Справа № 814/1153/14
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/1153/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Малих О.В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В.,
Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29 вересня
2014 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до
Заводського районного відділу
Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції та головного державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції Чигирик
Ірини Геннадіївни про скасування
рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 29 вересня
2014 року справу передано за підсудністю
до Заводського районного суду
м.Миколаєва.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду
позивачем подано апеляційну скаргу, з
якої вбачається, що рішення у справі
прийнято в порушення норм
процесуального права, а тому просить
скасувати ухвалу суду та направити
справу до Миколаївського окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що висновок суду
першої інстанції не відповідає
фактичним обставинам справи, так як
судом проведено багато засідань по
даній справі, а тому ним неправомірно
передано справу до іншого суду. Крім
того заявлені позивачем вимоги
підлягають розгляду в
адміністративному суді, а не в
районному.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду, а також правильність
застосування судом норм
процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення - без
змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивачем заявлено
позовні вимоги про скасування
численних постанов державної
виконавчої служби щодо накладення
арешту на майно боржника, стягнення
виконавчого збору і витрат на
проведення виконавчих дій, зупинення
виконавчого провадження, виведення
виконавчого провадження із зведеного
виконавчого провадження та про
приєднання виконавчого провадження
до зведеного виконавчого провадження,
а також про визнання протиправними дій
державних виконавців.

Усі вказані рішення відповідача
винесені в межах виконання зведеного
виконавчого провадження №42472303, щодо
стягнення з позивача на користь ОСОБА_3
та ОСОБА_4 заборгованості за розписками
та щодо стягнення заборгованості на
користь ДВС (виконавчий збір тощо).

За результатом встановлених обставин
судом першої інстанції зроблено
висновок, що даний спір підлягає
розгляду Заводським районним судом
м.Миколаєва, як адміністративним судом,
з чим погоджується судова колегія з
огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.18 КАС
України - місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1-4 частини першої цієї статті.

Частиною 4 ст.82 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового
рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ.

Згідно із п.3 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№3 від 13.12.2010 року «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» - всі справи з приводу рішень,
дій чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби, прийнятих
(вчинених, допущених) з метою виконання
зведеного виконавчого провадження, у
якому об'єднано виконавчі провадження
щодо виконання рішень судів різних
юрисдикцій та/чи рішень інших органів
(посадових осіб), належать до
юрисдикції адміністративних судів,
навіть у разі, коли у зведеному
виконавчому провадженні відсутнє
виконавче провадження з примусового
виконання рішення адміністративного
суду.

При цьому юрисдикцію судів щодо
вирішення справ з приводу рішень, дій
чи бездіяльності державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення в межах конкретного
виконавчого провадження, яке
об'єднано (приєднано) у зведене
виконавче провадження, або зведеного
виконавчого провадження, у якому
об'єднано виконавчі провадження по
виконанню рішень судів однієї
юрисдикції, необхідно визначати з
урахуванням положень частини
четвертої статті 82 Закону України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до п.9 цієї ж Постанови -
місцевим загальним судам як
адміністративним судам також
предметно підсудні адміністративні
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу в ході
виконання ними ухвалених цими судами
рішень.

Згідно із п.2 ч.1 ст.22 КАС України -
суд передає адміністративну справу на
розгляд іншого адміністративного суду,
якщо відкрито провадження у справі, яка
предметно підсудна іншому суду.

Судовою колегією встановлено, що з
урахуванням уточнених позовних вимог
(а.с.226-227), позивачем оскаржено численні
постанови ДВС, а саме: постанову від
09.04.2014 року про виділення в окреме
виконавче провадження постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
та витрат на проведення виконавчих дій
(а.с.16); постанову від 07.03.2014 року по
зупинення виконавчого провадження
(а.с.17); постанову від 11.06.2013 року та від
11.04.2014 року про стягнення виконавчого
збору (а.с.119, 169); постанову від 11.04.2014
року про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій (а.с.14);
постанову від 18.07.2013 року про арешт
майна боржника (а.с.127); постанову від
09.04.2014 року про виведення виконавчого
провадження із зведеного виконавчого
провадження та постанову від 11.04.2014
року про приєднання виконавчого
провадження до зведеного виконавчого
провадження (а.с.166, 178). Також позивачем
заявлено позовні вимоги про визнання
протиправними дій державних
виконавців.

Усі вказані рішення державного
виконавця прийнято під час виконання
ним зведеного виконавчого провадження
№42472303 (а.с.110) за виконавчими листами
від 26.11.2012 року та від 07.06.2013 року
(а.с.114-115), які видано Заводським
районним судом м.Миколаєва, щодо
стягнення з позивача на користь ОСОБА_3
та ОСОБА_4 заборгованості за розпискою
і договором, а також щодо стягнення
заборгованості на користь ДВС
(виконавчий збір тощо), яка виникла під
час виконання даних судових рішень.

За результатом встановлених
обставин колегія суддів приходить до
висновку, що до підсудності
адміністративних судів віднесено
справи щодо оскаржень рішень дій чи
бездіяльності державного виконавця в
рамках виконання ним зведеного
виконавчого провадження, у тому числі
щодо цивільних справ про стягнення
заборгованості.

При цьому для визначення
предметної підсудності розгляду
справи (окружний адміністративний суд
чи районний суд як адміністративний)
суд повинен враховувати положення
статті 82 Закону України "Про виконавче
провадження", а саме суд яким видано
виконавчий документ, яким в даному
випадку є Заводський районний суд
м.Миколаєва. Крім того районному суду,
як адміністративному, також підсудні
справи щодо оскарження рішень
державного виконавця про стягнення
витрат на проведення виконавчих дій та
виконавчого збору, оскільки такі
рішення прийняті в межах виконання
виданих даними судами виконавчих
листів.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що
заявлені позивачем вимоги підлягають
розгляду в адміністративному суді,
яким в даному випадку є Заводський
районний суд м.Миколаєва, а тому справу
правомірно передано до даного суду.

Судова колегія не приймає до уваги
посилання апелянта на підсудність
даної справи окружному
адміністративному суду, через заявлені
позивачем вимоги про визнання
протиправними дій державних
виконавців, оскільки дані позовні
вимоги є похідними від вимог про
скасування постанов відповідача та суд
може дати оцінку таким діям лише після
перевірки прийнятих рішень.

Разом з тим колегія суддів
погоджується з посиланнями апелянта на
тривалий розгляд справи в
Миколаївському окружному
адміністративному суді (провадження
відкрито 16.05.2014 року, а справу передано
за підсудністю 29.09.2014 року), проте
апеляційний суд позбавлений
можливості прийняти з цього приводу
окрему ухвалу, на підставі ст.166 КАС
України.

Враховуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що судом першої
інстанції правильно по суті вирішено
питання, а наведені в скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують, що є підставою для
залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 199, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а ухвалу Миколаївського
окружного адміністративного суду від 29
вересня 2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через 5 днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді:
О.В. Яковлєв
А.В. Бойко

Т.М. Танасогло