Справа № 548/1829/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 р. Справа № 548/1829/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Водолажської Н.С., Донець Л.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
справу за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області на постанову Хорольського
районного суду Полтавської області від
07 листопада 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

31 жовтня 2014 позивач, ОСОБА_1,
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області (далі по тексту
УПФУ, відповідач), яким просить:

- визнати дії відповідача щодо відмови
йому, починаючи з 01.01.2014 року в
перерахунку та виплаті державної та
додаткової пенсії в розмірах,
встановлених статтями 50, 54 ч. 4 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
виходячи із розрахунку мінімальної
пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» - протиправними;

- зобов'язати УПФУ провести, починаючи з
01.01.2014 року, нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії в
розмірах, встановлених статтями 50, 54 ч. 4
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»,виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням проведених
виплат та змін в законодавстві.

в обгрунтування позовних вимог
зазначає, що має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1 та є інвалідом 2
групи внаслідок захворювання,
пов'язаного з Чорнобильською
катастрофою, отримує державну пенсію
та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, передбачені Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Посилаючись на те, що розмір
призначеної та виплачуваної йому
пенсії не відповідає розмірам,
визначеним ч.4 ст. 54 та ст. 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
і на відмову УПФУ привести його у
відповідність із вимогами Закону,
позивач просить суд зобов'язати
відповідача усунути ці порушення,
провівши вказані перерахунки та
відповідні виплати.

Ухвалою Хорольського районного суду
Полтавської області від 31 жовтня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_1 за період з
01.01.2014 року по 30.04.2014 року залишено без
розгляду. Зазначена ухвала сторонами в
апеляційному порядку не оскаржена.

Постановою Хорольського районного
суду Полтавської області від 07
листопада 2014 року, прийнятою в порядку
скороченого провадження, позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено:

- визнано дії відповідача щодо не
нарахування та невиплати державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду
здоров'ю ОСОБА_1 в розмірі, меншому, ніж
передбачено ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у період з
01 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, неправомірними;

- зобов'язано УПФУ здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, за період
з 01 травня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, встановленої у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом на відповідний період, з
урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
УПФУ в апеляційній скарзі, посилаючись
на неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, на порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга УПФУ задоволенню не підлягає, а
оскаржуване судове рішення,
відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 201
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), має бути
змінено, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку в УПФУ в
Хорольському районі, є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
інвалідом 2-ї групи, має пільги,
встановлені законодавством України
для ветеранів війни - інвалідів війни.
Його захворювання пов'язано з роботами
з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

При обчисленні розміру основної та
додаткової пенсії позивача у 2014 році
УПФУ керувався положеннями постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

У жовтні 2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії згідно ст.ст. 50, 54, 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
починаючи з 01.01.2014 року.

У відповідь на зазначене звернення,
відповідач листом № 66/К-04 від 29.10.2014
року (а.с.12), фактично відмовив позивачу
у здійсненні перерахунку та повідомив,
що розрахунок його пенсії обчислено у
відповідності до діючих норм
пенсійного законодавства і підстав для
її перерахунку немає.

Погоджуючись з висновком суду першої
інстанції в щодо задоволення
адміністративного позову ОСОБА_1
колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у редакції
Закону України від 06 червня 1996 року N
230/96-ВР, особам, віднесеним до категорії
І, призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам ІІ групи - 75
процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 цього Закону визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії І, та зазначено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
ІІ групи, щодо яких установлено зв'язок
із Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими 8 мінімальних
пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної пенсії виступає
мінімальна пенсія за віком, розмір якої
згідно зі ст. 28 Закону України від 09.07.2003
року N 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлюється в розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність».

Зміни, внесені п.п. 12, 15 п. 28 розділу II
Закону України від 28.12.2007 року N 107-VI «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
розміру державної пенсії та додаткової
пенсії, визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року N 10-рп/2008.

Відповідно до Конституції України
закон про Державний бюджет України діє
з 1 січня по 31 грудня календарного року.

Пунктом 4 розділу VІІ Закону України від
23.12.2010 року № 2857-VI «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», в редакції закону,
що набула чинності з 22.07.2011 року згідно
із Законом України від 14 червня 2011 року
N 3491-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», п. 3 Прикінцевих положень
Закону України від 22.12.2011 року № 4282-VI
«Про Державний бюджет України на 2012
рік», п. 4 Прикінцевих положень Закону
України від 06.12.2012 року № 5515-VI «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
передбачалось, що у 2011, 2012 , 2013 роках
державна пенсія по інвалідності та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, передбачені Законом N 796-XII,
призначаються в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Закон України від 16.01.2014 року № 719-VII
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» до змін, внесених Законом України
від 31.07.2014 року № 1622-VII «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», який набрав
чинності 03.08.2014 року, не передбачав
того, що державна пенсія по
інвалідності та додаткова пенсія за
шкоду заподіяну здоров'ю,
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з 01.01.2014 року (до 03.08.2014 року)
відновили свою дію положення ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Колегія суддів зазначає, що
задовольняючи позов суд першої
інстанції правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» над постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
як нормативно-правовому акту, що має
вищу юридичну силу.

Також, судом правильно визначено про
те, що застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, установлений
у Законі про Державний бюджет України
на 2014 рік, з урахуванням якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком. Отже, при розрахунку
пенсії позивача УПФУ в період з 01.01.2014
року до 03.08.2014 року повинно було
виходити з прожиткового мінімуму
особи, яка втратила працездатність,
встановленого Законом України від
16.01.2014 року № 719-VI «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» у розмірі 949 грн.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
вирішуючи спірні правовідносини, судом
першої інстанції не вирішено частини
позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання
протиправним дій відповідача та
зобов'язання УПФУ провести нарахування
та виплату державної та додаткової
пенсії в розмірах, встановлених
статтями 50, 54 ч. 4 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 03.08.2014
року.

Колегія суддів вважає, що зазначені
вимоги не відповідають змісту
законодавства, оскільки 03.08.2014 року
набрав чинності Закон України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» №
1622-VII від 31.07.2014 року, яким Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет на 2014 рік» доповнено
пунктом 6-7, яким зокрема установлено, що
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31,
37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178
із наступними змінами) застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, починаючи з 03.08.2014 року
розмір пенсії позивача повинен
визначатися відповідно до урядової
постанови, а тому позовні вимоги про
визнання протиправним дій та про
зобов'язання відповідача з 03.08.2014 року
здійснювати нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії в
розмірах, встановлених статтями 50, 54 ч. 4
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не ґрунтуються на вимогах
закону і задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є:
вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Таким чином, судове рішення підлягає
зміні, шляхом його доповнення рішенням
про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним
дій відповідача та зобов'язання УПФУ
провести нарахування та виплату
державної та додаткової пенсії в
розмірах, встановлених статтями 50, 54 ч. 4
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 03.08.2014 року.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції прийнято з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування колегією
суддів не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Апеляційний розгляд справи в порядку
письмового провадження відбувся з
підстав визначених п. 3 ч.1 ст. 197 КАС
України.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно ч. 10 ст. 183-2 КАС України, у разі
оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 160, 167, 183-2, 195, 197, 198
ч. 1 п.п. 1, 2, 200, 201 ч. 1 ч. 1 п. 2, 205, 207, 209
Кодексу адміністративного
судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області - залишити без задоволення.

Постанову Хорольського районного суду
Полтавської області від 07 листопада 2014
року - змінити, шляхом доповнення
наступним:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання протиправними дій Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області щодо відмови в перерахунку та
виплаті державної та додаткової пенсії
в розмірах, встановлених статтями 50, 54
ч. 4 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 03 серпня 2014 року та про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області провести,
починаючи з 03 серпня 2014 року,
нарахування та виплату державної та
додаткової пенсії в розмірах,
встановлених статтями 50, 54 ч. 4 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської
катастрофи»,виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» - відмовити.

В іншій частині постанову Хорольського
районного суду Полтавської області від
07 листопада 2014 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С.
Водолажська

(підпис) Л.О. Донець