Справа № 523/15143/14-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

16 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 523/15143/14-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Малиновський О.М.

Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Алєксєєва В.О. та
Ступакова І.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Суворовському районі міста
Одеси на ухвалу Суворовського
районного суду міста Одеса від 27 жовтня
2014 року (про зміну способу і порядку
виконання рішення суду) у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Суворовському районі міста Одеси про
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Суворовського районного
суду м. Одеси від 14 квітня 2014 року, яка
залишена без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 03 червня 2014 року, суд зобов'язав
управління Пенсійного фонду України
(далі - УПФУ) в Суворовському районі м.
Одеса нарахувати та виплатити ОСОБА_1
підвищення до пенсії, що передбачене
частиною 1 статті 13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в розмірі 350 %
мінімальної пенсії за віком, щомісячно,
з урахуванням раніше виплачених сум в
наступних розмірах: з 01.01.2000 року по
31.12.2000 року - у розмірі 757,96 грн.; з 01.01.2001
року по 31.12.2001 року - у розмірі 870,69 грн.; з
01.01.2002 року по 31.12.2003 року - у розмірі 938
грн.; з 01.01.2004 року по 12.01.2004 року - у
розмірі 996,41 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 27 жовтня 2014 року задоволено
подання старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області про зміну способу і
порядку виконання рішення суду. Суд
змінив спосіб і порядок виконання
вищезазначеного судового рішення
шляхом стягнення з управління
Пенсійного органу України в
Суворовськосу районф м. Одеси на
користь ОСОБА_1 боргу по перерахунку у
розмірі 39278,55 грн.

В апеляційній скарзі УПФУ в
Суворовському районі м. Одеси
ставиться питання про скасування
ухвали суду у зв'язку з тим, що вона
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Тобто, для відстрочення або
розстрочення виконання, зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення необхідно
встановити конкретні обставини, які
ускладнюють виконання судового
рішення.

У даному випадку, як встановлено судом
першої інстанції, такими обставинами є
відсутність коштів на рахунку боржника
через відсутність відповідного
бюджетного фінансування.

За наявності такої обставини як
відсутність коштів на рахунку боржника
за правилами частини першої статті 263
КАС України суд може застосувати
наступні заходи: відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Застосування кожного із зазначених
заходів повинно бути судом у
постановленому судовому рішенні
відповідно мотивовано, тобто суд
повинен обґрунтувати, чому у зв'язку з
відсутністю коштів на рахунку боржника
підлягає застосуванню саме цей
конкретний захід.

Проте, вирішуючи спірне питання, суд
першої інстанції жодних обґрунтувань
чи мотивів необхідності застосування
такого заходу як зміна способу
виконання судового рішення не навів.

Відповідно до положень частини першої
статті 2 Закону України від 5.06.2012 року №
4901-VI "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" (набрав
чинності з 1 січня 2013 року) держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є, зокрема, державний орган,
тобто зазначеною нормою Закону
передбачено виконання судових рішень і
зобов'язального характеру.

У зазначеному Законі немає заборони
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган, у резолютивній
частині яких замість слів "стягнути"
записано "зобов'язати виплатити". При
наявності такої заборони законодавець
в обов'язковому порядку у прикінцевих
та перехідних положеннях Закону мав би
передбачити рекомендацію судам
привести свої рішення у відповідність
з цим Законом шляхом зміни способу
виконання судових рішень. Проте, цього
зроблено не було, а тому висновок суду
про те, що зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, якими не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, не можна
визнати обґрунтованим.

Підстави для зміни способу виконання
судового рішення відповідно до
положень Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень"
могли би виникнути лише у випадку, коли
після звернення стягувача за правилами
частини другої статті 3 цього Закону до
Державної казначейської служби
України із заявою про виконання
рішення суду йому було відмовлено з
мотивів неможливості виконання
судового рішення за нормами
зазначеного Закону у зв'язку з
невідповідністю формулювань
резолютивної частини судового рішення
вимогам цього Закону.

Проте, судом першої інстанції
зазначених обставин не встановлено.
Враховуючи викладене, законних підстав
для зміни способу виконання судового
рішення у даній справі немає.

Отже, виконання зазначеної постанови
суду можливе, хоча й за певних умов, а
тому підстави для зміни способу
виконання рішення суду першої
інстанції відсутні.

Крім цього, суд першої інстанції,
змінюючи спосіб виконання постанови
суду, фактично змінив її суть, що
належить до повноважень суду
апеляційної або касаційної інстанції.

Враховуючи все вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що
оскільки судом першої інстанції
обставини у справі встановлено повно
та правильно, але не правильно
застосовано норми процесуального
права, що призвело до незаконного
рішення, ухвалу суду слід скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі міста Одеси -
задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду
міста Одеси від 27 жовтня 2014 року -
скасувати та прийняти нову, якою у
задоволенні заяви Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
про зміну способу виконання постанови
Суворовського районного суду міста
Одеси від 14 квітня 2014 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: В.О. Алєксєєв

І.Г. Ступакова