропетровської
міської ради надані листи від 21.03.2013 р.
та від 19.08.2013 року про наміри в
подальшому використовувати земельну
ділянку по вул. Гідропарковій, 1 в м.
Дніпропетровську, фактично позивач
продовжує користуватися зазначеною
земельною ділянкою.

Частиною другою ст.15 Закону України
«Про плату за землю» встановлено, що у
разі припинення права власності або
права користування земельною ділянкою
податок, а також орендна плата за
земельні ділянки державної та
комунальної власності сплачується за
фактичний період перебування землі у
власності або користуванні у поточному
році.

Статтею 33 Закону України «Про оренду
землі» визначено, що після закінчення
строку, на який було укладено договір
оренди землі, орендар, який належно
виконував обов'язки відповідно до умов
договору, має за інших рівних умов
переважне право на поновлення
договору. У разі поновлення договору
оренди землі на новий строк його умови
можуть бути змінені за згодою сторін. У
разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди, то за відсутності письмових
заперечень орендодавця протягом
одного місяця після закінчення строку
договору він підлягає поновленню на
той самий строк і на тих самих умовах,
які були передбачені договором.
Письмове заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

У разі припинення або розірвання
договору оренди землі орендар
зобов'язаний повернути орендодавцеві
земельну ділянку на умовах, визначених
договором. Орендар не має права
утримувати земельну ділянку для
задоволення своїх вимог до
орендодавця. У разі невиконання
орендарем обов'язку щодо умов
повернення орендодавцеві земельної
ділянки орендар зобов'язаний
відшкодувати орендодавцю завдані
збитки. (ст.34 цього Закону).

Враховуючи те, що строк дії договору
від 16.11.2000 закінчився, а позивач
продовжував користуватися земельною
ділянкою, яка належить до земель
комунальної власності, колегія суддів
приходить до висновку, що за позивачем
за час фактичного користування
земельною ділянкою зберігався
обов'язок сплачувати податкові
зобов'язання з орендної плати за землю
на умовах, визначених договором оренди,
в тому числі і додатковою угодою до
цього договору від 20.05.2008 р., а також не
звільнявся від відповідальності за
своєчасну сплату зазначеного податку.

З урахуванням викладеного апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
прийняттям нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 198, ст.ст. 202, 205, 207 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Дніпропетровська Головного
Управління Міндоходів у
Дніпропетровській області -
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 20
березня 2014 року - скасувати та прийняти
нову постанову.

Позовні вимоги фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова