Справа № 826/14315/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі судді Качура І.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «УКР ЕНЕРГО ХОЛДИНГ»
до Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Товариство з обмеженою
відповідальністю «Євро-Тек 2011» про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити дії.
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «УКР
ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» (далі по тексту також -
позивач) з позовом до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві (далі по
тексту також - відповідач), третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Євро-Тек 2011» (надалі
також - третя особа), в якому просило:
- визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві щодо проведення виїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «УКР
ЕНЕРГО ХОЛДІНГ», за результатами якої
складено акт від 18.06.2014 р. № 488/3-22-08/38038769
про результати виїзної позапланової
- визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві щодо
коригування у електронній базі
автоматизованої інформаційної системи
Міністерства доходів і зборів України
«Податковий блок» показників
податкової звітності з податку на
додану вартість ТОВ «УКР ЕНЕРГО
01.01.2012 по 30.04.2014 року;
- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві поновити показники податкової
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «УКР ЕНЕРГО ХОЛДІНГ» () за період з 01.01.2012 р. по 31.04.2014 року
у електронній базі автоматизованої
інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» та всіх інших інформаційних
В обґрунтування позовних вимог позивач
покликався на те, що відповідачем
перед початком перевірки позивачу не
пред'являлось ні рішення суду (слідчого
судді), ні постанови органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора про призначення
позапланової податкової перевірки ТОВ
«УКР ЕНЕРГО ХОЛДІНГ», дії щодо
проведення такої перевірки позивача є
протиправними, а висновки відповідача,
викладені у акті перевірки є такими, що
не відповідають фактичним обставинам
справи.
Відповідач проти задоволення позову
заперечував, та зазначав, що дії
контролюючого органу щодо проведення
перевірки позивача є правомірними,
позаяк копія наказу на проведення
позапланової виїзної перевірки
вручена, а направлення на проведення
позапланової виїзної перевірки
пред'явлено під розписку особі за
дорученням ОСОБА_2. Крім того,
відповідач звертав увагу суду на те, що
акт перевірки не є рішенням суб'єкта
владних повноважень у розумінні статті
17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких
прав і обов'язків для осіб, робота
(діяльність) яких перевірялися, тому
його висновки не можуть бути предметом
спору. З урахуванням викладеного у
задоволенні позовних вимог просив
Третя особа позовні вимоги підтримала
з огляду на їх обґрунтованість, що
серед іншого на його переконання
підтверджується постановою Київського
окружного суду від 25.06.2014р. у справі
№810/3043/14, яка набрала законної сили.
Разом з тим, у письмових поясненнях
щодо позову, які надійшли через
канцелярію суду третя особа просила
розглядати справу за відсутності її
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
З огляду на наведене та з урахуванням
вимог ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справи у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов підлягає задоволенню з огляду
Матеріалами справи встановлено,
що Державною податковою інспекцією у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві було
проведено виїзну позапланову
перевірку ТОВ «УКР ЕНЕРГО ХОЛДИНГ» з
питань визначення повноти нарахування
та своєчасності сплати податків по
взаємовідносинам з Товариством з
обмеженою відповідальністю «ЄВРО-ТЕК
За результатами перевірки,
відповідачем складено акт від 18.06.2014 р.
№ 488/3-22-08/38038769 про результати виїзної
позапланової перевірки позивача
(надалі - акт перевірки).
На підставі акту перевірки
відповідачем без прийняття
повідомлення-рішення про
донарахування позивачу податкових
зобов'язань, здійснено коригування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту позивача у АІС «Податковий
блок». Задекларовані позивачем
податкові зобов'язання по
контрагентах-покупцях природного газу,
отриманого позивачем від ТОВ «ЄВРО-ТЕК
2011» за договорами комісії №К-12/26-07 від
26.07.2012р., №К-12/26-11 від 26.11.2012 року, №К-13/12-02
від 12.02.2013 року, №К-13/30-12 від 30.12.2013 року,
№К-13/29-01 від 29.01.2013 року, №К-14/25-01 від
25.01.2014 року в період з 01.01.2012 р. по 30.04.2014
року зменшені до « 0», податковий кредит
по господарських операціях з
контрагентом ТОВ «ЄВРО-ТЕК 2011» в період
з 01.01.2012 р. по 31.04.2014 року зменшений до «
Позивач категорично не погоджуючись із
такими діями контролюючого органу,
вважаючи їх такими, що суперечать
приписам чинного законодавства, та
завдають шкоди охоронюваним законом
правам та інтересам позивача,
звернувся з даним позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва.
Вирішуючи спір по суті суд виходив із
Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України, який,
зокрема, визначає вичерпний перелік
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.
Згідно п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21
Податкового кодексу України, посадові
особи контролюючих органів
зобов'язані, крім іншого: дотримуватися
Конституції України та діяти виключно
у відповідності з цим Кодексом та
іншими законами України, іншими
нормативними актами; забезпечувати
сумління виконання покладених н
контролюючі органи функцій; не
допускати порушень прав та
охоронюваний законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
Відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право,
зокрема, проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення.
документальних позапланових перевірок
визначений статтею 78 Податкового
кодексу України так, відповідно,
документальна позапланова перевірка
здійснюється за наявності хоча б
однієї обставин, визначених Податковим
Як вбачається зі змісту наказу
від 21.05.2014р. №1280 «Про проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки, перевірку позивача
призначено з підстав пп. 78.1.11. п. 78.1. ст.
Так, як встановлено пп. 78.1.11. п. 78.1.
ст. 78 ПКУ, документальна позапланова
перевірка здійснюється у разі, якщо
отримано судове рішення суду (слідчого
судді) про призначення перевірки або
постанову органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора, винесену ними
відповідно до закону.
Відповідно до п. 81.1. Податкового
кодексу України посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки за
умови пред'явлення або надіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
таких документів: - направлення на
проведення такої перевірки; - копії
наказу про проведення перевірки; -
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
При цьому положення Податкового
кодексу України містять вимоги до
відомостей, які мають бути зазначенні в
направленні, а саме: - дата видачі; -
найменування контролюючого органу; -
реквізити наказу про проведення
відповідної перевірки; - найменування
та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по
батькові фізичної особи - платника
податку, який перевіряється) або
об'єкта, перевірка якого проводиться; -
мета; - вид (документальна
планова/позапланова або фактична); -
підстави; - дата початку та тривалість
перевірки; - посада та прізвище
посадової (службової) особи, яка
проводитиме перевірку (направлення на
перевірку у такому випадку є дійсним за
наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу).
В акті перевірки підставою
проведення перевірки зазначено наказ
ДПІ у Голосіївському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 21.05.14 р. №1280 та
направлення від 21.05.2014 № 1486/22-08.
Разом з тим, в зазначених наказі
та направленні вказано, підставою
документальної позапланової перевірки
зазначено пп. 78.1.11. п. 78.1. ст. 78 ПКУ, тобто
якщо отримано судове рішення суду
(слідчого судді) про призначення
перевірки або постанову органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, слідчого, прокурора,
винесену ними відповідно до закону.
Проте відповідачем в межах
розгляду справи не доведено
пред'явлення позивачу перед перевіркою
рішення суду (слідчого судді), чи
постанови органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
слідчого, прокурора про призначення
позапланової податкової перевірки ТОВ
«УКР ЕНЕРГО ХОЛДІНГ».

Водночас, як слідує зі змісту акту
перевірки, відповідач дійшов до
висновку про те, що у позивача відсутні
об'єкти оподаткування по операціях з
придбання та продажу товарів (послуг) у
підприємств - постачальників/ покупців
за перевіряємий період відповідно до
п.п. 48.5.1 п. 48.5, п. 48.7 ст. 48, п. 185.1 ст. 185,188.1
ст. 188 Податкового кодексу України.
Окрім того, контролюючим органом
визнано правочини позивача з ТОВ
«ЄВРО-ТЕК 2011» фіктивними, та такими, що
вчинено без наміру створення правових
наслідків, які ними обумовлювались.

Суд не погоджується з такими
доводами відповідача, з огляду про
наступне.

Зі змісту акту перевірки
вбачається, що висновок про
відсутність господарських операцій
позивача з контрагентом ТОВ «ЄВРО-ТЕК
2011» ґрунтується на інформації
досудового розслідування у
кримінальному провадженні № 0000073
від 30.11.2012 р., що проводиться Слідчим
управлінням фінансових розслідувань
ДПІ у Шевченківському р-ні ГУ
Міндоходів у м. Києві, в рамках якого
директор і засновник ТОВ «ЄВРО-ТЕК 2011»
ОСОБА_3, був допитаний, і підтвердив, що
зареєстрував підприємство за
винагороду, не мав відношення до
фінансово-господарської діяльності
підприємства, звітність не подавав (ст.
44 Акту), при цьому на 43 сторінці Акту
зазначено, що вказані пояснення ОСОБА_3
були отримані працівниками
оперативного управління Броварської
ОДПІ без уточнень того, яким чином вони
були отримані.

Суд звертає увагу, що відповідно
до ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Зважаючи на викладене, суд
приходить до висновку, що матеріали
кримінального провадження №0000073
не можуть вважатись належним засобом
доказування без наявності
обвинувального вироку суду, що набрав
законної сили, яким би
підтверджувалась вина посадових осіб
позивача чи його контрагента у
вчиненні протиправних дій, які містять
ознаки кримінальних правопорушень,
передбачених ст. 205 Кримінального
кодексу України (фіктивне
підприємництво) чи ст. 212 Кримінального
кодексу України (ухилення від сплати
податків).

При цьому у акті відсутня будь-яка
інформація про наявні вироки суду
(незважаючи на те, що згадане
кримінальне провадження було відкрите
ще 30.12.2012 року), не надані вироки суду і
під час судового розгляду справи. В
матеріалах справи відсутня також
інформація про те, що відповідач чи
будь-який інший орган Міністерства
доходів і зборів звертався до суду з
позовом про визнання Договорів між
позивачем та ТОВ «ЄВРО-ТЕК 2011»
недійсним.

Суд звертає увагу на те, що
відповідно до Законів України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності», «Про
природні монополії», «Про нафту і газ»,
«Про захист економічної конкуренції»,
«Про засади функціонування ринку
природного газу», Указу Президента
України від 14.03.1995р. №213 «Про заходи
щодо забезпечення діяльності
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики
України», постанови Кабінету Міністрів
України від 14.11.2000р. №1698 «Про
затвердження переліку органів
ліцензування» та Постанови НКРЕ від
13.01.2010р. №10 «Про затвердження
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з постачання
природного газу, газу (метану)
вугільних родовищ за нерегульованим
тарифом» діяльність з постачання
природного газу, газу (метану)
вугільних родовищ за нерегульованим
тарифом здійснюється виключно на
підставі ліцензії, виданої органом
ліцензування.

В межах розгляду справи
підтверджено, що ТОВ «Євро-Тек 2011»
здійснює свою діяльність з постачання
природного газу на підставі ліцензії
НКРЕ України на постачання природного
газу, газу (метану) вугільних родовищ за
нерегульованим тарифом, серія АГ № 578410
(копія якої міститься у матеріалах
судової справи).

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 12
«Порядку забезпечення споживачів
природним газом», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1729, закріплено
монопольне становище НАК «Нафтогаз
України» та його газотранспортних та
газодобувних підприємств
забезпечувати транспортування
природного газу в обсягах, визначених
постачальниками за нерегульованим
тарифом відповідно до договорів,
укладених із
постачальниками/споживачами
природного газу.

Таким чином, будь-яке проходження
природного газу по території України
та його реалізація споживачам
здійснюється через НАК «Нафтогаз
України» та відображається на його
балансі.

Відповідно до п. 12 вищезазначеної
Постанови КМУ НАК «Нафтогаз України»
виконує диспетчерські функції з
контролю та регулювання надходження і
реалізації природного газу; веде
приладовий облік і здійснює контроль
за якістю газу, протранспортованого та
реалізованого споживачам.

Отже, транспортувальниками
природного газу на всіх етапах його
руху є ПАТ «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз
України», та підприємства з
газопостачання та газифікації, з
котрими у Товариства не існує
договірних відносин по
транспортуванню природного газу,
оскільки згідно з Постановою КМУ № 1729
від 27.12.2001 року № 1729 споживачі
природного газу самостійно, без
посередників укладають договори з ПАТ
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»
та/або із суб'єктами господарювання, що
мають ліцензію на транспортування
природного газу до споживачів.
Транспортування обсягів природного
газу, здійснюється на основі даних, які
товариство подає в ЦДУ ПАТ
«Укртрансгаз» для наступного
доведення до газотранспортних
підприємств. Саме ЦДУ ПАТ
«Укртрансгаз» може підтвердити факт
приймання - передачі обсягів
природного газу щомісячно
вищезазначеними компаніями.

Таким чином, зазначені вище
Ліцензійні умови передбачають
обов'язкове укладення договорів з ПАТ
«Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України»,
на підтвердження зазначеного додаємо
до пояснення копії Договору №
від 25.10.2012 з ДК «Укртрансгаз» НАК
«Нафтогаз України» та Договору №
від 15.04.2013 з ПАТ «Укртрансгаз».
Специфіка зберігання природного не
потребує наявності складських
приміщень.

Разом з тим, в межах розгляду
справи встановлено, що постановою
Київського окружного суду від 25 червня
2014 року у справі №810/3043/14 фактично
підтверджена реальність господарських
операцій між ТОВ «Євро-Тек 2011» та
контрагентами, в тому числі ТОВ «Укр
Енерго Холдінг» за договорами комісії
№К-12/26-07 від 26.07.2012, №К-12/26-11 від 26.11.2012
року, №К-13/12-02 від 12.02.2013 року, №К-13/30-12
від 30.12.2013 року, №К-13/29-01 від 29.01.2013 року,
№К-14/25-01 від 25.01.2014 року. Крім того, зі
змісту вказаного судового рішення
також вбачається факт спростовання
доводів контролюючого органу щодо
нікчемності правочинів укладених ТОВ
«Євро-Тек 2011» з контрагентами,
підтверджена реальність здійснення
директором ТОВ «Євро-Тек 2011» своїх
посадових обов'язків.

Як встановлено ч. 1 ст. 71 КАС
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Поряд з цим, відповідачем не
наведено жодних доказів щодо
нереальності здійснених господарських
операцій позивача з його контрагентом.

В той час, як при з'ясуванні факту
реальності господарської операції
необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, в тому числі: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі А умови
необхідні для здійснення певної
операції; можливість здійснення
операцій з відповідною кількістю
певного товару у відповідні строки з
урахуванням терміну його придатності,
доступності на ринку тощо; наявність
відповідних ліцензій та інших
дозвільних документів, що необхідні
для ведення певного виду господарської
діяльності. Так, витрати з метою
формування податкового кредиту для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
фактично здійснені і підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 ст. 193 Податкового кодексу
України, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з ч. 1,2 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Статтею 201 Податкового кодексу
України встановлено, що платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної:
б) дата виписування податкової
накладної: в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг: г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку: д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; є) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг: є) ціна постачання без
урахування податку: ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні: з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку: и) вид цивільно-правового
договору: і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

При цьому, даний перелік
обов'язкових реквізитів податкової
накладної є вичерпним та не підлягає
розширеному тлумаченню.

Разом з тим, відповідачем не
встановлені порушення позивачем чи
його контрагентами порядку оформлення
первинних документів та виписки з
податкових накладних, а акт не містить
будь-яких доказів, які б ставили під
сумнів реальність спірних
господарських операцій.

За наслідком розгляду справи, суд
приходить до висновку проте, що право
ТОВ «УКР ЕНЕРГО ХОЛДІНГ» на віднесення
сум податку на додану вартість до
податкового кредиту на підставі
наступних податкових накладних,
оформлених згідно з вимогами чинного
законодавства.

Щодо віднесення сум податку до
податкового кредиту виникло за
Договором комісії № К-12/26-07 від 26.07.2012
року на підставі податкових накладних
та розрахунків коригування кількісних
і вартісних показників до податкової
накладної: - ПН № 1 від 31.07.2012 на загальну
суму 41 326 952, 21 грн. з урахуванням суми
ПДВ 6 887 825, 37 грн.; - РК № 2 від 31.07.2012 на
загальну суму 1 265 204, 33 грн. з
урахуванням суми ПДВ 210 867, 39 грн.; - ПН № 2
від 31.08.2012 на загальну суму ЗО 369 584, 39
грн. з урахуванням суми ПДВ 5 061 597, 40 грн.;
- РК № 3 від 31.08.2012 на загальну суму 800 031,
22 грн. з урахуванням суми ПДВ 134 671, 87
грн.; - ПН № 12 від 30.09.2012 на загальну суму
25 372 921, 38 грн. з урахуванням суми ПДВ 4 228
820, 23 грн.; - РК № 13 від 30.09.2012 на загальну
суму 587 155, 50 грн. з урахуванням суми ПДВ
97 859, 25 грн.; ПН № 8 від 31.10.2012 на загальну
суму 8 100 482, 70 грн. з урахуванням суми ПДВ
1 350 080,45 грн.; - ПН № 9 від 31.10.2012 на
загальну суму 32 828 289, 23 грн. з
урахуванням суми ПДВ 5 471 381, 54 грн.; - РК №
10 від 31.10.2012 на загальну суму 813 780, 02 грн.
з урахуванням суми ПДВ 135 630, 00 грн.; РК №
11 від 31.10.2012 на загальну суму 257 979,42 грн.
з урахуванням суми ПДВ 42 996, 57 грн.; ПН № 1
від 01.11.2012 на загальну суму 5 703 556, 03 грн.
з урахуванням суми ПДВ 950 592, 67 грн.; ПН №
2 від 30.11.2012 на загальну суму 38 420 619, 71
грн. з урахуванням суми ПДВ 6 403 436, 62 грн.;
РК № 8 від 30.11.2012 на загальну суму 41 240, 53
грн. з урахуванням суми ПДВ 6 873,42 грн.; РК
№ 9 від 30.11.2012 на загальну суму 109 976,14
грн. з урахуванням суми ПДВ 18 329, 36 грн.;
РК № 10 від 30.11.2012 на загальну суму 181129,05
грн. з урахуванням суми ПДВ 30 188,17 грн.;
РК № 3 від 31.01.2013 на загальну суму -800 030, 39
грн. з урахуванням суми ПДВ -133 338,40 грн.

Право ТОВ «УКР ЕНЕРГО ХОЛДІНГ» на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникло за Договором комісії
№К-12/26-11 від 26.11.2012 року на підставі
податкових накладних та розрахунків
коригування кількісних і вартісних
показників до податкової накладної: -
ПН № 11 від 30.11.2012 на загальну суму 2 660 000,
00 грн. з урахуванням суми ПДВ 443 333, 33
грн.; - ПН № 8 від 31.12.2012 на загальну суму
41112 944,40 грн. з урахуванням суми ПДВ 6 852
157, 40 грн.; - РК № 9 від 31.12.2012 на загальну
суму 109 976,14 грн. з урахуванням суми ПДВ 18
329, 36 грн.; - РК № 10 від 31.12.2012 на загальну
суму 1027 424, 88 грн. з урахуванням суми ПДВ
171237,47 грн.; - ПН № 11 від 31.12.2012 на загальну
суму 2 005 040,11 грн. з урахуванням суми ПДВ
334 173, 35 грн.; - РК № 2 від 31.01.2013 на
загальну суму -2 005 040,11 грн. з
урахуванням суми ПДВ 334 173, 35 грн.; - ПН № 5
від 31.01.2013 на загальну суму 3 203 174, 35 грн.
з урахуванням суми ПДВ 533 862, 39 грн.; - ПН
№ 6 від 31.01.2013 на загальну суму 35 804 548, 92
грн. з урахуванням суми ПДВ 5 967 424, 82 грн.;
- РК № 7 від 31.01.2013 на загальну суму 614 438,
09 грн. з урахуванням суми ПДВ 102 406, 35
грн.; - РК № 8 від 31.01.2013 на загальну суму
126 355, 97 грн. з урахуванням суми ПДВ 21059, 33
грн.

Право на віднесення сум податку
до податкового кредиту виникло у
позивача за Договором комісії №К-13/29-01
від 29.01.2013 року на підставі податкових
накладних та розрахунків коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної: - ПН № 4 від 31.01.2013
на загальну суму 1 960 000, 00 грн. з
урахуванням суми ПДВ 326 666, 67 грн.; ПН № 1
від 26.02.2013 на загальну суму 90 000,00 грн. з
урахуванням суми ПДВ 15 000, 00 грн.; - ПН № 2
від 28.02.2013 на загальну суму 500 000, 00 грн. з
урахуванням суми ПДВ 83 333, 33 грн.; - ПН № 9
від 31.03.2013р. на загальну суму 805 195, 06 грн.
з урахуванням суми ПДВ 134 199,18 грн.; - РК №
10 від 31.03.2013р. на загальну суму 132 357, 94
грн. з урахуванням суми ПДВ 22 059, 66 грн.

Право на віднесення сум податку
до податкового кредиту виникло за
Договором комісії №К-13/12-02 від 12.02.2013
року на підставі податкових накладних
та розрахунків коригування кількісних
і вартісних показників до податкової
накладної: - РК № 7 від 28.02.2013 на загальну
суму 44 494, 93 грн. з урахуванням суми ПДВ 7
415, 82 грн.; ПН № 8 від 28.02.2013 на загальну
суму 6 609 402, 32 грн. з урахуванням суми ПДВ
1101 567,05 грн.; - ПН № 7 від 31.03.2013 на
загальну суму 12 860 913, 23 грн. з
урахуванням суми ПДВ 2 143 485, 54 грн.; - РК №
8 від 31.03.2013 на загальну суму 109 120, 34 грн.
з урахуванням суми ПДВ 18 186,72 грн.; - ПН №
3 від 30.04.2013 на загальну суму 13 392 892, 74
грн. з урахуванням суми ПДВ 2 232 148, 79 грн.;
- ПН № 5 від 30.04.2013 на загальну суму 322 447,
50 грн. з урахуванням суми ПДВ 53 741, 25 грн.;
- РК № 6 від 30.04.2013 на загальну суму 169 984,
86 грн. з урахуванням суми ПДВ 28 330, 81 грн.;
- РК № 7 від 30.04.2013 на загальну суму 6 121, 22
грн. з урахуванням суми ПДВ 1020, 20 грн.; -
ПН № 4 від 31.05.2013 на загальну суму 16 404 780,
00 грн. з урахуванням суми ПДВ 2 734 130, 00
грн.; - РК № 5 від 31.05.2013 на загальну суму
162 620, 64 грн. з урахуванням суми ПДВ 27 103,44
грн.; - ПН № 6 від 31.05.2013 на загальну суму
885 681,10 грн. з урахуванням суми ПДВ 147 613, 52
грн.; - РК № 10 від 31.05.2013 на загальну суму
16 813, 44 грн. з урахуванням суми ПДВ 2 802, 24
грн.; - ПН № 8 від 30.06.2013 на загальну суму
20 472 255, 00 грн. з урахуванням суми ПДВ 3 412
042, 50 грн.; - ПН № 9 від 30.06.2013 на загальну
суму 915 106, 01 грн. з урахуванням суми ПДВ
152 517, 67 грн.; ПН № 11 від 31.07.2013 на загальну
суму 22 680 000, 00 грн. з урахуванням суми
ПДВ 3 780 000, 00 грн.; - ПН № 12 від 31.07.2013 на
загальну суму 82 609, 80 грн. з урахуванням
суми ПДВ 13 768, 30 грн.; - РК № 13 від 31.07.2013 на
загальну суму 142 472, 82 грн. з урахуванням
суми ПДВ 23 745,47 грн.; - ПН № 6 від 31.08.2013 на
загальну суму 17 202 614,40 грн. з
урахуванням суми ПДВ 2 867 102,40 грн.; - ПН №
7 від 31.08.2013 на загальну суму 1150 905, 60 грн.
з урахуванням суми ПДВ 191 817, 60 грн.; - ПН
№ 8 від 31.08.2013 на загальну суму 6 277 864, 32
грн. з урахуванням суми ПДВ 1 046 310, 72 грн.;
- РК № 9 від 31.08.2013 на загальну суму 32 901, 60
грн. з урахуванням суми ПДВ 5 483, 60 грн.; -
РК № 10 від 31.08.2013 на загальну суму 15 934, 09
грн. з урахуванням суми ПДВ 2 655, 68 грн.; -
РК № 11 від 31.08.2013 на загальну суму 160 677, 88
грн. з урахуванням суми ПДВ 26 779, 65 грн.; -
ПН № 4 від 30.09.2013 на загальну суму 34 753 724,
28 грн. з урахуванням суми ПДВ 5 792 287, 38
грн.; - ПН № 5 від 30.09.2013 на загальну суму
262 985, 96 грн. з урахуванням суми ПДВ 43 830, 99
грн.; - РК № 6 від 30.09.2013 на загальну суму
536 996, 64 грн. з урахуванням суми ПДВ 89 499,44
грн.; - ПН № 1 від 31.10.2013 на загальну суму
35 580 290, 95 грн. з урахуванням суми ПДВ 5 930
048, 49 грн.; - ПН № 5 від 31.10.2013 на загальну
суму 8 931 431, 32 грн. з урахуванням суми ПДВ
1488 571, 89 грн.; - РК № 6 від 31.10.2013 на
загальну суму 504 862, 91 грн. з урахуванням
суми ПДВ 84 143, 82 грн.; - ПН № 7 від 31.10.2013 на
загальну суму 8 121428, 21 грн. з урахуванням
суми ПДВ 1 353 571, 37 грн.; - РК № 2 від 07.11.2013
на загальну суму -8 121 428, 21 грн. з
урахуванням суми ПДВ -1 353 571, 37 грн.; - ПН
№ 7 від 30.11.2013 на загальну суму 17 250 193, 80
грн. з урахуванням суми ПДВ 2 875 032, 30 грн.;
- ПН № 8 від 30.11.2013 на загальну суму 86 604, 00
грн. з урахуванням суми ПДВ 14 434, 00 грн.; -
ПН № 9 від 30.11.2013 на загальну суму 1 340 997,
00 грн. з урахуванням суми ПДВ 223 499, 50
грн.; - РК № 10 від 30.11.2013 на загальну суму
618, 60 грн. з урахуванням суми ПДВ 103,10
грн.; - РК № 14 від 30.11.2013 на загальну суму
128 002, 35 грн. з урахуванням суми ПДВ 21 333, 73
грн.; - РК № 15 від 30.11.2013 на загальну суму
10 796, 94 грн. з урахуванням суми ПДВ 1 799, 49
грн.; - ПН № 4 від 30.12.2013 на загальну суму
1173 427, 33 грн. з урахуванням суми ПДВ 195 571,
22 грн.; - ПН № 6 від 31.12.2013 на загальну
суму 22 679 388, 59 грн. з урахуванням суми
ПДВ 3 779 898,10 грн.; - ПН № 7 від 31.12.2013 на
загальну суму 21168, 90 грн. з урахуванням
суми ПДВ 3 528,15 грн.; -РК № 8 від 31.12.2013 на
загальну суму 80, 20 грн. з урахуванням
суми ПДВ 13, 37 грн.

Право позивача на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникло
за Договором комісії №К-13/30-04 від 30.04.2013
року на підставі податкових накладних
та розрахунків коригування кількісних
і вартісних показників до податкової
накладної: - ПН № 4 від 30.04.2013 на
загальну суму 1053 750 грн. з урахуванням
суми ПДВ 175 625, 00 грн.

Право позивача на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникло
за Договором комісії №К-13/30-12 від 30.12.2013
року на підставі податкових накладних
та розрахунків коригування кількісних
і вартісних показників до податкової
накладної: - ПН № 5 від 30.12.2013 на загальну
суму 880 000, 00 грн. з урахуванням суми ПДВ
146 666, 67 грн.; - ПН № 3 від 31.01.2014 на
загальну суму 21107 891,12 грн. з урахуванням
суми ПДВ 3 517 981, 85 грн.; - РК № 4 від 31.01.2014
на загальну суму 52 029, 63 грн. з
урахуванням суми ПДВ 8 671, 61 грн.; - ПН № 10
від 28.02.2014 на загальну суму 18 228 303,40 грн.
з урахуванням суми ПДВ 3 038 050, 57 грн.; - РК
№ 11 від 28.02.2014 на загальну суму 60 555, 24
грн. з урахуванням суми ПДВ 10 092, 54 грн.

Водночас, підтверджено, що право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникло за
Договором комісії №К-14/25-01 від 25.01.2014
року на підставі податкових накладних
та розрахунків коригування кількісних
і вартісних показників до податкової
накладної: - ПН № 2 від 31.01.2014 на загальну
суму 462 000, 00 грн. з урахуванням суми ПДВ
77 000, 00 грн.; - ПН № 1 від 21.02.2014 на загальну
суму 38 727, 31 грн. з урахуванням суми ПДВ б
454, 55 грн.; - ПН № 2 від 24.02.2014 на загальну
суму 690 000, 00 грн. з урахуванням суми ПДВ
115 000, 00 грн.; - ПН № 3 від 27.02.2014 на
загальну суму 3 000 000, 00 грн. з
урахуванням суми ПДВ 500 000, 00 грн.

Таким чином доводи відповідача
про нереальний характер господарських
операцій позивача з ТОВ «Євро-Тек 2011»
спростовані належним чином оформленою
первинною документацією.

Також суд не приймає до уваги
посилання відповідача на фіктивність
правочинів позивача з його
контрагентом, з огляду про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 Цивільного
кодексу України фіктивний правочин
визнається судом недійсним.

Згідно ч. 1 статті 204
Цивільного кодексу України (далі ЦК
України) правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаним судом
недійсним (презумпція правомірності).

Таким чином, головною
підставою вважати правочин нікчемним
являється її недійсність, встановлена
законом.

Крім того, згідно постанови
пленуму Верховного Суду України № 9
від 06.11.2009 року, вимога про встановлення
нікчемності правочину підлягає
розгляду у разі наявності відповідної
суперечки. Такий позов може
пред'являтися окремо, без застосування
наслідків недійсності нікчемного
правочину. В цьому випадку в
резолютивній частині судового рішення
суд вказує про нікчемність правочину
або відмову н цьому. Вимога про
застосування наслідків недійсності
правочину може бути заявлена як
одночасно з вимогою про визнання
оспорюваного правочину недійсним, так
і у вигляді самостійної вимоги у разі
нікчемності правочину і наявності
рішення суду про визнання правочину
недійсним. Наслідком визнання
правочину (договору) недійсним не може
бути його розірвання, оскільки це
взаємовиключні вимоги. Якщо позивач
посилається нікчемність правочину для
обґрунтування іншої заявленої вимоги,
суд не має права посилатися па
відсутність судового рішення про
встановлення нікчемності правочину і
повинен дати оцінку таким аргументам
позивача. Відповідно до статей 215 і 216 ЦК
Україні вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним і про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемною правочину можуть бути
заявлені як однією із сторін правочину,
так і іншою зацікавленою особою, права
і законні інтереси якої порушені
здійсненням правочину.

Таким чином, навіть за
наявності ознак нікчемності правочину
податкові органи мають право лише
звертатися до судів з позовами про
стягнення в доход держави коштів,
отриманих по правочинах, здійснених з
метою, що свідомо суперечить інтересам
держави і суспільства посилаючись на
їх нікчемність.

Фактичні обставини справи
свідчать про те, що відповідачем не
прийнято до увагу принцип презумпції
правомірності правочину, визначеного
на законодавчому рівні ст. 204 ЦК
України.

Крім того, в силу положень ч.3 ст.228
Цивільного кодексу України питання
недійсності правочину у разі
недодержання вимоги щодо його
відповідності інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам
вирішується виключно судом.

Відповідного рішення суду про
визнання недійсними правочинів,
укладених між позивачем та його
контрагентами, матеріали справи не
містять.

У свою чергу органи державної
податкової служби не наділені
повноваженнями визнавати нікчемними
правочини, укладені між суб'єктами
господарювання та роботи відповідні
висновки в актах перевірок.

З огляду на вищевикладене, доводи
про недійсність правочинів позивача з
його контрагентами є такими, що не
носять правового підґрунтя.

Щодо позовних вимог позивача про
визнання протиправними дій
відповідача щодо коригування у
електронній базі автоматизованої
інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» показників податкової звітності
з податку на додану вартість ТОВ «УКР
ЕНЕРГО ХОЛДІНГ» () за
період з 01.01.2012 по 30.04.2014 року та
зобов'язання поновити показники
податкової звітності з податку на
додану вартість ТОВ «УКР ЕНЕРГО
ХОЛДІНГ» () за період з
01.01.2012 р. по 31.04.2014 року у електронній
базі автоматизованої інформаційної
системи Міністерства доходів і зборів
України «Податковий блок» та всіх
інших інформаційних базах, суд
зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами
справи, та не спростовано відповідачем,
за результатами перевірки
задекларовані позивачем податкові
зобов'язання за період з 01.01.2012 по 30.04.2014
року по контрагентах-покупцях
природного газу, отриманого Позивачем
від ТОВ «ЄВРО-ТЕК 2011» за договорами
комісії №К-12/26-07 від 26.07.2012, №К-12/26-11 від
26.11.2012 року, №К-13/12-02 від 12.02.2013 року,
№К-13/30-12 від 30.12.2013 року, №К-13/29-01 від
29.01.2013 року, №К-14/25-01 від 25.01.2014 року за
результатами перевірки в АІС
«Податковий блок» зменшені до « 0» та
податковий кредит по контрагенту ТОВ
«Євро-Тек 2011» за результатами
перевірки зменшений до « 0».

Відповідно до статті 74
Податкового кодексу України податкова
інформація, зібрана відповідно до
цього Кодексу, може зберігатися та
опрацьовуватися в інформаційних базах
контролюючих органів або
безпосередньо посадовими (службовими)
особами контролюючих органів. Перелік
інформаційних баз, а також форми і
методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику. Зібрана
податкова інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на контролюючі
органи функцій та завдань.

Виходячи з аналізу положень
статті 74 ПК України, інформаційна
система «Податковий блок» повинна
відображати фактичні задекларовані
позивачем показники своєї
господарської діяльності, її
корегування можливе лише за наслідками
узгодження податкових зобов'язань та
податкового кредиту, а органи ДПС
України використовують вказану
систему у своїй роботі, в тому числі, й
для співставлення показників, які
задекларовані позивачем та його
контрагентами, розбіжності в яких
призводять до створення штучних
підстав для проведення перевірок
суб'єктів господарської діяльності.

Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до бази
даних може бути зроблений податковим
органом після визначення платникові
податкових зобов'язань та їх
узгодження у встановленому законом
порядку.

Чинне податкове законодавство
виключає можливість застосування до
платника негативних правових
наслідків (зокрема, у вигляді вилучення
з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Отже, будь-які зміни до
інформаційних баз мають визнаватися
протиправними, якщо відповідні дані не
співпадають з узгодженими сумами (або
іншими показниками) податкового
обліку.

Враховуючи те, що податкові
повідомлення-рішення відповідачем не
приймались, а дії відповідача по
коригуванню задекларованих податкових
зобов'язань податкового кредиту
призвели до негативних правових
наслідків (у вигляді зміни показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту), суд дійшов висновку, що
відповідачем порушено права та
інтереси позивача, оскільки такі зміни
несуть за собою податкові зобов'язання.

Відтак, з системного аналізу
викладеного вбачається, що дії
відповідача щодо коригування у
електронній базі «Податковий Блок»
показників податкової звітності з
податку на додану вартість за період з
01.01.2012 року по 31.04.2014 року є
протиправними, а отже позовна вимога
про зобов'язання відповідача поновити
показники податкової звітності з
податку на додану вартість позивача за
період з 01.01.2012 року по 31.04.2014 року у
електронній базі «Податковий Блок» є
такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.71 КАС
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
оспорюваних дій.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві щодо проведення виїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «УКР
ЕНЕРГО ХОЛДІНГ», за результатами якої
складено акт від 18.06.2014р. № 488/3-22-08/38038769
про результати виїзної позапланової
перевірки.

Визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві щодо
коригування у електронній базі
автоматизованої інформаційної системи
Міністерства доходів і зборів України
«Податковий блок» показників
податкової звітності з податку на
додану вартість ТОВ «УКР ЕНЕРГО
ХОЛДІНГ» () за період з
01.01.2012 по 30.04.2014 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві поновити показники податкової
звітності з податку на додану вартість
ТОВ «УКР ЕНЕРГО ХОЛДІНГ» () за період з 01.01.2012 р. по 31.04.2014 року
у електронній базі автоматизованої
інформаційної системи Міністерства
доходів і зборів України «Податковий
блок» та всіх інших інформаційних
базах.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Печерському районі м. Києва стягнути
судові витрати у розмірі 73, 08 грн. на
користь ТОВ «УКР ЕНЕРГО ХОЛДІНГ» за
рахунок Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунків Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А.Качур