Справа № 554/16235/14-а
Суддя: Струков О. М.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем
України

Дата документу 11.12.2014

Октябрський райсуд м.
Полтави у складі :

судді
Струкова О.М.

при секретарі
Федорченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Октябрського
райсуду м. Полтави справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УДАІ УМВС України в Полтавській
області, інспектора ДПС взводу ДПС із
забезпечення супроводження РДПС
Симоненко Романа Миколайовича про
визнання протиправними дій та
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідачів про визнання
протиправними дій та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказав, що 24.10.2014 року близько 22 години
він керував автомобілем «Заз Део Т13110»
д/н НОМЕР_1, по вул. Грушевського в
м.Полтава та проїхав перехрестя з вул.
К.Шосе в м.Полтава, на дозволений
сигнал світлофора, правил проїзду
перехрестя не порушував, але був
зупинений працівниками ДАІ по вул.
Фрунзе в м. Полтава, в районі зупинки
громадського транспорту «Боженка» в
м.Полтава, які повідомили йому, що він
проїхав перехрестя з вул. К.Шосе в
м.Полтава на заборонений сигнал
світлофора, без надання будь - яких
доказів правопоршунення, а в
подальшому інспектором РДПС
Симоненком Р.М. було складено відносно
нього протокол про адміністративне
правопорушення за порушення п.п 8.7.3, 8.10
ПДР України, винесено постанову про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за адміністративне
правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122
КпАП України, та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 510 гривень.

Інкримінуєме йому адміністративне
правопорушення по вказаній в постанові
нормі КУпАП він не визнає, що ним і було
відображено в протоколі.

З протоколом, постановою про
адміністративне правопорушення та
накладеним на нього адміністративним
стягненням він не згоден, що і стало
підставою звернення до суду.

Свої вимоги обґрунтував приписами
ст.ст. 222, 255 КУпАП та ст. 62 Конституції
України.

У судовому засіданні позивач свій
позов підтримав, прохав його
задовольнити. Пояснення надав
аналогічні змісту позовної заяви.

Представник позивача ОСОБА_3 пояснення
надав аналогічні змісту позовної
заяви, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав
та просив суд їх задовольнити. Також
зазначив, що зі слів позивача
працівниками ДПС при складанні
протоколу відносно позивача,
останньому не було надано доказів
вчинення ним інкримінуємого його
правопорушення, але особисто він під
час складання адміністративного
протоколу присутній не був. Вважає, що
відеокамера на яку було зафіксовано
правопорушення вчинене позивачем, є
неналежним доказом по справі та як не
входить до переліку технічних засобів,
що використовуються підрозділами ДАІ
МВС України при фіксуванні
правопорушень».

Представник відповідача УДАІ
УМВС України в Полтавській області
Олексенко А.Б. надала суду письмові
заперечення, у яких зазначила, що
ознайомившись з позовом ОСОБА_1 про
визнання протиправними дій та
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення,
позовні вимоги не визнає, проти позову
заперечує з наступних підстав.

24 жовтня 2014 року о 22 годині під час
несення служби в районі вул.
Грушевського в м.Полтава
співробітниками ДПС було зафіксовано
порушення ПДР, а саме: водій автомобіля
Заз Део Т13110» д/н НОМЕР_1, рухався по вул.
Грушевського в м.Полтава та проїхав
регульоване перехрестя з вул. К.Шосе в
м.Полтава на заборонений сигнал
світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3; 8.10 ПДР
України.

Адміністративна
відповідальність за вказане
правопорушення ПДР України
передбачена ст. 122 ч.2 КАП України.

Відповідно до п. 12.12.6 Інструкції з
діяльності підрозділів ДПС,
затвердженої наказом МВС України від
13.11.2006 № 1111 (зареєстровано в Мінюсті
29.11.2006 за № 1243/3117), "при порушенні
учасником дорожнього руху правил
дорожнього руху працівник ДПС складає
протокол."

Керуючись вказаною нормою, а
також ст. 254 КУпАП, інспектор РДПС
Симоненко Р.М. склав протокол про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1, який поставив свої
підписи в протоколі, які засвідчують,
що йому були роз'яснені його права та
обов'язки відповідно до ст. 63
Конституції України та ст. 268 КУпАП, а
також видано копію самого протоколу та
постанови.

Керуючись ст. 33 КУпАП, якою
передбачено, що при накладенні
стягнення враховуються характер
вчиненого правопорушення, особа
порушника, ступінь його вини, майновий
стан, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність, при
визначенні розміру штрафу, інспектором
ДПС було враховано всі вказані вище
обставини та постановою ПС1 №682724
накладено на порушника мінімальний
штраф, визначений санкцією ч.2 ст.122
КУпАП - 510 гривень.

Суд, заслухавши думку всіх
учасників судового розгляду справи,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2014 року о
22 годині під час несення служби в
районі вул. Грушевського в м.Полтава
співробітниками ДПС було зафіксовано
порушення ПДР, а саме: водій автомобіля
«Заз Део Т13110» д/н НОМЕР_1, рухався по
вул. Грушевського в м.Полтава та
проїхав регульоване перехрестя з вул.
К.Шосе в м.Полтава на заборонений
сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3;
8.10 ПДР України. У зв'язку з чим
інспектором РДПС Симоненком Р.М. було
складено відносно нього протокол про
адміністративне правопорушення
передбачене ст. 122 ч.2 КпАП України.

У вказаному протоколі ОСОБА_1
пояснив, що правил ПДР не порушував.

Постанову серії ПС1 № 682724 від 24.10.2014
року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 122 ч.2 КпАП України та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Із оглянутого в судовому
засіданні диску на який було
зафіксовано правопорушення
вбачається, що саме автомобіль «Заз Део
Т13110» д/н НОМЕР_1, рухався по вул.
Грушевського в м.Полтава та проїхав
регульоване перехрестя з вул. К.Шосе в
м.Полтава на заборонений сигнал
світлофора.

Далі судом встановлено, що
позивач в судовому засіданні
підтвердив той факт, що автомобіль
«Заз Део Т13110» саме під його керуванням
24.10.2014 року о 22 годині рухаючись по вул.
Грушевського в м.Полтава та проїхав
регульоване перехрестя з вул. К.Шосе в
м.Полтава на заборонений сигнал
світлофора.

У відповідності до ч.2 ст. 122 КУпАП
підставою для притягнення до
адміністративної відповідальності є
порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть, в
тому числі проїзд на заборонений
сигнал світлофору.

Відповідно до вимог ст.19
Конституції України правовий порядок
в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством.

Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов`язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 7 Закону України
«Про міліцію», працівники міліції для
забезпечення покладених на міліцію
завдань мають право: складати
протоколи про адміністративні
правопорушення, застосовувати
передбачені законом заходи
забезпечення провадження у справах про
адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 Положення про
Державну автомобільну інспекцію
Міністерства внутрішніх справ,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 14 квітня 1997 року
№ 341, Державна автомобільна інспекція
є головним органом, на який
покладається забезпечення безпеки
дорожнього руху в Україні, що входять
до системи Міністерства внутрішніх
справ України.

Відповідно до п. 4 Положення
про Державну автомобільну інспекцію
МВС України, затвердженої постановою
Кабінету міністрів України від 14
квітня 1997 року № 341, Державтоінспекція
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює контроль за
дотриманням власниками транспортних
засобів, а також громадянами,
посадовими та службовими особами вимог
Закону України «Про дорожній рух»,
правил, норм і стандартів з питань
забезпечення безпеки дорожнього руху,
зокрема з питань виконання вимог
безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 8.1 Правил дорожнього
руху України регулювання дорожнього
руху здійснюється за допомогою
дорожніх знаків, дорожньої розмітки,
дорожнього обладнання, світлофорів, а
також регулювальниками.

П. 8.7.3. Правил дорожнього руху
України передбачає, що сигнали
світлофора мають такі значення: а)
зелений дозволяє рух; б) зелений у
вигляді стрілки (стрілок) на чорному
фоні дозволяє рух у зазначеному
напрямку (напрямках). Таке саме
значення має сигнал у вигляді зеленої
стрілки (стрілок) у додатковій секції
світлофора; г) чорна контурна стрілка,
нанесена на основний зелений сигнал,
інформує водіїв про наявність
додаткової секції світлофора і вказує
інші дозволені напрямки руху ніж
сигнал додаткової секції;з) вимкнений
сигнал додаткової секції забороняє рух
у напрямку, вказаному її стрілкою.

Суд враховує, що позивачем
визнано факт проїзду ним вказаного
перехрестя, на заборонений сигнал
світлофора, при цьому позивача, що
порушення правил ПДР України було
зафіксовано працівниками ДАІ
звичайним автомобільним реєстратором,
який не входить до переліку технічних
засобів, що використовуються
підрозділами ДАІ МВС України при
фіксуванні правопорушень», не приймає
до уваги, оскільки відповідно до п. 12 ст.
11 Закону України «Про міліцію»,
працівникам міліції надане право
використовувати технічні засоби та
прилади для виявлення та фіксації
правопорушень, тобто не тільки
засобами вимірювальної техніки.

Суд вважає слушною думку
представника відповідача Олексенко
А.Б. та відповідача Симоненко Р.М.,
відповідно до якої відеокамера, якою
було здійснено фіксування
правопорушення не відноситься до
вимірювальної техніки, а відтак її
застосування було правомірним та не
суперечило наказу МВС № 33 від 01.03.2010
року «Про затвердження переліку
технічних засобів, що використовуються
підрозділами ДАІ МВС України при
фіксуванні правопорушень».

Частиною 1 ст. 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги.

У відповідності з ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб`єкта владних
повноважень обов`язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 251 КУпАП визначено, що
фактичні дані по справі, викладені в
протоколі про адміністративне
правопорушення є доказами.

Оскільки УДАІ УМВС України у
Полтавській області посилається на ті
дані, що внесені до протоколу, суд
вважає, що вони є достатніми доказами
для спростування тверджень позивача,
про те, що вищевказані постанова та
протокол є незаконними та підлягають
скасуванню.

При таких обставинах суд вважає,
що постанова про притягнення до
адміністративної відповідальності
позивача є правомірною, його права,
свободи та інтереси не порушені, а тому
позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 122, 251, 254-256, 276-282 КпАп України,
ст.ст. 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т
а н о в и в :

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в
Полтавській області, інспектора ДПС
взводу ДПС із забезпечення
супроводження РДПС Симоненко Романа
Миколайовича про визнання
протиправними дій та скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення ПС1 №
68724 від 24 жовтня 2014 року - в і д м о в и т и.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяО.М. Струков