Справа № 813/7912/14
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/7912/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді
за участю секретаря судового засідання
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Буському районі Львівської області до
Головного управління юстиції у
Львівській області про скасування
постанови №45049249 від 03.11.2014 року,-
Управління Пенсійного фонду України в
Буському районі Львівської області
(далі - УПФУ в Буському районі
Львівської області) звернулося у
Львівський окружний адміністративний
суд з позовом до Головного управління
юстиції у Львівській області (далі -
ГУЮ у Львівській області), в якому
просить суд визнати протиправною та
скасувати постанову ВП №45049249 від 03.11.2014
року винесену старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Денисяком Т.Г. про накладення
штрафу в розмірі 680,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що відповідач протиправно виніс
постанову про накладення на позивача
штрафу, у зв'язку з невиконанням
постанови відповідача про відкриття
виконавчого провадження від 15.10.2014р. ВП
№45049249. Позивач зазначає, що накладення
штрафу у виконавчому провадженні
можливе лише у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення.
Проте такі висновки відповідача не
відповідають дійсності. Зокрема,
позивач повідомив орган державної
виконавчої служби про виконання
виконавчого листа Буського районного
суду по справі №2а-2058/11 з долученням
розпорядження. Також, зазначає, що
відповідача було додатково
повідомлено про оскарження в судовому
порядку постанови про відкриття
виконавчого провадження щодо
примусового виконання зазначеного
виконавчого документа. Окрім цього,
причиною невиконання називає
залежність від бюджетних асигнувань. З
цих причин вважає постанову державного
виконавця про накладення штрафу
протиправною та просить скасувати як
таку, що винесена необгрунтовано.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, пояснення надав аналогічні
викладеним у позовній заяві. Просив
позов задовольнити повністю.
Відповідач явки уповноваженого
представника в судове засідання не
забезпечив двічі, причини неявки суду
не повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 статті 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
Заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
заперечення на позов, подані документи
і матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
Спірні правовідносини
регулюються Конституцією України,
Законом України «Про виконавче
провадження» за №606-ХІV від 21.04.1999 року
із змінами і доповненнями, КАС
Умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначаються нормами Закону України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Згідно ст. 14 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
У справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, добросовісно.
Відповідно до частини першої
статті 181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутись до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.
Відповідно до ст.1 Закону України
«Про виконавче провадження» (далі -
Закон) виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у вказаному Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», іншими
нормативно-правовими актами, а також
рішеннями, що підлягають примусовому
виконанню.

Згідно з ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених вказаним Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
вказаним Законом.

Судом встановлено, що 15.10.2014 року
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області Денисяком
Т.Г.винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №45049249 з
виконання виконавчого листа
№2а-2261/2009/1303 від 01.12.2011 року, яким
зобов'язано УПФУ у Буському районі
Львівської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії
згідно ст. ст. 50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком, а також
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, згідно із вимогами ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 23.05.2010 року.

Вказаною постановою про
відкриття виконавчого провадження
№45049249 від 15.10.2014 року боржнику - УПФУ у
Буському районі Львівської області
встановлено строк для самостійного
виконання до 22.10.2014 року(а.с.11).

15.10.2014 року відповідачем
скеровано на адресу позивача вимогу
про виконання виконавчого листа
№2а-2261/2009/1303 від 01.12.2011 року, виданий
Буським районним судом Львівської
області. Крім того, позивачу роз'яснено,
що у випадку не виконання вимог
виконавчого документа, на підставі
якого відкрите виконавче провадження
№45049249, відповідачем згідно з вимогами
ст.89 Закону України «Про виконавче
провадження» буде винесено постанову
про накладення штрафу на боржника. Як
вбачається з вхідного штампу УПФУ в
Буському районі Львівської області
отримало вказану вимогу відповідача
20.10.2014 року(а.с.10).

Позивач оскаржив постанову про
відкриття виконавчого провадження
№45049249 від 15.10.2014 року до Буського
районного суду, що підтверджується
копією позовної заяви з відміткою
штампу канцелярії суду(а.с.26-29).

03.11.2014 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Денисяком Т.Г. винесено
постанову про накладення штрафу у
виконавчому провадженні №45049249 на УПФУ
у Буському районі Львівської області у
розмірі 680,00 грн. за невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії
(а.с.9).

Не погоджуючись з вказаною
постановою позивач звернувся до суду з
вимогою про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
штрафу від 03.11.2014 року ВП №45049249 у
розмірі 680,00 грн.

Згідно ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 17 цього ж Закону,
підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі
документи, зокрема виконавчі листи, що
видаються судами.

Згідно ст. 25 цього ж Закону,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Згідно ч. 1 ст.27 цього ж Закону, у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Згідно ч. 2 ст. 30 цього ж Закону,
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк.

Згідно ч. 1 ст. 89 цього ж Закону, у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника на
посадових осіб - від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Аналіз наведеної правової норми дає
підстави для висновку, що накладення
стягнення у вигляді штрафу можливе
тільки у разі невиконання у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії або рішення про
поновлення на роботі та у разі такої
бездіяльності без поважних причин.

Згідно наявного в матеріалах справи
листа від 22.10.2014 року №4208/06-12 позивачем
повідомлено відповідача про обставини,
які ускладнюють виконання вимог
постанови про відкриття виконавчого
провадження, зокрема про наявність
постанови про закриття виконавчого
провадження з виконання цього ж
рішення суду.

За таких обставин суд вважає, що
посилання позивача на наведені ним
вище обставини та на відсутність вини в
його діях, є підставою для скасування
постанови про накладення штрафу.

Крім цього відповідачем в порушення
вимог ст.. 89 ЗУ «Про виконавче
провадження» в оскаржуваній постанові
не встановлено новий строк виконання.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Судом враховуються обґрунтування
позивача щодо протиправності
винесення відповідачем постанови про
накладення штрафу за невиконання
судового рішення, оскільки згідно
розпорядження за № 115960 виданого 22.12.2011
року позивачем проведено нарахування
підвищення до пенсії (а.с.24).

Відповідачем на підтвердження
правомірності прийняття оскаржуваної
постанови від 03.11.2014 року про
накладення штрафу доказів не надано.

Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Докази подані позивачем
переконують в обґрунтованості
позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України,
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, що позивачем не зроблено.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що постанова про накладення штрафу від
03.11.2014 року №45049249 на УПФУ у Буському
районі Львівської області є винесеною
без з'ясування всіх обставин, що мають
значення для її прийняття та підлягає
скасуванню.

Виходячи із заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, враховуючи
вищевикладене, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС
України судові витрати стягненню зі
сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-14, 17, 18, 49, 51, 158, 160-163, 167,
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати протиправною та
скасувати постанову ВП №45049249 від 03.11.2014
року винесену старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Денисяком Т.Г. про накладення
штрафу в розмірі 680,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через
Львівський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження
в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження. Якщо строк
апеляційного оскарження буде
поновлено, то вважається, що постанова
суду не набрала законної сили.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови.

Повний текст постанови складено 26
грудня 2014 року.

Суддя
Костецький Н.В.