Справа № 806/4118/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 року
м. Житомир справа № 806/4118/14

категорія
8.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Галайба
І.Б.,

за участю: представника позивача -
Шутенко О.О.,

представника відповідача - Шатківської
А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Плодоовочевий комбінат" до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про визнання неправомірними
дій, визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення

встановив:

4 вересня 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулось Приватне акціонерне
товариство «Плодоовочевий комбінат»
(далі - ПАТ «Плодоовочевий комбінат»)
із позовом до Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області (далі -
Житомирська ОДПІ) про визнання
неправомірними дій.

У позовній заяві ПАТ «Плодоовочевий
комбінат» вказало, що 3 вересня 2014 року
підприємством було отримано акт
камеральної перевірки від 26 серпня 2014
року №52/15-3, у якому встановлено, що ПАТ
«Плодоовочевий комбінат» було
допущено затримку у розрахунках з
бюджетом зі сплати орендної плати за
землю, понад 30 календарних днів, на
підставі чого підприємству були
нараховані штрафні санкції, загальна
сума яких складає 2265 грн 84 коп. З
урахуванням уточнень до
адміністративного позову, просить
прийняти рішення про неправомірність
змінення призначення платежу та
нарахування штрафних санкцій
Житомирською ОДПІ. Визнати нечинним
податкове повідомлення-рішення
Житомирської ОДПІ форми «Ш» від 11
вересня 2014 року №. Зобов'язати
Житомирську ОДПІ прийняти рішення про
скасування штрафних санкцій у сумі 3416
грн 84 коп. за затримку орендної плати за
землю згідно додатку 1 до акту
камеральної перевірки від 26 серпня 2014
року №5270/15-3 та податкового
повідомлення-рішення від форми «Ш» від
11 вересня 2014 року № та додатку 1 до
акту камеральної перевірки від 31
жовтня 2014 року №6884/15-3. Зобов'язати
Житомирську ОДПІ утриматися від
подальших дій щодо зміни призначення
платежу, вказаного платником в
платіжних документах.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю та просила адміністративний
позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечувала та
просила у задоволенні позову
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з'ясувавши
обставини у справі та перевіривши їх
доказами, приходить до висновку про
відмову у задоволенні позову з
наступних підстав.

26 серпня 2014 року посадовою особою
Житомирської ОДПІ проведено
камеральну перевірку про порушення
терміну плати узгодженої суми
податкових зобов'язань ПАТ
«Плодоовочевий комбінат» з питання
несвоєчасності розрахунків з бюджетом
по орендній платі за 2014 рік.

За результатами перевірки
відповідачем було складено акт
камеральної перевірки від 26 серпня 2014
року №5270/15-3 у якому перевіркою
встановлено, що в порушення пункту 287.3
статті 287 Податкового кодексу України
узгоджена сума податкового
зобов'язання по орендній платі за землю
до бюджету платником фактично не була
сплачена (додаток 1 до акту). Затримка у
розрахунках з бюджетом по орендній
платі за землю допущена у межах понад 30
календарних днів наступних за останнім
днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання у сумі 11329 грн 20 коп.
(а.с.10-11).

На підставі акта камеральної перевірки
від 26 серпня 2014 року №5270/15-3
Житомирською ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення форми «Ш» від 11
вересня 2014 року № яким платнику
нараховані штрафні санкції у сумі 2265
грн 84 коп. (а.с.16).

31 жовтня 2014 року посадовою особою
Житомирської ОДПІ проведено
камеральну перевірку про порушення
терміну плати узгодженої суми
податкових зобов'язань ПАТ
«Плодоовочевий комбінат» з питання
несвоєчасності розрахунків з бюджетом
по орендній платі за 2014 рік.

За результатами перевірки
відповідачем було складено акт
камеральної перевірки від 31 жовтня 2014
року №6884/15-3 у якому перевіркою
встановлено, що в порушення пункту 287.3
статті 287 Податкового кодексу України
узгоджена сума податкового
зобов'язання по орендній платі за землю
до бюджету платником фактично не була
сплачена (додаток 1 до акту). Затримка у
розрахунках з бюджетом по орендній
платі за землю допущена у межах понад 30
календарних днів наступних за останнім
днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового
зобов'язання у сумі 5754 грн 98 коп.
(а.с.40-41).

Правовідносини у даній справі
регулюються Податковим кодексом
України у редакції, що була чинною на
час виникнення спірних правовідносин.

Судом встановлено, що Житомирською
ОДПІ відповідно до картки особового
рахунку ПАТ «Плодоовочевий комбінат»,
27 червня 2014 року, 28 липня 2014 року та 22
серпня 2014 року зараховано по 3870 грн 00
коп., з яких погашено недоїмку з
податкового боргу за минулі періоди та
нараховано штрафні санкції за
несвоєчасну сплату грошового
зобов'язання. (а.с.56-61).

Суд погоджується з такими діями
податкового органу з огляду на
наступне.

Згідно з частиною 1 статті 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України визначено,
що платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 288.7 статті 288
Податкового кодексу України
податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285-287 цього розділу.

Пунктом 286.2. статті 286 Податкового
кодексу України встановлено, що
платники плати за землю (крім фізичних
осіб) самостійно обчислюють суму
податку щороку станом на 1 січня і не
пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному контролюючому
органу за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому статтею 46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями. Подання
такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій. При поданні першої
декларації (фактичного початку
діяльності як платника плати за землю)
разом з нею подається довідка (витяг)
про розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

У порушення пункту 287.3 статті 287
Податкового кодексу України узгоджені
суми податкового зобов'язання з
орендної плати за землю до бюджету за
лютий-квітень 2014 року платником
фактично сплачені відповідно до
квитанцій: від 27 червня 2014 року №29118732 у
сумі 3870 грн 00 коп., від 28 липня 2014 року
№819869 у сумі 3870 грн 00 коп. та від 21 серпня
2014 року №29787350 у сумі 3870 грн 00 коп.
(а.с.7-9).

Відповідно до абзацу першого пункту 31.1
статті 31 Податкового кодексу України
строком сплати податку та збору
визнається період, що розпочинається з
моменту виникнення податкового
обов'язку платника податку із сплати
конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.

Підпунктом 36.5 статті 36 Податкового
кодексу України передбачено, що
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання податкового
обов'язку несе платник податків, крім
випадків, визначених цим Кодексом або
законами з питань митної справи.

Положеннями пункту 126.1 статті 126
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі якщо платник
податків не сплачує суми самостійно
визначеного грошового зобов'язання
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу у таких розмірах: при
затримці до 30 календарних днів включно,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 10 відсотків погашеної суми
податкового боргу; при затримці більше
30 календарних днів, наступних за
останнім днем строку сплати суми
грошового зобов'язання, - у розмірі 20
відсотків погашеної суми податкового
боргу.

Наявність порушення граничних строків
сплати самостійно визначених грошових
зобов'язання підтверджено витягом з
облікової картки платника податків та
копіями платіжних доручень (а.с.7-9, 56-61).

Представник позивача у судовому
засіданні посилалась на те, що
податковим органом неправомірно
змінено призначення платежів та
винесено податкове
повідомлення-рішення про застосування
штрафних санкцій за порушення строків
сплати узгоджених сум податкових
зобов'язань з огляду на прийняття
рішення про розстрочення
(відстрочення) податкового боргу, яким
змінюється строки сплати податкових
зобов'язань з орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності.

Судом встановлено, що постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2014
року у справі №806/3420/14 за позовом
Житомирської ОДПІ до ПАТ
«Плодоовочевий комбінат» про
стягнення 18029 грн 52 коп. податкового
боргу, позов задоволено та стягнуто
вказану заборгованість на користь
Державного бюджету України в особі
Житомирської ОДПІ.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 вересня
2014 року у вказаній справі заяву ПАТ
«Плодоовочевий комбінат» про
розстрочення виконання постанови
Житомирського окружного
адміністративного суду від 11 серпня 2014
року задоволено та розстрочено сплату
податкової заборгованості строком на 16
місяців, а саме: з вересня 2014 року до
листопада 2015 року зі сплатою 1000 грн 00
коп. щомісяця та грудень 2015 року зі
сплатою 2000 грн 00 коп. за місяць (а.с.36).

Суд вважає необґрунтованими доводи та
висновки позивача щодо
неправомірності застосування
контролюючим органом штрафних санкцій
за порушення строків сплати узгоджених
сум податкових зобов'язань з огляду на
наступне.

Механізм погашення заборгованості
регулюється пунктом 87.9 статті 87
Податкового кодексу України, у якому
зазначено, що у разі наявності у
платника податків податкового боргу
контролюючі органи зобов'язані
зарахувати кошти, що сплачує такий
платник податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків. У такому ж порядку
відбувається зарахування коштів, що
надійдуть у рахунок погашення
податкового боргу платника податків
відповідно до статті 95 цього Кодексу
або за рішенням суду у випадках,
передбачених законом. Спрямування
коштів платником податків на погашення
грошового зобов'язання перед
погашенням податкового боргу
забороняється, крім випадків
спрямування цих коштів на виплату
заробітної плати та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до пункту 131.2 Податкового
кодексу України при погашенні суми
податкового боргу (його частини) кошти,
що сплачує такий платник податків, у
першу чергу зараховуються в рахунок
податкового зобов'язання. У разі
повного погашення суми податкового
боргу кошти, що сплачує такий платник
податків, в наступну чергу
зараховуються у рахунок погашення
штрафів, в останню чергу зараховуються
в рахунок пені. Якщо платник податків
не виконує встановленої цим пунктом
черговості платежів або не визначає її
у платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеного порядку),
контролюючий орган самостійно
здійснює такий розподіл такої суми у
порядку, визначеному цим пунктом.

Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку
ведення органами Міністерства доходів
і зборів України оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, інших
платежів, які сплачуються під час
митного оформлення товарів,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 5 грудня 2013
року №765, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 4 лютого
2014 року за № 217/24994 (далі - Порядок №765) у
разі наявності у платника податкового
боргу за податками, зборами
територіальні органи Міндоходів
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник, в рахунок
погашення боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником. У такому
самому порядку відбувається
зарахування коштів, що надійдуть у
рахунок погашення податкового боргу
платника відповідно до статті 95
Податкового кодексу України або за
рішенням суду у випадках, передбачених
законом.

Пунктом 4 розділу V Порядку №765
встановлено, що при погашенні суми
податкового боргу (його частини) кошти,
що сплачує такий платник, у першу чергу
зараховуються в рахунок податкового
зобов'язання. У разі повного погашення
суми податкового боргу кошти, що
сплачує такий платник, в наступну чергу
зараховуються у рахунок погашення
штрафів, в останню чергу зараховуються
в рахунок пені. Якщо платник не виконує
встановленої цим пунктом черговості
платежів або не визначає її у
платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеного порядку),
територіальний орган Міндоходів
самостійно здійснює такий розподіл
такої суми у порядку, визначеному цим
пунктом.

З наведених норм вбачається, що
контролюючий орган зобов'язаний
зарахувати кошти, що сплачує платник
податків, в рахунок погашення
податкового боргу згідно з черговістю
його виникнення незалежно від напряму
сплати, визначеного платником
податків. Також відповідно до пункту
126.1 статті 126 Податкового кодексу
України платник податків притягується
до відповідальності у вигляді штрафу
за прострочення строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Посилання представника позивача на
ухвалу Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 вересня
2014 року не приймаються судом, оскільки
вона була прийнята після проведення
перевірки 26 серпня 2014 року та після
прийнятого за результатами перевірки
податкового повідомлення-рішення від 11
вересня 2014 року, тобто під час
проведення перевірки податковий борг
не був розстрочений.

Щодо перевірки від 31 жовтня 2014 року, то
сам по собі акт перевірки, так само як і
дії з її проведення, не тягнуть
правових наслідків для позивача.
Станом на час розгляду справи у
позивача відсутнє податкове
повідомлення-рішення, прийняте за
результатами перевірки від 31 жовтня 2014
року та відповідно воно не
оскаржувалося.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що Житомирською ОДПІ
правомірно прийнято податкове
повідомлення-рішення від 11 вересня 2014
року № про зобов'язання сплати
штрафних санкцій у розмірі 2265 грн 84 коп.
(20 відсотків погашеної суми
податкового боргу) та правомірно
спрямовано кошти орендної плати за
землю, сплачені платником, у рахунок
простроченої заборгованості орендної
плати за землю за минулі періоди.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач повністю довів
правомірність своїх дій та
правомірність оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, а
тому суд приходить до висновку про
відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

постановив:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 29
грудня 2014 р.