Справа № 825/3947/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2014 року
Чернігів Справа №
825/3947/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Воєдило Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
справу за адміністративним позовом
управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Любич» про
стягнення сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсії,
призначеної на пільгових умовах,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області (далі - УПФУ в Козелецькому
районі, позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Любич» (далі - ТОВ
«Любич», відповідач) про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії, призначеної за
пунктами «б»-«з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
за період з 01.11.2014 по 30.11.2014, в сумі 265,05
грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
ТОВ «Любич» зареєстроване в УПФУ в
Козелецькому районі, в якості платника
страхових внесків та зобов'язаний
відшкодовувати витрати Пенсійного
фонду на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до законодавства,
щомісячно. Внаслідок порушення вимог
законодавства у відповідача виникла
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії в розмірі
265,05 грн., яка в добровільному порядку
відповідачем не сплачена.

Від позивача до суду надійшла заява про
розгляд справи у відсутності його
представника.

Відповідач відзив на позовну заяву не
надав та не забезпечив явку свого
представника в судове засідання, хоча
про час та місце розгляду справи
повідомлявся у встановленому порядку.

Відповідно до положень статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України справа вирішується на підставі
наявних в ній доказів.

Фіксування судового засідання,
відповідно до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно наданих позивачем доказів
встановлено, що відповідач
зареєстрований в УПФУ в Козелецькому
районі в якості платника страхових
внесків.

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідача працював гр. ОСОБА_1, якому
була призначена пенсія на підставі
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
частині пенсій, призначених відповідно
до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Пунктами «б»-«з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
визначено, що на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи: працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах;
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі;
жінки, які працюють
трактористами-машиністами,
машиністами будівельних, шляхових і
вантажно-розвантажувальних машин,
змонтованих на базі тракторів і
екскаваторів, - після досягнення 50
років і при загальному стажі роботи не
менше 20 років, з них не менше 15 років на
зазначеній роботі; жінки, які працюють
доярками (операторами машинного
доїння), свинарками-операторами в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - після досягнення 50
років і при стажі зазначеної роботи не
менше 20 років за умови виконання
встановлених норм обслуговування;
жінки, зайняті протягом повного сезону
на вирощуванні, збиранні та
післязбиральній обробці тютюну, - після
досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років;
робітниці текстильного виробництва,
зайняті на верстатах і машинах, - за
списком виробництв і професій,
затверджуваним у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, - після досягнення 50 років і
при стажі зазначеної роботи не менше 20
років; жінки, які працюють у
сільськогосподарському виробництві та
виховали п'ятеро і більше дітей, -
незалежно від віку і трудового стажу, в
порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України; водії міського
пасажирського транспорту (автобусів,
тролейбусів, трамваїв) і великовагових
автомобілів, зайнятих у технологічному
процесі важких і шкідливих виробництв:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи 25 років, в тому числі
на зазначеній роботі не менше 12 років 6
місяців; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи 20 років, в тому
числі на зазначеній роботі не менше 10
років.

Статтею 1 Закону України від 09.07.2003 року
№1058 -IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058 -IV) визначено, що страхові
внески - кошти відрахувань на соціальне
страхування, збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування та
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
сплачені (які підлягають сплаті) згідно
із законодавством, що діяло раніше;
надходження від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону
України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон
№400/97-ВР) платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є, зокрема, суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднання,
бюджетні, громадські та інші установи
та організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників, філії,
відділення та інші відокремлені
підрозділи платників податку,
зазначених у пункті 1 цієї статті, що не
мають статусу юридичної особи,
розташовані на території іншої, ніж
платник зборів, територіальної
громади.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 статті 4
Закону № 400/97-ВР для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б»-«з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
ставкою 100 відсотків від об'єкта
оподаткування.

Згідно з пунктом 2 розділу XV
Прикінцевих положень Закон №1058 -IV,
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: 1) особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
визначено в Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, яка затверджена постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1 (далі -
Інструкція).

Згідно пункту 6.1 розділу 6 Інструкції,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
другої Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
розмірах - для платників, зазначених у
підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї
Інструкції (крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку), - також 100 відсотків фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до абзацу
першого частини 2 Прикінцевих положень
Закону застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Згідно пунктів 6.4 - 6.5 розділу 6
Інструкції розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій. Розрахунки складаються на
підставі відомостей відділів з
призначення пенсій органів Пенсійного
фонду України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.

Згідно пункту 6.8 розділу 6 Інструкції,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
зміни розміру пенсії або настання
обставин, які впливають на суму
відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

На виконання вимог чинного
законодавства, позивачем був
надісланий відповідачу розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсії,
призначених відповідно до пунктів
«б»-«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на 2014 рік, який
отриманий відповідачем 25.01.2014, про що
свідчить копія повідомлення про
вручення поштового відправлення
(а.с. 8, 17).

ТОВ «Любич» не сплатило фактичні
витрати на виплату та доставку пенсії
призначеної гр. ОСОБА_1, за період з
01.11.2014 по 30.11.2014, в сумі 265,05 грн.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що заявлену до
стягнення суму в розмірі 265,05 грн.
відповідач у встановлені строки до
бюджету не сплатив, наявність у нього
вказаної заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
доцільність задоволення позову в
повному обсязі відповідно до заявлених
вимог.

Судові витрати, згідно статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Любич» (вул. Лесі
Українки, 90, с. Крехаїв, Козелецький
район, Чернігівська область, 17073, , р/р 0016 КБ
«Приват-Банк», МФО 305299) на користь
управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області (вул. Московська, 3,
смт. Козелець, Чернігівська область,
17000, , р/р 2611,
Козелецьке відділення «Ощадного
банку», МФО 353553) заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсії,
призначеної на пільгових умовах в сумі
265 грн. 05 коп.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
підпис В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя
В.І. Д'яков