Справа № 296/8128/14-а
Суддя: Адамович О. Й.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/8128/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира
у складі:

судді Адамовича О.Й.

за участю секретаря судового засідання
Світко Т.І., за участю представника
позивача Демчик Н.О., представника
відповідача Коваль О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_3 до Виконавчого комітету
Житомирської міської ради про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом до
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Житомирської
міської ради про скасування постанови
про притягнення до адміністративної
відповідальності від 26.06.2014 року №253 та
закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог
вказала, що постановою
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Житомирської
міської ради №253 від 26.06.2014 року її було
визнано винною у вчинені
адміністративного правопорушення за ч.
2 ст. 156 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 850,00 грн. Зі змісту
постанови вбачається, що вона, начебто,
перебуваючи на робочому місці в
магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» продала дві
банки слабоалкогольного напою
«Кінбрідж» ємністю 0,5 л. неповнолітній
особі. Проте, позивач не була
працівником в магазині, нічого не
продавала, протокол про
адміністративне правопорушення
відносно неї складено безпідставно.
Вважає, що постанова адміністративної
комісії при виконкомі Житомирської
міської ради від 26.06.2014 року №253
винесена з грубим порушенням та
недотриманням вимог чинного
законодавства, без з'ясування усіх
обставин справи, без її участі, а тому
підлягає скасуванню.

Позивач також вказує, що про розгляд
справи адмінкомісією 26.06.2014р. їй не було
відомо, копія постанови була отримане
нею після її особистого звернення лише
02.09.2014р., а тому вважає причини пропуску
звернення з адміністративним позовом
поважними.

В судове засіданні позивач не
з'явилася, про причини неявки суд не
повідомила, заявою від 13.11.2014р. просила
розглядати справу у її відсутність (а.с.
44).

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала, вказала що
позивач не з'явилася з поважних причин,
не заперечила щодо розгляду справи у її
відсутність.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала, просила суд
відмовити в їх задоволенні. Зазначила,
що справу про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності
розглянуто згідно чинного
законодавства, а тому постанова є
законною та скасуванню не підлягає.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, покази
свідків, з'ясувавши обставини справи,
дослідивши письмові докази по справі,
дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню із наступних
підстав.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами
в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото - і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП України
адміністративним правопорушенням
визнається протиправна, винна (умисна
або необережна) дія чи бездіяльність,
яка посягає на громадський порядок,
власність, права і свободі громадян, на
встановлений порядок управління і за
яку законом передбачено
адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 80 КУпАП орган (посадова
особа) при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно даних
протоколу про адміністративне
правопорушення серії ЖИ №015976,
складеного 16.06.2014 року старшим о/у СЛМСД
Житомирського МВ лейтенантом міліції
Гуменюком П.П. 16.06.2014 року близько 23 год.
17 хв. гр. ОСОБА_3, яка є продавцем
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», який знаходить
за адресою: АДРЕСА_2 перебуваючи на
робочому місці продала неповнолітній
особі дві баночки слабоалкогольного
напою «Кінбрідж» ємністю 0,5 л., тим
самим скоїла правопорушення за ч.2 ст. 156
КУпАП, при цьому остання від пояснень
та від підпису протоколу відмовилась.

Постановою адміністративної комісії
при виконавчому комітеті Житомирської
міської ради №253 від 26.06.2014 року, ОСОБА_3,
як продавця магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
який знаходить за адресою: АДРЕСА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 156 КУпАП і
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 850,00 грн.

Згідно ч.2 ст. 156 КУпАП адміністративна
відповідальність передбачена за
порушення працівником підприємства
(організації) торгівлі або
громадського харчування правил
торгівлі пивом (крім безалкогольного),
алкогольними, слабоалкогольними
напоями і тютюновими виробами, зокрема
за продаж пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв
або тютюнових виробів особі, яка не
досягла 18 років.

Отже, особа яка скоїла адміністративне
правопорушення має бути працівником
підприємства.

Разом з тим, допитана в судовому
засіданні 17.11.14р. в якості свідка
позивач ОСОБА_3 вказала, що
слабоалкогольні напої вона не
продавала та не могла продавати,
оскільки не працювала в магазині
"ІНФОРМАЦІЯ_2", а проходила стажування в
кондитерському відділі впродовж
одного тижня. Зазначила, що приміщення
магазину орендують два приватні
підприємці, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
саме останній здійснює торгівлю
горілчаними виробами. Також. позивач
вказала, що ні протоколу, ні
повідомлення про розгляд справи вона
не підписувала.

В підтвердження вказаних обставин
представником позивача був наданий
договір оренди від 29.10.13р. укладений між
ТОВ "Магазин №116 "ІНФОРМАЦІЯ_2" та ФОП
ОСОБА_6 про оренду 50кв.м. площі магазину,
а також договір оренди від 16.10.13р.
укладений між ТОВ "Магазин №116
"ІНФОРМАЦІЯ_2" та ФОП ОСОБА_5 про оренду
30кв.м. площі магазину (а.с. 55-58). Крім
того, була надано довідка, а також
відомість про нарахування заробітної
плати за червень місяць 2014р. видані ФОП
ОСОБА_6, в яких ОСОБА_3 працівником не
значиться (а.с. 37,38).

Допитаний в судовому засіданні 16.12.14р. в
якості свідка ОСОБА_4 вказав, що є
працівником міліції і літом 2014р. бачив
як продавець магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2"
продала дві баночки слабоалкогольного
напою неповнолітньому, а саме ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 після чого ним був
складений протокол про
адміністративне правопорушення.
Вказав, що позивач була повідомлена про
час та місце розгляду справи про що
свідчить її підпис в повідомленні.

Разом з тим, допитаний в судовому
засіданні 16.12.14р. в якості свідка
ОСОБА_9, який значиться в протоколі
понятим, вказав, що літом 2014 року
перебував біля магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2",
що по АДРЕСА_2 та був запрошений в
якості понятого засвідчити відмову від
підпису протоколу продавцем магазину.
Саму події він не бачив, однак бачив як
міліція виводила з магазину невідому
йому особу, яка говорила, що це він
купив напій. Викликали маму ОСОБА_8, які
разом поїхали до міліції. Свідок
повідомив, що ОСОБА_8 йому потім
говорив, що він не купував напої, а
купував чоловік, якого виводила
міліція.

Як вказувалося вище, доказами в справі
про адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до ст.15-3 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" продавець
зобов'язаний отримати паспорт у
покупця, який купує алкоголь або
цигарки, якщо у продавця виникли
сумніви щодо досягнення покупцем 18
річного віку.

Проте орган, який розглядав справу про
адміністративне правопорушення,
притягаючи до відповідальності за
продаж неповнолітній особі
слабоалкогольних напоїв не з'ясував в
особи, відносно якої складено протокол
про адміністративне правопорушення її
фактичне місце роботи, а також на
підставі якого документа було
встановлено особу неповнолітнього та
його вік. Слід зазначити, що в протоколі
від 16.06.14р. такі відомості відсутні.
Відомості щодо документів які
посвідчують особу неповнолітнього
відсутні також і в матеріалах
адміністративної справи.

Також, відповідач не звернув увагу, що в
матеріалах справи відсутній
розрахунковий документ (фіскальний
чек) про продаж двох банок
слабоалкогольного напою «Кінбрідж»
ємністю 0,5 л., який і є згідно ст. 17
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" належним доказом
в підтвердження факту продажу товару.

Статтею 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Вина особи, яка притягається до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватись
на припущеннях, усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачиться на
її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути
підданий заходу впливу у зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом.

Відповідачем при розгляді справи не
були враховані зазначені вище
обставини та було розглянуто справу
без врахування вимог щодо наявності
належних доказів в підтвердження
вчинення правопорушення.

За приписами ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості. Суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин, у тому числі
щодо виявлення та витребування доказів
з власної ініціативи.

Обов'язок по доведенню вини і складу
порушення покладається відповідно до
ч.2 ст.71 КАС України на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку
про обґрунтованість позову і вважає, що
постанова підлягає скасуванню як
незаконна.

Вимога позивача щодо прийняття рішення
про закриття провадження у справі про
притягнення до адміністративної
відповідальності задоволенню не
підлягає, оскільки позивачем не
доведена необхідність прийняття
такого рішення для захисту її прав.

Оскільки, з супровідного листа від
26.06.2014р. №159 вбачається, що копія
постанови від 26.06.2014р. №253 надсилалась
позивачу за адресою АДРЕСА_1, в той час,
коли позивач проживає по АДРЕСА_3 суд
вважає обґрунтованими доводи про
неотримання такої постанови, а тому
причини пропуску строку її оскарження
слід вважати поважними.

Керуючись ст. 33, 156 КУпАП, ст. ст. 159-163, 171-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати причини пропуску строку
звернення з адміністративним позовом
поважними.

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову адміністративної комісії
при Виконавчому комітеті Житомирської
міської ради №253 від 26.06.2014р. про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3 за порушення
ч.2 ст. 156 КУпАП та застосування до неї
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в сумі 850грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
О. Й. Адамович