Справа № 125/1518/13-а (2а/125/88/13)
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року м. Київ
К/800/48908/14

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.,

суддів: Бутенка В.І.,

Весельської Т.Ф.,

здійснивши попередній розгляд справи
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
суддів та судів різних інстанцій, як
суб'єктів владних повноважень, держави
Україна про оскарження діянь по
створенню перешкод у використанні
конституційних прав на судовий захист,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за касаційною скаргою
позивача на судові рішення Барського
районного суду Вінницької області від 6
червня 2013 року та Київського
апеляційного адміністративного суду
від 2 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом, відповідно до якого просив
визнати протиправним діяння:

1-3-го відповідачів у створенні перешкод
по використанню конституційних норм,
що гарантують право на судовий розгляд
у справі №2а/0207/5041/11, у включенню явно
фальшивих відомостей в текст ухвали
Вищого адміністративного суду від
21.02.2013 року у справі К9991/23450/11 (справа
№2а/0207/5041/11), які суперечать
встановленим судовими рішеннями
фактам та обставинам (що не підлягають
доказуванню), внаслідок чого стало
неможливим виконання вимог статей 55 та
129 Конституції України по захисту його
прав в суді, протиправно унеможливлено
судовий розгляд по суті
адміністративної справи №2а/0207/5041/11, що
призвело до матеріальної і моральної
шкоди;

5-7-го відповідачів по включенню в текст
ухвали апеляційного адміністративного
суду від 06.03.2012 року (справа №2а/0207/5041/11)
явно фальшивих відомостей, які
повністю суперечать фактам та
обставинам, встановлених апеляційним
судом у справі №2а/0207/5041/11, внаслідок
чого стало неможливим виконання вимог
статей 55, 129 Конституції України по
захисту його прав в суді, протиправно
унеможливлено об'єктивний розгляд
касаційної справи К/9991/23450/12, розгляд по
суті адміністративної справи
№2а/0207/5041/11 за його позовом, в
результаті чого нанесено матеріальну і
моральну шкоду;

9-го відповідача, які виразилися у
включенні явно фальшивих відомостей в
текст ухвали судді Вінницького
окружного адміністративного суду від
07.11.2011р. (справа №2а/0207/5041/11), внаслідок
чого стало неможливим виконання вимог
статей 55, 129 Конституції України по
захисту прав в суді та протиправно
унеможливлено судовий розгляд по суті
адміністративної справи №2а/0207/5041/11 за
його позовом, а також створено
перешкоди для об'єктивного розгляду
касаційної справи К/9991/23450/12, внаслідок
чого нанесено як матеріальну, так і
моральну шкоду, пов'язану з нанесенням
шкоди здоров'ю;

10-го відповідача, яка виражена в
ігноруванні обов'язку витребувати з
Барського районного суду справу
№2-а-2961/11, в якій знаходилися документи,
що були необхідні для відкриття
адміністративного провадження у
Вінницькому окружному
адміністративному суді у справі
№2а/0270/1355/12, що теж призвело моральної і
матеріальної шкоди;

1-12-го відповідачів по не повідомленню
Генеральної прокуратури України про
наявність доказів злочинів, які
дозволяють встановити організаторів
вбивства ОСОБА_3, про які 1-12 відповідачі
дізнались з отриманих судових
документів в справі №2а/0207/5041/11 та
визнати, що внаслідок такої
бездіяльності йому нанесено моральну
шкоду, пов'язану з ушкодженням здоров'ю;

4-го, 8-го, 11-го та 12-го відповідачів
виражену в незабезпечені обліку
адміністративним апаратом 4-го, 8-го,
11-го та 12-го відповідачів документами,
які містять повідомлення про злочини,
внаслідок чого нанесено йому моральну
шкоду, пов'язану із здоров'ям;

15-го відповідача по не скасуванню
Постанови ВСУ №6 від 12.06.2009 року, якою
порушується публічний порядок,
встановлений пунктом 2 статті 150
Конституції України та створюються
перешкоди по виконанню судами України
конституційних норм, рішень
Конституційного Суду України;

13-14-го відповідачів по приховуванню
факту втрати 12-м відповідачем його
апеляційної скарги (з додатками) у
справі №2а/0270/1355/12, що призвело до
матеріальної і моральної шкоди;

визнати протиправним факт втрати 12-м
відповідачем його апеляційної скарги
(з додатками) у справі №2а/0270/1355/12;

зобов'язати 4, 8, 11, 12-го відповідачів
вести облік документів, які містять
повідомлення про злочини;

стягнути з усіх відповідачів 10 млрд. 800
млн. (десять мільярдів вісімсот
мільйонів) гривень, з них 800 мільйонів
матеріальної шкоди, 10 мільярдів
моральної шкоди, пов'язаної з
заподіянням шкоди здоров'ю;

призначити ряд судових експертиз.

Ухвалою судді Барського районного суду
Вінницької області від 6 червня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 2 вересня 2014 року, відмовлено у
відкритті провадження в
адміністративній справі у зв'язку з
тим, що заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, з
посиланням на порушення норм
процесуального права, допущені судами,
просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати з направленням
справи для розгляду до Хмельницького
окружного адміністративного суду.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні касаційної скарги з
урахуванням наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження в
адміністративній справі, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
процесуальні дії (рішення) суду,
пов'язані зі здійсненням правосуддя,
належать до процесуальної, а не
управлінської діяльності, тому вони
можуть бути оскаржені як процесуальні
рішення у порядку визначеному
відповідним процесуальним
законодавством

Такий висновок відповідає дійсним
обставинам справи та нормам
процесуального права.

Юрисдикція адміністративних судів
щодо вирішення адміністративних
справи визначена статтею 17 КАС України.
Відповідно до положень частин першої
цієї норми юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єктами владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

Конституційний Суд України у Рішенні
№19-рп/2011 року від 14 грудня 2011 року
зазначив, що відносини, які виникають
між фізичною чи юридичною особою та
представниками органів влади під час
здійснення ними владних повноважень, є
публічно-правовими і поділяються,
зокрема, на правовідносини у сфері
управлінської діяльності,
правовідносини у сфері охорони прав і
свобод людини і громадянина, а також
суспільства від злочинних посягань.

Кодекс адміністративного судочинства
України регламентує порядок розгляду
не всіх публічно-правових спорів, а
лише тих, які виникають у результаті
здійснення суб'єктом владних
повноважень владно - управлінських
функцій.

Необхідною ознакою для розгляду справи
за правилами адміністративного
судочинства є здійснення суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій, а саме: коли
хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владно керувати
поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а
ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані
виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта. При цьому ці функції
повинні здійснюватись суб'єктом саме у
тих правовідносинах, в яких виник спір.

Законність процесуальних актів, а
також діяння суду, вчинені при розгляді
конкретної справи, не може
перевірятися за межами передбаченого
законом процесуального контролю.

Як убачається зі змісту позовної заяви,
позивач, звертаючись до суду, просив
визнати протиправними дії,
бездіяльність, рішення судів, допущені
при розгляді певних справ.

З урахуванням вимог, викладених в
позовній заяві, норм процесуального
права, суди попередніх інстанцій
прийшли до обґрунтованого висновку про
відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі.

Позивачу роз'яснено, що судові рішення
можуть бути перевірені у межах
процесуального контролю.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 220, 220-1, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
ухвалу Барського районного суду
Вінницької області від 6 червня 2013 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 2 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

Т.Ф. Весельська