Справа № 808/5350/14
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2014-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 808/5350/14

12 грудня 2014 року 15год. 37хв. м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Дуляницької С.М., за
участю секретаря судового засідання
Ширшова А.А., та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Вініченко А.Ю.,
Комарова А.В.

відповідача: представник Коваленко С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Комунального підприємства
"Водоканал" до Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Запоріжжі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
про скасування податкових
повідомлень-рішень №№, від
08.08.2014р -, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач - Комунальне підприємство
"Водоканал" (далі по тексту постанови -
позивач, КП "Водоканал") - звернувся до
суду з позовом до Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м.Запоріжжі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів (далі
по тексту постанови - відповідач, СДПІ)
про скасування податкових повідомлень
- рішень від 08.08.2014 № , № .

Позовні вимоги обґрунтовані з
покликанням на те, що висновки акту
перевірки, на підставі яких прийняті
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення є необґрунтованими. При цьому
позивач зазначає, що КП "Водоканал"
придбало амоній сірчанокислий для
здійснення господарської діяльності, а
відтак позивачем правомірно
сформовано витрати та податковий
кредит. До податкового кредиту
віднесені суми ПДВ згідно з наданими
податковими накладними від
постачальника. Крім того позивач
вказав, що відповідно до п. 187.10
Податкового кодексу України,
податковий кредит формувався за
касовим методом. Також позивач
зазначає, що КП "Водоканал" не
здійснювало перевезення, оскільки
товар постачався безпосередньо ТОВ
"Нітрон". Розрахунки за придбаний товар
проведено.

Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримали з підстав,
викладених в позовній заяві. Позов
просять задовольнити повністю.

Відповідач подав письмові заперечення
проти позову. Представник відповідача
в судовому засіданні надав пояснення,
що співпадають з позицією, викладеною в
запереченнях, а зокрема пояснив, що
позивач мав взаємовідносини з ТОВ
"Нітрон" по операціях з придбання
амонію сірчанокислого.
Транспортування зазначеного товару не
підтверджено товарно-транспортними
накладними. За ТОВ "Нітрон"
транспортних засобів не зареєстровано.
В Інтернет-ресурсах відсутня будь-яка
інформація щодо ТОВ "Нітрон". Отже
позивачем, при виборі контрагента, не
було з'ясовано, яка ділова репутація
ТОВ "Нітрон", його платоспроможність,
наявність у контрагента необхідних
ресурсів та відповідно досвіду. У
підприємства відсутні основні засоби.
Податкові декларації з податку на
прибуток та фінансову звітність за 2011,
2012 роки підприємство не подавало. Отже,
ТОВ "Нітрон" не має достатньої
кількості працюючих на підприємстві
для здійснення виробничої діяльності,
а також для обслуговування складських
приміщень, на яких зберігається
небезпечна хімічна речовина. У
підприємства відсутні основні засоби
для здійснення відповідних видів
діяльності. Відповідно до бази даних
АІС "Податковий блок" не встановлено
будь-якого зв'язку ТОВ "Нітрон" з
виробником товару ВАТ "Шосткинський
завод хімічних реактивів". Актом ДПІ у
Куйбишевському районі м.Донецька від
27.07.2013 № 1/05-66-22-03/23784056 не підтверджена
реальність здійснення господарських
операцій по взаємовідносинах ТОВ ТД
"Нітрон" з покупцями та
постачальниками. Вказане свідчить про
отримання позивачем необґрунтованої
податкової вигоди. Вважає податкові
повідомлення-рішення правомірними, в
задоволенні позову просить відмовити
повністю.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги слід задовольнити. При цьому
суд виходив з такого.

Позивач - Комунальне підприємство
"Водоканал" зареєстроване як юридична
особа.

В період з 24.06.2014 по 15.07.2014 посадовими
особами СДПІ проведена документальна
позапланова виїзна перевірка
Комунального підприємства "Водоканал"
з питань дотримання вимог податкового
законодавства щодо повноти
декларування податку на додану
вартість по взаємовідносинах з
контрагентами ТОВ "Нітрон" за період, в
якому відображені наступні податкові
накладні: № 08 від 09.06.2011, № 09 від 21.06.2011,
№ 10 від 09.09.2011, № 12 від 16.11.2011, № 13 від
25.11.2011, ПФ "Расчетно-Проектное
Инженерное бюро Гидропневмопроект" за
період січень 2014 та податку на прибуток
у періодах, в яких відображені
взаємовідносини із зазначеними
контрагентами, результати якої
оформлено актом перевірки від 22.07.2014 №
237/28-04-41-00/03327121 (а.с.9-37).

За результатами перевірки встановлено
порушення КП "Водоканал" вимог пп. 138.1.1
п. 138.1, п. 138.2, пп. 138.8.1 п. 138.8 ст. 138
Податкового кодексу України (далі по
тексту постанови - ПК України), в
результаті чого занижено податок на
прибуток підприємства на загальну суму
102351 грн., в тому числі: за 2 квартал 2011 в
сумі 11464 грн., за 2-3 квартал 2011 року в
сумі 22862 грн., за 2-4 квартал 2011 року у
сумі 78949 грн., за 1 квартал 2012 року - 23402
грн.;

п. 198.3, 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України, в
результаті чого встановлено заниження
податку на додану вартість на загальну
суму 90939 грн., у т.ч. по періодах: червень
2011 р. - 9968 грн., вересень 2011 р. - 9912 грн.,
жовтень 2011 р. - 31840 грн., грудень 2011 р. - 16931
грн., січень 2012 р. - 22288 грн.

На підставі висновків зазначеного акту
перевірки відповідачем прийнято
податкові повідомлення - рішення від
08.08.2014 року №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 131425,50
грн. (в тому числі: 90939 грн. - за основним
платежем, 40486,5 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями) (а.с.51); № 000224100,
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток
114052,00 грн. (в тому числі: 102351,00 грн. - за
основним платежем, 11701,00 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями)
(а.с.53).

Підставою для зменшення суми витрат та
податкового кредиту з ПДВ слугувало те,
що позивач здійснював господарські
операції з придбання амонію
сірчанокислого у ТОВ "Нітрон" згідно
договору від 01.12.2009 № 0079/10. До перевірки
товарно-транспортні накладні або інші
документи, які підтверджують факт
транспортування товару не надавалися.
За ТОВ "Нітрон" транспортні засоби не
зареєстровані. В Інтернет-ресурсах
відсутня будь-яка інформація щодо ТОВ
"Нітрон". Відповідачем отримано від ДПІ
у Куйбишевському районі м. Донецька акт
від 27.07.2013 № 1/05-66-22-03/23784056 позапланової
виїзної перевірки ТОВ "Нітрон" з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства, своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і
справи до державного бюджету податку
на додану вартість та податку на
прибуток по взаємовідносинах з ТОВ
"Панатест-Україна", ТОВ "Стройеко-трейд",
ТОВ Компанія "Кіпріда", ТОВ "Юніонвей",
ТОВ "Карронада" за період з 01.01.2010 по
13.12.2012. Зазначеною перевіркою
встановлено порушення ТОВ "Нітрон" ч. 1
ст. 203, ст.. 215, 216, 228 ЦК України в частині
недодержання вимог зазначених статей в
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
по правовідносинах, здійснених ТОВ
"Нітрон" при придбанні товарів у ТОВ
"Панатест-Україна" та ТОВ "Карронада" та
їх подальшої реалізації на КП
"Водоканал".

А відтак, відповідачем було зроблено
висновок, що КП "Водоканал" не
підтверджено документально фактичне
здійснення господарських операцій з
придбання у ТОВ "Нітрон" амонію
сірчанокислого.

Відповідно до п.138.1, 138.2 ст.138 ПК України,
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами
138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей
142 і 143 та інших статей цього Кодексу,
які прямо визначають особливості
формування витрат платника податку.

Пунктом 138.8. статті 138 ПК України
встановлено, що собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Підпунктом 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України
зазначено, що не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Пунктами 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 ПК
України передбачено право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій, зокрема, з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата списання коштів з
банківського рахунка платника податку
на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку, зокрема, з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п.198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України).

Частинами 2, 3 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999р.
зазначено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських,
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Пункт 201.1. ст.201 ПК України встановлює,
що платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну.

У відповідності до пп. 201.6., 201.10 ст. 201 ПК
України, податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Визначальним фактором для віднесення
витрат до складу витрат, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, та сум ПДВ до складу
податкового кредиту, є зв'язок таких
витрат та ПДВ із господарською
діяльністю платника податків та
наявність підтверджуючих первинних
документів.

Даючи оцінку господарським операціям
позивача з ТОВ "Нітрон" суд вважає за
необхідне зазначити таке.

Між позивачем та ТОВ "Нітрон" укладено
договір поставки від 01.12.2009 № 0079/10
(а.с.68-72).

Відповідно до умов вказаного договору,
постачальник (ТОВ "Нітрон")
зобов'язується передати у власність, а
покупець (КП "Водоканал") прийняти та
оплатити товар. За умовами вказаного
договору, доставка товару здійснюється
транспортом постачальника,
транспортні витрати здійснює
постачальник. Серед переліку
товаросупровідних документів
зазначено: накладна, сертифікат якості
(відповідності), рахунок-фактура,
податкова накладна.

Господарські операції позивача з ТОВ
"Нітрон" щодо поставки амонію
сірчанокислого супроводжувались
складанням відповідної первинної
документації, зокрема: специфікації
(а.с.73-74), видаткові накладні, податкові
накладні від 09.06.2011 № 08 (а.с.83), від 21.06.2011
№ 09 (а.с.86), від 09.09.2011 № 10 (а.с.100), від
16.11.2011 № 12 (а.с.112), № 25.11.2011 № 13 (а.с.121).

Розрахунки між сторонами здійснено в
безготівковій формі, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи виписками банку та відповідачем
в акті перевірки не заперечується.

Придбаний позивачем товар
оприбутковано, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
прибутковими ордерами.

По вказаних господарських операціях
позивача з ТОВ "Нітрон" на підставі
зазначених первинних документів
позивачем сформовано податковий
кредит, суми витрат включено до складу
витрат, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування.

Як вбачається з матеріалів справи,
придбаний позивачем у ТОВ "Нітрон"
товар позивачем використано в
господарській діяльності, а саме для
очищення води. Вказані обставини
підтверджуються поясненнями
представників позивача, наданими в
ході розгляду справи, та документами,
наявними в матеріалах справи, а
зокрема: вимогами, замовленнями,
оборотними відомостями (а.с.85-150).

При цьому, сам податковий орган не
заперечує підтвердження господарських
операцій первинною
фінінансово-господарською
документацією, про що зазначається в
акті перевірки.

Суд зазначає, що податкові накладні
оформлені належним чином, крім того з
акту перевірки вбачається, що порушень
при їх оформленні перевіряючими у ході
проведення перевірки не встановлено.

Тобто, з наведеного вбачається, що всі
господарські операції позивача з ТОВ
"Нітрон" проведені в бухгалтерському та
податковому обліку, з якого вбачається
реальне отримання товару та розрахунки
з постачальником такого товару.

Відповідачем не заперечується, що ТОВ
"Нітрон" на момент здійснення
господарської операції був
зареєстрований в Єдиному державному
реєстрі, мав свідоцтво про реєстрацію
платника податку на додану вартість.
Доказів в підтвердження визнання
недійсним або анулювання свідоцтва про
державну реєстрацію до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців", від
15.05.2003 року №755-IV, якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін. Таким чином,
відомості, якими позивач володів на
момент здійснення господарських
операцій з контрагентом відповідають
тим, що містяться у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а отже є
достовірними.

А відтак, господарські операції
позивача з ТОВ "Нітрон" повністю
підтверджені відповідними первинними
документами.

При цьому, як вбачається з акту
перевірки, на підставі якого винесено
спірні податкові
повідомлення-рішення, висновки
відповідача про неправомірність
формування позивачем витрат та
податкового кредиту, крім іншого,
ґрунтуються на підставі висновків,
викладених у акті ДПІ у Куйбишевському
районі м. Донецька акт від 27.07.2013 №
1/05-66-22-03/23784056 (а.с.176-188).

Судом такі доводи податкового органу
не приймаються з огляду на наступне.

Предметом доказування у відповідній
категорії спорів є реальність
господарських операцій, що є підставою
для виникнення права формування витрат
та податкового кредиту;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій, а також реальність усіх даних,
наведених у документах, що надають
право на формування витрат та
податкового кредиту.

В силу закону отримання податковим
органом акту перевірки, довідки
зустрічної звірки або акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки, в котрих викладені висновки про
наявність ознак фіктивної
господарської діяльності, відсутність
факту реального вчинення
господарських операцій, вчинення
контрагентом платника податків
нікчемного правочину або відображення
в звітності показників господарських
операцій, які фактично не відбулись, не
звільняє такий податковий орган від
виконання обов'язку по самостійному
встановленню та доведенню факту
вчинення платником податків порушення
закону, акт перевірки контрагента або
акт про неможливість проведення
зустрічної звірки тощо, не має
преюдиціального значення при розгляді
справи судом та не є документом, що
достовірно та безсумнівно
підтверджують обставини фактичної
дійсності.

Таким чином, не можуть бути безумовним
свідченням правомірності висновків
податкового органу результати актів
перевірок контрагентів позивача та
результати автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань і
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України.

При дослідженні факту здійснення
господарських операцій, що були
підставою для формування податкового
кредиту платника податків, оцінювати
слід відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовано дані податкового
обліку. Відносини між учасниками
попередніх ланок постачання товарів не
мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
конкретними контрагентами. В разі
наявності у органу державної
податкової служби інформації щодо
порушення окремим платником податків
податкового законодавства, негативні
наслідки повинні застосовуватися саме
щодо цієї особи.

Щодо покликань відповідача на
відсутність товарно-транспортних
накладних, суд вважає за необхідне
відмітити наступне. За наявності
документів, які підтверджують фактичне
отримання позивачем товарів та
використання їх у власній
господарській діяльності, ненадання
такого документу як
товарно-транспортна накладна, не може
бути єдиною підставою для висновків
про відсутність підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій з придбання товару, оскільки
відповідною транспортною
документацією обов'язково мають бути
підтверджені витрати з послуг по
перевезенню вантажів, а не придбання
товару.

За умови реального здійснення
господарської операції, яка призвела
до об'єктивної зміни складу активів
платника податків-покупця, будь-які
порушення постачальниками товару
правил ведення господарської
діяльності не можуть бути підставою
для позбавлення покупця права на
податковий кредит та права на
формування витрат. Платник податків
(покупець товару) не має обов'язку та
повноважень здійснювати контроль за
дотриманням постачальниками товару
вимог законодавства щодо здійснення
господарської діяльності тощо і в
подальшому зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на податковий кредит
за можливу неправомірну діяльність
будь-кого з контрагентів. Такий платник
не повинен притягуватися до
відповідальності в тому випадку, якщо
він здійснював реальну господарську
операцію.

Нереальність господарських операцій з
придбання платником податку товару,
укладення покупцем товару договору з
метою безпідставного формування
витрат та податкового кредиту має
підтверджуватися належними та
допустимими доказами і не може
ґрунтуватися на припущеннях. Самого по
собі факту відсутності транспортних
документів про перевезення товару при
факті оприбуткування покупцем товару
та наявності інших первинних
бухгалтерських документів щодо
господарської операції недостатньо
для висновку про безтоварність такої
операцій з придбання товару.

Крім того, представник позивача в
судовому засіданні пояснив, що
позивачем транспортування товару не
здійснювалося, оскільки таке
здійснювалося за рахунок ТОВ "Нітрон",
як це передбачено умовами договору.

Щодо покликань відповідача на
відсутність у ТОВ "Нітрон" транспортних
засобів, суд зазначає, що відповідно до
ч. 1 ст. 133 Господарського кодексу
України від 16.01.2003 року №436-IV, основу
правового режиму майна суб'єктів
господарювання, на якій базується їх
господарська діяльність, становлять
право власності та інші речові права -
право господарського відання, право
оперативного управління. Господарська
діяльність може здійснюватися також на
основі інших речових прав (права
володіння, права користування тощо),
передбачених Цивільним кодексом
України. Тому, обставини, наведені
відповідачем, не можуть бути доказом
нездатності контрагента виконати
взяті на себе зобов'язання по продажу
товару.

Крім того суд вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до п. 187.10 ПК
України, платники податку, які надають
послуги з водопостачання,
водовідведення чи послуги, вартість
яких включається до складу квартирної
плати чи плати за утримання житла,
фізичним особам, бюджетним установам,
не зареєстрованим як платники податку,
а також житлово-експлуатаційним
конторам, квартирно-експлуатаційним
частинам, об'єднанням співвласників
багатоквартирних будинків, іншим
платникам податку, які здійснюють збір
коштів від зазначених покупців з метою
подальшого їх перерахування продавцям
таких товарів (надавачам послуг) у
рахунок компенсації їх вартості,
визначають дату виникнення податкових
зобов'язань та податкового кредиту за
касовим методом.

Касовий метод, відповідно до п. 14.1.266 ПК
України, метод податкового обліку, за
яким дата виникнення податкових
зобов'язань визначається як дата
зарахування (отримання) коштів на
банківський рахунок (у касу) платника
податку або дата отримання інших видів
компенсацій вартості поставлених (або
тих, що підлягають поставці) ним
товарів (послуг), а дата виникнення
права на податковий кредит
визначається як дата списання коштів з
банківського рахунку (видачі з каси)
платника податку або дата надання
інших видів компенсацій вартості
поставлених (або тих, що підлягають
поставці) йому товарів (послуг). А
відтак, датою виникнення права на
податковий кредит у підприємств, які
надають послуги з водопостачання,
водовідведення, є дата списання коштів
з банківського рахунку (видачі з каси)
платника податку. Обставини щодо
проведення розрахунків між позивачем
та ТОВ "Нітрон" відповідачем не
заперечуються та підтверджуються
актом перевірки (а.с.6, 27, стор. 18, 19 акту
перевірки).

Крім того, практика Європейського суду
з прав людини, яка відповідно до ст.17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" є джерелом права,
свідчить про те, якщо державні органи
мають інформацію про зловживання в
системі оподаткування конкретною
компанією, вони повинні застосовувати
відповідні заходи саме до цього
суб'єкта, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку
(Рішення Європейського Суду від 09.01.2007р.
у справі "Інтерсплав проти України").

У справі "БУЛВЕС А.Д. проти Болгарії"
(заява №399/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22.01.2009
зазначив, що платник податку не повинен
нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Таким чином, висновки відповідача про
неправомірність включення позивачем
до складу витрат, які враховуються при
визначення об'єкта оподаткування, та до
складу податкового кредиту з сум ПДВ по
господарських операціях з
контрагентом ТОВ "Нітрон" суперечать
чинному законодавству та не
відповідають фактичним обставинам
справи.

А відтак, податкові
повідомлення-рішення 08.08.2014 № , №
слід визнати протиправними та
скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
08.08.2014 № та № .

Присудити на користь позивача
Комунального підприємства "Водоканал"
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М.Дуляницька