Справа № 826/17489/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2014-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 грудня 2014 року 09:30
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Скочок Т.О., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 05.11.2014 року
До Окружного адміністративного
суду міста Києва звернулася фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі -
позивач або ФОП ОСОБА_1) з позовом до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
(надалі - відповідач або ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві) про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 05.11.2014 року
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17.11.2014 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового розгляду
у судовому засіданні на 04.12.2014 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято
контролюючим органом безпідставно,
оскільки згідно з нормами Податкового
кодексу України ФОП ОСОБА_1 не є
податковим агентом з податку на доходи
фізичних осіб у досліджуваних
контролюючим органом
фінансово-господарських операціях, а
відповідальність за недотримання
обов'язків, встановлених п.176.2 ст.176 ПК
України не може бути до нього
У судове засідання 04.12.2014 року з'явилися
позивач та представник відповідача.
Позивач у судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі та просив суд задовольнити їх з
підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позову
заперечував, підтримавши доводи,
викладені у письмових запереченнях
проти позову, в яких зазначено, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято у межах
та на підставі наявних у контролюючого
органу повноважень на підставі
виявлених порушень податкового
законодавства з боку позивача.
Суд у судовому засіданні 04.12.2014 року на
підставі положень ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України), враховуючи
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта, ухвалив про перехід до
розгляду справи у порядку письмового
Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, заслухавши
пояснення позивача та представника
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає про наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у Святошинському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ФОП
ОСОБА_1 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів, дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період 01.08.2013 року по
22.10.2014 року, правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, за період з
01.10.2013 року по 22.10.2014 року, у зв'язку з чим
складено акт від 22.10.2014 року
№769/17-01/НОМЕР_1 (надалі - акт перевірки).
За результатами вищезазначеної
перевірки встановлені наступні
порушення податкового законодавства з
пп. 49.18.2 п.49.18 ст.49; пп. «б» п. 176.2 ст.176
Податкового кодексу України №2755-VI від
02.12.2010 p. із змінами та доповненнями,
фізична особа-підприємець ОСОБА_1
податкові розрахунки сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (ф. №1ДФ) при виплаті доходу
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2
(рнокпп НОМЕР_2) за 3 кв. 2013 р., 4 кв. 2013 р., 1
кв. 2014 р. та 2 кв. 2014 р. до ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві не подавав.
Не погоджуючись з висновками,
викладеними в акті перевірки позивачем
подано до ДПІ у Святошинському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві заперечення на
вищезазначений акт, розглянувши які
листом від 31.10.2014 року ФОП ОСОБА_1
повідомлено про залишення без змін
висновків акту перевірки, а заперечень
відповідача - без змін.
На підставі викладеного вище, ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві прийнято податкове
повідомлення-рішення від 05.11.2014 року
грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) у
розмірі 2 040,00 грн.
повідомлення-рішення від 05.11.2014 року
що підлягає скасуванню, позивач
звернувся з позовом до суду.
Розглядаючи справу по суті, суд
виходить з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що
01.08.2013 року ОСОБА_1 був зареєстрований
як фізична особа-підприємець, а з 02.08.2013
року перебуває на обліку в ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
Відповідно до Свідоцтва платника
єдиного податку серії НОМЕР_4 позивач з
01.09.2013 року перебуває на спрощеній
системі оподаткування (2 група).
Як вбачається з акту перевірки,
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийняте за
результатами виявлених порушень з боку
ФОП ОСОБА_1 при виплаті доходу фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 за період з
01.08.2013 року по 30.06.2014 року за оренду
Згідно, наявного в матеріалах справи,
Договору оренди автомобіля №01/01-14 від
01.01.2014 р., укладеного між ФОП ОСОБА_1, як
орендарем, та ФОП ОСОБА_2, як
орендодавцем, останні домовились, що
орендодавець зобов'язується передати
за плату орендареві у строкове
користування, а орендар зобов'язується
прийняти у строкове користування
автомобіль (марка PEUGEOT Boxer; номерний
знак НОМЕР_3), та зобов'язується
сплачувати орендодавцеві орендну
Згідно ст. 67 Конституції України, кожен
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.
У відповідності до п. 9.1 ст. 9
Податкового кодексу України (далі - ПК
України), до переліку
загальнодержавних податків і зборів,
зокрема, входить податок на доходи
фізичних осіб, порядок обчислення,
нарахування, утримання та
перерахування якого до державного
бюджету визначений у розділі IV "Податок
на доходи фізичних осіб" цього Кодексу.
Згідно п. 163.1 ст. 163 ПК України, об'єктом
оподаткування податку на доходи
фізичних осіб для резидента є:
загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід; доходи з
джерела їх походження в Україні, які
остаточно оподатковуються під час їх
нарахування (виплати, надання);
іноземні доходи - доходи (прибуток),
отримані з джерел за межами України.
Відповідно до п. 162.1 ст. 162 ПК України,
платниками податку є: фізична особа -
резидент, яка отримує доходи як з
джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи; фізична особа -
нерезидент, яка отримує доходи з
джерела їх походження в Україні;
Згідно положень ст.18 ПК України,
податковим агентом визнається особа,
на яку цим Кодексом покладається
обов'язок з обчислення, утримання з
доходів, що нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику, та
перерахування податків до
відповідного бюджету від імені та за
рахунок коштів платника податків.
Податкові агенти прирівнюються до
платників податку і мають права та
виконують обов'язки, встановлені цим
Кодексом для платників податків (п.18.2
В розумінні норми пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, податковий агент щодо податку
на доходи фізичних осіб - юридична
особа (її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
Положеннями ст. 51 ПК України
закріплено, що податковий агент
зобов'язаний подавати у строки,
встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку контролюючому
органу за місцем свого обліку.
У визначених цим Кодексом випадках
розрахунки подаються в електронному
вигляді (п.51.2 ст.51 ПК України).
Згідно пп. «а» та пп.«б» п 176.2 ст.176 ПК
України, особи, які відповідно до цього
Кодексу мають статус податкових
агентів, зобов'язані, зокрема:
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
Суд звертає увагу, що згідно п. 297.3 ст. 297
ПК України, платник єдиного податку
виконує передбачені цим Кодексом
функції податкового агента у разі
нарахування (виплати, надання)
оподатковуваних податком на доходи
фізичних осіб доходів на користь
фізичної особи, яка перебуває з ним у
трудових або цивільно-правових
При цьому, відповідно до п. 177.8 ст. 177 ПК
України, під час нарахування (виплати)
фізичній особі - підприємцю доходу від
здійснення нею підприємницької
діяльності, суб'єкт господарювання
та/або самозайнята особа, які
нараховують (виплачують) такий дохід,
не утримують податок на доходи у
джерела виплати, якщо фізичною особою -
підприємцем, яка отримує такий дохід,
надано копію документу, що підтверджує
її державну реєстрацію відповідно до
закону як суб'єкта підприємницької
діяльності. Це правило не
застосовується в разі нарахування
(виплати) доходу за виконання певної
роботи та/або надання послуги згідно з
цивільно-правовим договором, коли буде
встановлено, що відносини за таким
договором фактично є трудовими, а
сторони договору можуть бути
прирівняні до працівника чи
роботодавця відповідно до підпунктів
14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього
Судом встановлено, що ОСОБА_2
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 02.11.2009 року, а з 01.01.2012
року перебуває на спрощеній системі
оподаткування (2 група), що
підтверджується, наявними в матеріалах
справи, випискою з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців серії НОМЕР_5 та
свідоцтвом платника єдиного податку
Враховуючи вищезазначене у сукупності,
звертаючи увагу на те, що ОСОБА_2 є
фізичною особою - підприємцем, а
матеріали справи не містять належних
доказів того, що його відносини з
позивачем фактично є трудовими, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість тверджень ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві про порушення позивачем вимог
пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, пп. «б» п. 176.2 ст.176
Податкового кодексу України, на
підставі яких позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у відповідності
до оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, а, отже,
податкове повідомлення-рішення від
таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
При цьому, суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.
Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а, відтак, такими, що
підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
1. Позов задовольнити у
2. Визнати протиправним та
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 05.11.2014 року
3. Стягнути на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,
розмірі 182,70 (ста вісімдесяти двох грн. 70
грн.) з Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання з
рахунку Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (ідентифікаційний код: 38760467,
Постанова набирає законної сили в
строк і порядку, передбачені ст. 254 КАС
України. Постанова може бути оскаржена
до апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Т.О. Скочок