Справа № 2а-8221/11/1470
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-8221/11/1470

Категорія: 10.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Мельник О.М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Запорожана Д.В.,
Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Веселинівському районі Миколаївської
області на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 07
лютого 2012 року по справі за
адміністративним позовом управління
Пенсійного фонду України в
Веселинівському районі Миколаївської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Веселинівському
районі Миколаївської області про
зобов'язання прийняти до відшкодування
сум витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій особам, яким призначено пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання за період з 01 липня по 30
вересня 2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2011 року управління
Пенсійного фонду України в
Веселинівському районі Миколаївської
області звернувшись до Миколаївського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Веселинівському
районі Миколаївської області, просило
суд зобов'язати відповідача прийняти
до відшкодування суми витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій особам,
яким призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання за період з 01 липня по 30
вересня 2011 року в сумі 28 229,34 грн., в тому
числі 450 грн. - не враховані суми витрат
на виплату та доставку пенсій
громадянам держав-учасниць СНД та
членам їх сімей, які отримали каліцтво
в державах СНД і переїхали на постійне
місце проживання в Україну; 27 624,66 грн. -
не враховані суми щомісячної адресної
допомоги 154,68 грн. - не враховані суми
витрат на виплату і доставку пенсій.

Постановою від 07 лютого 2012 року,
ухваленою у відкритому судовому
засіданні, Миколаївський окружний
адміністративний суд відмовив у
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду
управління Пенсійного фонду України в
Веселинівському районі Миколаївської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржену
постанову та ухвалити нову про
задоволення адміністративного позову.

Вимоги апеляційної скарги апелянт
обґрунтовує тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального права.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Веселинівському
районі Миколаївської області надало
письмові заперечення на апеляційну
скаргу, в яких, з посиланням на
дотримання судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржену постанову -
без змін.

Ухвалюючи постанову про відмову у
задоволенні адміністративного позову
суд першої інстанції встановив, що
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії не належить до числа послуг та
страхових виплат відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», а тому не підлягає
відшкодуванню за рахунок відповідача.

Справа розглянута в порядку
письмового провадження відповідно до
п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не може
бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що
відповідно до заяви відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Вознесенському
районі Миколаївської області та
доданих до неї документів (наказу
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України № 326 від 25.06.2014 р.,
наказу управління виконавчої дирекції
Фонду в Миколаївській області № 173 від
08.07.2014 р., Положення про відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Вознесенському
районі Миколаївської області
затвердженого 15.09.2014 р.) відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Вознесенському
районі Миколаївської області є
правонаступником Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Веселинівському
районі Миколаївської області (а.с. 122-133).

Предметом спору є зобов'язання
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Веселинівському
районі Миколаївської області прийняти
до відшкодування суми витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій особам,
яким призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання за період з 01 липня по 30
вересня 2011 року в сумі 28 229,34 грн., в тому
числі 450 грн. - не враховані суми витрат
на виплату та доставку пенсій
громадянам держав-учасниць СНД та
членам їх сімей, які отримали каліцтво
в державах СНД і переїхали на постійне
місце проживання в Україну; 27 624,66 грн. -
не враховані суми щомісячної адресної
допомоги 154,68 грн. - не враховані суми
витрат на виплату і доставку пенсій.

Відповідач з 01.04.2001 року з дня набрання
чинності Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» здійснює виплату
компенсації втрати працездатності
даної категорії осіб.

До 01.04.2001 року даній категорії осіб
призначалась пенсія по інвалідності у
відповідності до положень ст.10 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
виплачувалась пенсія за рахунок коштів
Пенсійного фонду України з подальшим
відшкодуванням сум виплат за рахунок
винних підприємств, установ,
організацій або фізичних осіб у
відповідності до положень ст.460 ЦК
України (1963 року).

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності правових підстав для
задоволення позовних вимог, але вважає
помилковим посилання суду першої
інстанції, як на підставу для відмови у
задоволенні адміністративного позову
на те, що адресна державна допомога не
відноситься до тих виплат які
відшкодовуються Пенсійному фонду. Так
дійсно Фонд не може нести витрати на
виплату державної адресної допомоги,
про, що Верховним Судом України
висловлено правову позицію (постанови
від 6, 20 червня 2011 року справи № 21-57а11,
21-118а11, відповідно), але до сум, які
апелянт просить зобов'язати
відповідача включити до відшкодування,
окрім сум державної адресної допомоги
внесені і суми пенсій та витрат на
виплату та доставку пенсій.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування, їхні
службові й посадові особи повинні
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб визначені
Конституцією та законами України.

Постановою правління Пенсійного
фонду України та правління Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України № 5-4/4 від 04.03.2003
року, зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697,
затверджений Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійного фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України).

Порядком визначено механізм
відшкодування на рівні центральних
органів виконавчої влади - Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України, відповідно до якого сторони по
справі позбавлені права на проведення
розрахунків на своєму рівні .

Апеляційний суд встановив, що
обраний апелянтом спосіб захисту
(відновлення) порушеного права є таким,
що не відповідає змісту прав
управління Пенсійного фонду України,
щодо відшкодування понесених ним
витрат, оскільки вище зазначений
Порядок, на який посилається апелянт,
не врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховано
на відсутність спору.

У разі відсутності згоди на
підписання таких актів з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, вимоги про
відшкодування таких сум вирішуються в
судовому порядку в судах
адміністративної юрисдикції, шляхом
пред'явлення позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
зобов'язання прийняти до відшкодування
сум таких витрат.

Така ж правова позиція викладена
у постановах Верховного Суду України
від 20 березня 2007 року № 21-1087во06, від 15
квітня 2008 року №08/96, від 6 червня 2011 року
№21-1161а11, від 20 червня 2011 року № 21-76а11, 28
листопада 2011 року № 21-366а11, 19 березня 2012
року)

Суд першої інстанції правильно
застосував положення ч.1 ст.19
Конституції України відповідно до яких
жодна особа не може бути примушена до
виконання обов'язку, який не
передбачений законом.

Таким чином, апеляційний суд дійшов
висновку, що суд першої інстанції
правильно по суті вирішив спір, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку чим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201
КАС України, апеляційна скарга має бути
залишена без задоволення, а оскаржена
постанова змінена в мотивувальній
частині.

Керуючись ст. 19 Конституції
України, ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 2 ч. 1 ст. 198,
п. 1 ч. 1 ст. 201, ст. ст. 207, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Веселинівському районі Миколаївської
області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2012
року змінити в мотивувальній частині,
зазначивши, що підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову
є звернення управління Пенсійного
фонду України в Веселинівському районі
Миколаївської області до суду з
вимогами про захист (відновлення)
порушеного права, які не відповідають
змісту прав управління щодо
відшкодування понесених ним витрат.

В іншій частині постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2012
року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя
С.Д.Домусчі

суддя
Д.В.Запорожан

суддя
О.О.Кравець