Справа № 817/3581/14
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3581/14

24 грудня 2014 року 10год. 16хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Борискіна С.А. за участю секретаря
судового засідання Вавелюк А.І. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Управління Пенсійного фонду
України в Рівненському районі
Рівненської області

до Приватне сільськогосподарське
підприємство "Горинь"

про стягнення витрат на виплату та
доставку пенсій

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом, відповідно
до якого просить стягнути з
відповідача - Приватне
сільськогосподарське підприємство
"Горинь" заборгованість по витратах на
відшкодування пільгових пенсій,
призначених згідно пунктів "б"-"з" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" в сумі 4190,54 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце судового розгляду справи. Суд не
визнавав обов'язковою участь
представника позивача у судовому
засіданні та вважає за можливе
розглянути справу без його участі на
підставі поданих ним пояснень та
письмових доказів.

Відповідач подав заперечення на
позовну заяву, де вказав, що з березня
2013 року на підприємстві не рахується ні
одного працівника і підприємство
перебуває в стані ліквідації. В судове
засідання представник відповідача не
з'явився, хоча в установленому порядку
був повідомлений про час і місце
розгляду справи. Суд не вбачає поважних
причин неприбуття відповідача і
розглядає справу в даному судовому
засіданні на наявними у справі
доказами згідно ст. 71, ч. 2 ст. 128 КАС
України. На підставі ч.1 ст.41 КАС
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить висновку, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних
обліку позивача за відповідачем
станом на 19 листопада 2014 р. рахується
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за вересень
- жовтень 2014 на загальну суму 4190,54 грн.

Пункт 1 ст.2. Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для юридичних осіб,
незалежно від форми власності,
бюджетних, громадських та інших
установ та організацій, до об'єкту
оподаткування відносить фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст.12 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Вимогами пункту 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. №1058-ІV
встановлено, що після 01.01.2004 року
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій,
який діяв до набрання чинності цим
Законом. До 01 січня 2004 року діяв порядок
покриття витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, відповідно до якого
бюджетні, громадські, інші установи й
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи відшкодовують
Пенсійному фонду 100 відсотків
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій до досягнення
працівниками пенсійного віку (п. 6.1
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованою
в Міністерстві юстиції України 6 січня
2004 р. за №64/8663) (далі за
текстом-Інструкція).

Така сама правова позиція була
викладена і в Інструкції про порядок
обчислення і сплати підприємствами,
установами, організаціями та
громадянами збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, інших
платежів, а також обліку їх надходження
до Пенсійного фонду України,
затвердженого Постановою правління
Пенсійного фонду України від 03.06.1999
року, №4-6, та зареєстрованому в
Міністерстві юстиції України 05.07.1999
року за №436/3729.

На виконання вимог п. 6.4 Інструкції,
вимог п.7.4 Інструкції від 03.06.1999 року,
позивач надіслав на адресу відповідача
повідомлення з розрахунками фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", згідно яких щомісяця, до
25 числа, відшкодуванню Пенсійному
фонду підлягала сума фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначена на пільгових умовах
працівникам відповідача. Розрахунки
містять відомості про працівників
(громадян), рік призначення пенсій,
розмір призначеної пенсії.

Позовні вимоги підтверджуються
дослідженими в судовому засіданні
письмовими доказами, які надав позивач,
а саме: розрахунком суми позовних вимог
по місяцям; розрахунком фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій по місяцям; довідкою
про понесення фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
по кожному з адресатів.

При цьому суд не бере до уваги
заперечення відповідача зважаючи на
наступне.

Відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" юридична
особа визнається такою, що припинила
свою діяльність, з дня внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
її припинення.

На час розгляду даної адміністративної
справи відомості про припинення
відповідача до ЄДРПОУ внесені не були.

Згідно абзацу 2 пункту 6.8. Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1, у разі
ліквідації підприємства без
правонаступників або визнання
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури розрахунки для
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
органу Пенсійного фонду України за
місцезнаходженням такого підприємства
не направляється.

Пунктом 6.3. вказаної Інструкції
передбачено, що у разі ліквідації або
зміни власника підприємства суми
зазначених витрат Пенсійному фонду
вносять правонаступники.

Враховуючи те, що відповідач на даний
час ще не припинений як юридична особа,
а лише перебуває у стані ліквідації,
позивач, на думку суду, правомірно
надіслав на адресу відповідача
розрахунки для відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на пільгових умовах.

З огляду на все вищевикладене,
зважаючи, що на час звернення
Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області з даним позовом до суду
відповідач доказів сплати
заборгованості по фактичних витратах
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, в сумі 4190,54 грн. суду
не надав, позов обґрунтований і на
підставі ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" підлягає до задоволення.

Згідно ст. 94 КАС України судовий збір з
відповідача не стягується.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного
сільськогосподарського підприємства
"Горинь" () на користь
управління ПФУ в Рівненському районі
заборгованість по фактичних витратах
на виплату та доставку пільгових
пенсій в сумі 4190 (чотири тисячі сто
дев'яносто) грн. 54 коп.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Борискін С.А.