Справа № 823/3492/14
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
справа № 823/3492/14

м. Черкаси

11 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі - Рахліній В.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3
до відділу Держземагентства у
Кам'янському районі Черкаської області
про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду надійшов позов
ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому
позивачі просять:

- визнати протиправною бездіяльність
відділу Держземагентства у
Кам'янському районі Черкаської
області;

- зобов'язати відділ Держземагентства у
Кам'янському районі Черкаської області
розглянути технічну документацію із
землеустрою щодо поділу земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення площею 7,9060 га., кадастровий
номер :02:000:0878, яка знаходиться за
адресою: Черкаська обл., Кам'янський
район, Грушківська сільська рада,
підписати, погодити та зареєструвати
сформовані в результаті поділу
земельні ділянки, в державному
земельному кадастрі.

Обґрунтовуючи вимоги позивачі
вказують, що ОСОБА_2 звернулася до
відділу Держземагентства у
Кам'янському районі Черкаської області
із заявою та необхідним пакетом
документів з приводу реєстрації
земельних ділянок згідно технічної
документації із землеустрою щодо
поділу земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 7,9060 га з кадастровим номером
:02:000:0878, розташованої за межами
населеного пункту в адміністративних
межах Грушківської сільської ради
Кам'янського району Черкаської
області. Однак, відповідачем 30.09.2014р. у
задоволенні її заяви було відмовлено,
оскільки надана технічна документація
містила недоліки. У подальшому, 02.09.2014р.
ОСОБА_2 повторно звернулася до
відповідача із аналогічною заявою та
необхідним пакетом документів.

Крім того, 03.10.2014р. ОСОБА_1 звернувся до
відповідача із заявою про негайний
розгляд заяви ОСОБА_2 від 02.09.2014р. з
доданими до неї документами. Проте,
відповідачем не надано відповіді про
результати розгляду заяви ОСОБА_2 від
02.09.2014р., що свідчить про порушення прав
та інтересів позивачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
адміністративний позов підтримали та
просили задовольнити їх повністю.

Позивач ОСОБА_5 належним чином
повідомлена про дату, час та місце
судового розгляду справи, в судове
засідання не з'явилася, про причину
неявки не повідомила.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причини
повторної неявки суду не повідомив. В
підтвердження того, що відповідач
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи, в
матеріалах справи містяться
супровідний лист та рекомендовані
повідомлення про вручення поштового
відправлення, з яких вбачається, що
відповідачеві направлялася ухвала про
відкриття провадження у справі та
призначення судового засідання на
02.12.2014р., а також повістки про виклик в
судові засідання на 11.12.2014р., 22.12.2014р.
(а.с.20, 33, 38).

Заслухавши пояснення позивача та
представника позивачів, розглянувши
подані документи і матеріали, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що наказами ГУ
Держземагентства у Черкаській області
«Про надання дозволу на розроблення
документації із землеустрою» №
2047/14-14-СГ від 10.07.2014р., № 2053/14-14-СГ від
10.07.2014р., № 2052/14-14-СГ від 10.07.2014р., №
2054/14-14-СГ від 10.07.2014р. надано ОСОБА_5,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення із
земель держаної власності у власність,
розташованої за межами населеного
пункту в адміністративних межах
Грушківської сільської ради
Кам'янського району Черкаської
області. Орієнтований розмір земельної
ділянки 2.0000 га, з цільовим призначенням
- для ведення особистого селянського
господарства (код КВ ЦПЗ - секція А,
підрозділ - 01.03) (а.с. 23, 24, 25, 26).

Згідно листа-згоди ГУ Держземагентства
у Черкаській області від 14.08.2014р. №
580/2/300-14-СГ фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_7 надано згоду на розподіл
земельної ділянки площею 7,9060 га з
кадастровим номером :02:000:0878, яка
розташована за межами населеного
пункту в адміністративних межах
Грушківської сільської ради
Кам'янського району Черкаської області
(а.с. 7).

22.08.2014р. ОСОБА_2 звернулася до відділу
Держземагентства у Кам'янському районі
Черкаської області із заявою та
необхідним пакетом документів з
приводу реєстрації земельних ділянок
згідно технічної документації із
землеустрою щодо поділу земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення площею 7,9060 га з
кадастровим номером :02:000:0878,
розташованої за межами населеного
пункту в адміністративних межах
Грушківської сільської ради
Кам'янського районі Черкаської області
(а.с.9).

В своєму листі-відповіді від 30.09.2014р. №
4464 відділ Держземагентства у
Кам'янському районі Черкаської області
відмовив ОСОБА_2 в задоволенні її заяви,
мотивуючи свою відмову тим, що згідно п.
2.8 наказу Державного комітету України
із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 р.
технічна документація із землеустрою
має включати копію документа, що
посвідчує особу, або копію свідоцтва
про державну реєстрацію юридичної
особи (а.с. 10).

У подальшому ОСОБА_2 повторно
звернулася до відділу
Держземагентства у Кам'янському районі
Черкаської області із відповідною
заявою від 02.09.2014р. та необхідним
пакетом документів (а.с. 11). Дана заява
надійшла до відповідача 02.10.2014р.

03.10.2014р. ОСОБА_1 звернувся до
відповідача із заявою про негайний
розгляд заяви ОСОБА_2 від 02.09.2014р.,
додавши копію свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
ОСОБА_7 та копію кваліфікаційного
сертифікату (а.с. 12).

Проте, в судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 зазначили, що станом на час
розгляду справи відповідачем не надано
відповіді за результатами розгляду
заяви ОСОБА_2 від 02.09.2014р., що свідчить
про порушення прав та інтересів
позивачів.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного
кодексу України земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про Державний земельний
кадастр» № 3613-VI від 07.07.2011р. (далі по
тексту - Закон) внесення відомостей до
Державного земельного кадастру і
надання таких відомостей здійснюються
державними кадастровими реєстраторами
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону державна
реєстрація земельних ділянок, обмежень
у їх використанні, ведення поземельних
книг, внесення до Державного
земельного кадастру відомостей про
земельні ділянки здійснюються
Державними кадастровими
реєстраторами, які здійснюють свою
діяльність за місцем розташування
земельної ділянки (район, місто
республіканського значення Автономної
Республіки Крим, місто обласного
значення).

Положеннями Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі -
Порядок), визначено процедуру та вимоги
щодо ведення Державного земельного
кадастру.

Відповідно до п. 4 Порядку ведення
Державного земельного кадастру
здійснює Держземагентство та його
територіальні органи. Функції
адміністратора Державного земельного
кадастру виконує визначене
Держземагентством за погодженням з
Мінагрополітики державне
підприємство, яке належить до сфери
управління Держземагентства.

Згідно з п. 5 Порядку до складу
Держземагентства та його
територіальних органів входять
державні кадастрові реєстратори, які
здійснюють внесення відомостей до
Державного земельного кадастру і
надання таких відомостей в межах
повноважень, визначених Законом
України «Про Державний земельний
кадастр» та цим Порядком.

Державний кадастровий реєстратор має
доступ до всіх відомостей Державного
земельного кадастру, самостійно
приймає рішення про внесення
відомостей до нього, надання таких
відомостей, а також відмову у внесенні
або наданні відомостей.

Згідно з п. 7 ст. 9 Закону втручання
будь-яких органів, посадових і
службових осіб, громадян чи їх
об'єднань у діяльність Державного
кадастрового реєстратора, пов'язану із
здійсненням державної реєстрації
земельних ділянок, забороняється.

Втручання будь-яких органів, посадових
і службових осіб, громадян чи їх
об'єднань у діяльність Державного
кадастрового реєстратора, пов'язану із
здійсненням державної реєстрації
земельних ділянок, також забороняється
і абз. 4 п. 5 Порядку.

Водночас, відповідно до абз. 5 п. 5
Порядку під втручанням у діяльність
Державного кадастрового реєстратора
слід розуміти прямо не передбачену
законодавством дію будь-яких органів,
посадових і службових осіб, громадян чи
їх об'єднань, яка стосується здійснення
Державним кадастровим реєстратором
повноважень, визначених Законом
України «Про Державний земельний
кадастр» та цим Порядком.

Разом з тим, приписами ч. 2 ст. 19
Конституції України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями п. 9 Порядку до
повноважень Державного кадастрового
реєстратора територіальних органів
Держземагентства у районах, містах
республіканського (Автономної
Республіки Крим) та обласного значення
належать: 1) внесення або надання
відмови у внесенні до Державного
земельного кадастру відомостей (змін
до них) про землі та земельні ділянки
(їх частини), розташовані в межах
району, міста республіканського
(Автономної Республіки Крим) чи
обласного значення; 2) здійснення
державної реєстрації земельних
ділянок, обмежень у їх використанні,
скасування такої реєстрації; 3)
формування поземельних книг на
земельні ділянки, внесення записів до
них, забезпечення зберігання
поземельних книг; 4) присвоєння
кадастрових номерів земельним
ділянкам; 5) здійснення реєстрації: заяв
про внесення відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру; заяв
про відкликання заяв про внесення
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру; заяв про надання
відомостей з Державного земельного
кадастру; повідомлень про виявлення
помилок, допущених під час ведення
Державного земельного кадастру; заяв
про виправлення технічних помилок,
допущених під час ведення Державного
земельного кадастру; заяв про внесення
виправлених відомостей до Державного
земельного кадастру; 6) проведення
перевірки відповідності поданих
документів вимогам законодавства; 7)
узагальнення відомостей про землі в
межах району, міста республіканського
(Автономної Республіки Крим) чи
обласного значення за допомогою
програмного забезпечення Державного
земельного кадастру; 8) надання
відомостей з Державного земельного
кадастру щодо об'єктів, зазначених у
підпункті 1 цього пункту, та відмови у
їх наданні, витягів з Державного
земельного кадастру про будь-яку
земельну ділянку в межах державного
кордону; 9) виправлення помилок у
Державному земельному кадастрі,
допущених у відомостях щодо об'єктів,
зазначених у підпункті 1 цього пункту;
10) оприлюднення за допомогою
програмного забезпечення Державного
земельного кадастру на офіційному
веб-сайті Держземагентства: відомостей
щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1
цього пункту; дати та номера реєстрації
заяв про внесення відомостей (змін до
них) до Державного земельного кадастру
та заяв про відкликання заяв про
внесення відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру, їх
стислого змісту та інформації про
результати розгляду.

У відповідності до положень ст. 3 Закону
Державний земельний кадастр базується
на таких основних принципах:
обов'язковості внесення до Державного
земельного кадастру відомостей про всі
його об'єкти; єдності методології
ведення Державного земельного
кадастру; об'єктивності, достовірності
та повноти відомостей у Державному
земельному кадастрі; внесення
відомостей до Державного земельного
кадастру виключно на підставі та
відповідно до цього Закону;
відкритості та доступності відомостей
Державного земельного кадастру,
законності їх одержання, поширення і
зберігання; безперервності внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей про об'єкти Державного
земельного кадастру, що змінюються;
документування всіх відомостей
Державного земельного кадастру.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 24 Закону
передбачено, що державний кадастровий
реєстратор, який здійснює державну
реєстрацію земельних ділянок, протягом
чотирнадцяти днів з дня реєстрації
заяви зобов'язаний перевірити
відповідність документів вимогам
законодавства, та за результатами
перевірки здійснити державну
реєстрацію земельної ділянки або
надати заявнику мотивовану відмову у
державній реєстрації.

Також приписами п. 73 Порядку визначено,
що державний кадастровий реєстратор у
строк, що не перевищує 14 робочих днів з
дня прийняття заяви про внесення
відомостей (змін до них) до Державного
земельного кадастру зобов'язаний
розглянути її разом з документами,
зазначеними у пункті 69 цього Порядку,
та перевірити відповідність
документів вимогам, зазначеним у
пункті 67 цього Порядку, а також
електронний документ відповідно до
пункту 74 цього Порядку. За результатами
перевірки державний кадастровий
реєстратор вносить відомості (зміни до
них) до Державного земельного кадастру
або приймає рішення про відмову у
внесенні таких відомостей з підстав,
зазначених у пунктах 91-137 цього Порядку,
за формою згідно з додатком 14.

Державний кадастровий реєстратор не
пізніше наступного робочого дня з
моменту прийняття рішення про відмову
у внесенні відомостей (змін до них) до
Державного земельного кадастру видає
або надсилає рекомендованим листом з
описом вкладення заявникові таке
рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив, що відповідачем - відділом
Держземагентства у Кам`янському районі
Черкаської області та державним
кадастровим реєстратором зокрема, у
визначений 14-денний строк заяву ОСОБА_2
від 02.09.2014р., яка надійшла до відділу
02.10.2014р., не розглянуто. Невжиття
відповідачем передбачених
законодавством дій за результатами
розгляду заяви ОСОБА_2 заяви щодо
реєстрації земельних ділянок згідно
технічної документації землеустрою
щодо поділу земельної ділянки та
ненадання у встановлений
законодавством строк відповіді про
внесення змін до Державного земельного
кадастру або про відмову у внесенні
таких змін розцінюється судом як
бездіяльність, яка порушує законні
права та інтереси ОСОБА_2

Таким чином, суд приходить до висновку
про бездіяльність відділу
Держземагентства у Кам'янському районі
Черкаської області щодо не розгляду
заяви ОСОБА_2 від 02.09.2014р.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відділу Держземагентства у
Кам'янському районі Черкаської області
розглянути технічну документацію із
землеустрою щодо поділу земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення площею 7,9060 га., кадастровий
номер :02:000:0878, яка знаходиться за
адресою: Черкаська обл., Кам'янський
район, Грушківська сільська рада,
підписати, погодити та зареєструвати
сформовані в результаті поділу
земельні ділянки, в державному
земельному кадастрі, то суд вказує на
наступне.

За змістом Рекомендації №R (80) 2,
прийнятої на 316-му засіданні
заступників міністрів Комітетом
Міністрів державам-членам стосовно
реалізації адміністративними органами
влади дискреційних повноважень від
11.03.1980р. (надалі - також «Рекомендація R
(80)2»), під дискреційним повноваженням
слід розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Тобто здійснення дискреційних
повноважень може, в деяких випадках,
передбачати вибір між здійсненням
певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий в ході здійснення
дискреційних повноважень, підлягає
контролю відносно його законності з
боку суду або іншого незалежного
органу. Адміністративний суд,
перевіряючи рішення, дію чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень на відповідність
закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання вимог права,
інакше було б порушено принцип
розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно-дискреційних
повноважень - єдиним критерієм
здійснення правосуддя є право. Тому
завданням адміністративного
судочинства завжди є контроль
легальності. Перевірка доцільності
переступає компетенцію
адміністративного суду і виходить за
межі завдання адміністративного
судочинства.

Таким чином, дискреційним
повноваженням є таке повноваження, яке
надає певний ступінь свободи
адміністративному органу при
прийнятті рішення, тобто, коли у межах,
які визначені законом,
адміністративний орган має можливість
самостійно (на власний розсуд) вибрати
один з кількох варіантів рішення.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про необхідність
зобов'язати відділ Держземагентства у
Кам'янському районі Черкаської області
розглянути технічну документацію із
землеустрою щодо поділу земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення площею 7,9060га., кадастровий
номер :02:000:0878, яка знаходиться за
адресою: Черкаська обл., Кам'янський
район, Грушківська сільська рада, у
відповідності до заяви ОСОБА_2 від
02.09.2014р. та прийняти за наслідками її
розгляду відповідне рішення.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_1
та ОСОБА_3 про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії, суд вважає їх такими, що не
підлягають до задоволенню оскільки
вони є необґрунтованими, а факт
порушення їх законних прав та
інтересів не підтверджено доказами по
справі. Вказані позивачі із заявами про
реєстрацію земельних ділянок згідно
технічної документації із землеустрою
щодо поділу земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 7,9060 га з кадастровим номером
:02:000:0878, розташованої за межами
населеного пункту в адміністративних
межах Грушківської сільської ради
Кам'янського району Черкаської області
до відділу Держземагентства у
Кам'янському районі Черкаської області
не зверталися, докази щодо порушення
їхніх законних прав та інтересів не
надали.

Таким чином, відділ Держземагентства у
Кам'янському районі Черкаської області
не мав обов'язку щодо вчинення в їх
інтересах юридично значущих діянь.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги, керуючись
актами законодавства щодо цих
правовідносин, суд дійшов висновку, що
заявлені в адміністративному позові
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
відділу Держземагенства у Кам'янському
районі Черкаської області щодо не
розгляду заяви ОСОБА_2 від 02.09.2014р.

Зобов'язати відділ Держземагенства у
Кам'янському районі Черкаської області
розглянути технічну документацію із
землеустрою щодо поділу земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення площею 7,9060га., кадастровий
номер :02:000:0878, яка знаходиться за
адресою: Черкаська обл., Кам'янський
район, Грушківська сільська рада, у
відповідності до заяви ОСОБА_2 від
02.09.2014р. та прийняти за наслідками її
розгляду відповідне рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 9 (дев`ять) грн. 13 коп.
судового збору, сплаченого згідно
квитанції № 2315 від 17.11.2014р.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги яка подається до Київського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня її проголошення.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкта владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений
26.12.2014 р.