Справа № 541/2710/14-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 р.Справа № 541/2710/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Миргороді та
Миргородському районі Полтавської
області на постанову Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 11.11.2014р. по справі №
541/2710/14-а

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Миргороді та
Миргородському районі Полтавської
області

до Відділу примусового виконання
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області третя особа ОСОБА_1

про зупинення виконавчого провадження
та скасування постанови про накладення
штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Миргороді та Миргородському районі
звернулося до суду з вказаним позовом,
посилаючись на порушення відповідачем
його прав в частині не обґрунтованого
накладення штрафу при здійсненні
виконавчого провадження з примусового
виконання постанови суду, якою
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
перерахунку і виплати йому пенсії, як
особі, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що відповідна
постанова суду частково виконана,
однак через відсутність коштів
перерахована третій особі ОСОБА_1
пенсія, як особі, що постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
не виплачена. Оскільки рішення суду не
виконано в повній мірі з поважних
причин, оскільки відсутні кошти на
виплату коштів згідно з рішенням судів,
просив скасувати постанову державного
виконавця від 03 жовтня 2014 року про
накладення штрафу, зупинити виконавче
провадження про стягнення штрафу
відповідно до оскаржуваної постанови
в сумі 680,00 гривен.

Постановою Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 11.11.2014 року відмовлено в
задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в м. Миргороді
та Миргородському районі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на прийняття оскаржуваного рішення з
порушенням норм процесуального права,
просить суд апеляційної інстанції
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Сторони у судове засідання апеляційної
інстанції не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили. Позивач просив
розглядати справу без його участі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що постановою Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 09 червня 2011 року у справі
2-а-2179/2011 задоволено позов ОСОБА_1

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в місті Миргороді
Полтавської області здійснити з 29
вересня 2010 року та з 01 червня 2011 року по
день прийняття цієї постанови ОСОБА_1
перерахунок основної державної пенсії
по інвалідності в розмірі не нижче 8
мінімальних пенсій за віком відповідно
до вимог ч. 4 ст. 54, 67 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати з урахуванням вже проведених
виплат.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в місті Миргороді
Полтавської області здійснити з 29
вересня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з
01 червня 2011 року по день прийняття цієї
постанови ОСОБА_1 перерахунок
додаткової пенсії по інвалідності 2-ї
групи в розмірі не нижче 75 % мінімальної
пенсій за віком відповідно до вимог ст.
ст. 50, 67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати з урахуванням вже проведених
виплат.

Для примусового виконання вказаного
рішення було видано виконавчий лист №
2-а-2179/2011 від 09.06.2011 року.

Постановами державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області було відкрито
виконавче провадження, яке в
подальшому закривалося та
відновлювалося (а.с.6-9), а його
постановою від 03.10.2014 року на боржника -
позивача по справі накладено штраф у
сумі 680,00 гривень за невиконання
рішення суду (а. с. 4).

Не погодившись з постановою головного
державного виконавця про накладення
штрафу, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що державний
виконавець при винесенні оскаржуваної
постанови діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Законом України "Про виконавче
провадження".

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Частиною другою статті 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
передбачено, що державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до частини 1 статті 89 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

За невиконання у встановлений строк
рішення суду без поважних причин
постановою державного виконавця від 03
жовтня 2014 року накладено на УПФУ в
місті Миргороді Полтавської області
штраф у розмірі 680,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Аналогічне правило
міститься і в частині 1 статті 255
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
відповідно до пункту 38 рішення
Європейського суду з прав людини по
справі «Жовнер проти України» суд
зазначає, що державний орган не може
посилатися на відсутність коштів, щоб
не виплачувати борг, підтверджений
судовим рішенням. У такому випадку суд
не може прийняти аргумент Уряду, що
визначає таку відсутність як
"виняткові обставини".

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду є законною і обґрунтованою,
ухвалена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
викладена правова позиція не є
обґрунтованою та підтвердженою
матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Миргороді
та Миргородському районі Полтавської
області залишити без задоволення.

Постанову Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 11.11.2014р. по справі №
541/2710/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Бершов Г.Є.Судді
Катунов В.В. Ральченко І.М.