Справа № 2а/1270/3538/12
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/68172/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління
державного комітету земельних
ресурсів у м. Луганськ на постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду 25.09.2012р. у
справі № 2а/1270/3538/2012 за позовом ОСОБА_4
до Управління державного комітету
земельних ресурсів у м.Луганську, третя
особи: Приватний нотаріус Луганського
міського нотаріального округу
Луганської області ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до
Управління державного комітету
земельних ресурсів у м. Луганськ, в
якому просила:

- визнати неправомірними дії
відповідача - Управління державного
комітету земельних ресурсів у м.
Луганськ щодо видачі 21.03.2011 року
громадянці ОСОБА_7 державного акту на
право власності за № 385898 серії ЯЛ на
земельну ділянку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, площа земельної
ділянки 0,0387 га та зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та
право постійного користування землею,
договорів оренди землі 21.03.2011 року за
реєстраційним номером 000339
(кадастровий номер земельної ділянки
:01:019:0091);

- зобов'язати Державний комітет
земельних ресурсів у м. Луганську
скасувати Державний акт на право
власності на земельну ділянку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площа
земельної ділянки 0,0387 га, виданий
управлінням Держкомзему у м. Луганську
Луганської області 21.03.2011 року за №385898
серії ЯЛ на земельну ділянку та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі 21.03.2011 року за реєстраційним
номером 000339 (кадастровий номер
земельної ділянки :01:019:0091);

- визнати неправомірним дії
відповідача - Управління державного
комітету земельних ресурсів у м.
Луганськ з реєстрації переходу права
власності на земельну ділянку що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площа
земельної ділянки 0,0387 га, кадастровий
номер земельної ділянки :01:019:0091 за
ОСОБА_6 на підставі договору купівлі -
продажу від 24.03.2011 року укладеним з
ОСОБА_7;

- зобов'язати Державний комітет
земельних ресурсів у м. Луганську
зареєструвати перехід права власності
на земельну ділянку, що знаходиться:
АДРЕСА_1, площа земельної ділянки 0,0387
га, кадастровий номер земельної діляго
:01:019:0091 за ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі продажу від 11.09.2009
року укладеним ОСОБА_8, який діяв від
імені ОСОБА_7

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 11 вересня 2009 року
між нею та ОСОБА_8, який діяв від імені
ОСОБА_7, був укладений договір купівлі -
продажу земельної ділянки посвідчений
приватним нотаріусом Луганського
міського нотаріального округу
Луганської області ОСОБА_9. Згідно з цим
договором Продавець, яким є ОСОБА_7,
передала у власність, а Покупець, яким
є, ОСОБА_4, прийняла у власність
земельну ділянку площею 0,0387 та
сплатила за неї грошові кошти готівкою
у розмірі 33142,00 грн. Представник
позивача звернувся до управління
Держкомзему у м. Луганську щодо
здійснення реєстрації права власності
на земельну ділянку придбану 11.09.2009р.
позивачем, ОСОБА_4 у громадянки ОСОБА_7
Проте, документи для реєстрації права
власності в управління Держкомзему у м.
Луганську не прийняли, мотивуючи це
тим, що зазначена земельна ділянка вже
зареєстрована за іншою особою.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 09.08.2012 року
в задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду 25.09.2012р.
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 09.08.2012р.
скасовано та прийнято нове рішення у
справі. Провадження у справі за позовом
ОСОБА_4 до Управління державного
комітету земельних ресурсів у
м.Луганську про: визнання
неправомірними дії щодо видачі 21.03.2011
року громадянці ОСОБА_7 державного акт
на право власності за № 385898 серії ЯЛ на
земельну ділянку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, площа земельної
ділянки 0,0387 га та зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та
право постійного користування землею,
договорів оренди землі 21.03.2011 року за
реєстраційним номером 000339
(кадастровий номер земельної ділянки
:01:019:0091); зобов'язання скасувати
Державний акт на право власності на
земельну ділянку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, площа земельної
ділянки 0,0387 га, виданий управлінням
Держкомзему у м. Луганську Луганської
області 21.03.2011 року за №385898 серії ЯЛ на
земельну ділянку та зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та
право постійного користування землею,
договорів оренди землі 21.03.2011 року за
реєстраційним номером 000339
(кадастровий номер земельної ділянки
:01:019:0091)- закрито.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління
державного комітету земельних
ресурсів у м. Луганську задоволено
частково та визнано неправомірним дії
Управління державного комітету
земельних ресурсів у м. Луганськ
Луганської області з реєстрації
переходу права власності на земельну
ділянку що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, площа земельної ділянки 0,0387
га, кадастровий номер земельної
ділянки :01:019:0091 за ОСОБА_6 на
підставі договору купівлі - продажу від
24.03.2011 року укладеним з ОСОБА_7

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
Управління державного комітету
земельних ресурсів у м.Луганську про
зобов'язання зареєструвати перехід
права власності на земельну ділянку, що
знаходиться: АДРЕСА_1, площа земельної
ділянки 0,0387 га, кадастровий номер
земельної ділянки :01:019:0091 за
ОСОБА_4 на підставі договору купівлі
продажу від 11.09.2009 року - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Донецького апеляційного
адміністративного суду 25.09.2012р. в
частині задоволених позовних вимог,
Управління державного комітету
земельних ресурсів у м. Луганськ
звернулась з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції в частині
визнання неправомірним дій Управління
державного комітету земельних
ресурсів у м. Луганськ з реєстрації
переходу права власності на земельну
ділянку що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, площа земельної ділянки 0,0387
га, кадастровий номер земельної
ділянки :01:019:0091 за ОСОБА_6 на
підставі договору купівлі - продажу від
24.03.2011 року укладеним з ОСОБА_7

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

За змістом частини 2 статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Отже, стосовно позовної вимоги про
визнання неправомірним дії
відповідача - Управління державного
комітету земельних ресурсів у м.
Луганськ з реєстрації переходу права
власності на земельну ділянку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площа
земельної ділянки 0,0387 га, кадастровий
номер земельної ділянки :01:019:0091 за
ОСОБА_6 на підставі договору купівлі -
продажу від 24.03.2011 року укладеним з
ОСОБА_7, - слід зазначити наступне.

Як встановлено судами, що 24 березня 2011
року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 був укладений
договір купівлі продажу земельної
ділянки, який був засвідчений
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу ОСОБА_5
Зазначений договір на момент розгляду
справи був дійсний.

Відповідно до змісту вимог ст.132 ЗК
України, угоди про перехід права
власності на земельні ділянки
укладаються в письмовій формі та
нотаріально посвідчуються. Додатком до
угоди, за якою здійснюється відчуження
земельної ділянки приватної власності,
є державний акт на право власності на
земельну ділянку, що відчужується (або
відчужувалась). Угоди про перехід права
власності на земельну ділянку
підлягають нотаріальному посвідченню
та державній реєстрації.

Відповідно до вимог зазначеної статті
ОСОБА_6 звернувся з заявою до
Управління щодо надання послуг з
оформлення державного акта на право
власності на землю на підставі
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу земельної ділянки і
документа про оплату, з внесенням
відповідного запису до Поземельної
книги земельної ділянки.

Частиною 6 ст.126 ЗК України передбачено,
що при набутті права власності на
земельну ділянку на підставі
документів, визначених частиною другою
цієї статті (цивільно-правовою угодою
щодо відчуження земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою),
державний акт на право власності на
земельну ділянку, що відчужується,
долучається до документа, на підставі
якого відбувся перехід права власності
на земельну ділянку, в кожному такому
випадку відчуження земельної ділянки.
На державному акті про право власності
на земельну ділянку нотаріус, який
посвідчує (видає) документ, та орган,
який здійснює державну реєстрацію прав
на нерухоме майно та їх обмежень,
роблять відмітку про перехід права
власності на земельну ділянку із
зазначенням документа, на підставі
якого відбувся такий перехід.

Як зазначено судом першої інстанції,
ним в судовому засіданні був
досліджений державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№385898 від 23.03.2011р. (а.с.53) на оборотній
сторінки якого зазначено, що
зареєстровано в Поземельній книзі
04.04.2011 за реєстровим номером
№010190091:03:01.

На підставі вищезазначеного суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
Управління державного комітету
земельних ресурсів у м. Луганськ при
реєстрації переходу права власності на
земельну ділянку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, площа земельної
ділянки 0,0387 га, кадастровий номер
земельної ділянки :01:019:0091 за
ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі-продажу від 24.03.2011 року
укладеним з ОСОБА_7 діяло в межах своїх
повноважень передбачених Земельним
кодексом України.

Колегія суддів вважає необґрунтованим
посилання суду апеляційної інстанції
під час задоволення позовних вимог в
цій частині на те, що 24 березня 2011 року
між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 був укладений
договір купівлі продажу земельної
ділянки, який був засвідчений
нотаріусом Луганського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с.54),
однак, продавцем в цьому договорі на
першій сторінці зазначена ОСОБА_7,
тобто не та особа, яка є власником землі
згідно акту від 23.03.2011р., серії ЯЛ №385898.

Так, в державному акті на право
власності на земельну ділянку від
23.03.2011 р. зареєстрований за №00339
крім прізвища, ім'я, та по батькові,
зазначаються адреса проживання особи,
яка отримує державний акт, а також
ідентифікаційний номер. Тобто, всі інші
дані ОСОБА_7 зазначені в договорі
купівлі продажу земельної ділянки від
24.03.2011 року №1045 співпадали з даними
зазначеними у державному акті на право
власності на земельну ділянку від
23.03.2011р. зареєстрований за №00339.

Отже, договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 24.03.2011 року №1045
містить ознаки того, що ім'я по батькові
продавця як «ОСОБА_7» є технічною
помилкою, так як в кінці договору
прописом зазначено ім'я по батькові
«ОСОБА_7».

В свою чергу приватний нотаріус
Луганського міського нотаріального
округу Луганської області ОСОБА_5
зазначила що при укладанні договору
купівлі-продажу від 24.03.2011р. ОСОБА_7 була
присутня особисто. «ОСОБА_7» замість
«ОСОБА_7» було зазначено в договорі
помилково, та підтвердженням того що це
була ОСОБА_7 підтверджує
ідентифікаційний номер.

Крім цього, до Управління державного
комітету земельних ресурсів у
м.Луганську надійшов лист приватного
нотаріуса Луганського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 від 17.10.2012
№ 5, в якому державний нотаріус
повідомляє що 24.03.2011 р. за реєстровим
№1045, було посвідчено договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,0387 га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, між ОСОБА_7 (продавець)
та ОСОБА_6 (покупець), в тексті договору
помилково було зазначено по батькові
продавця «ОСОБА_7» замість «ОСОБА_7».
Після виявлення помилки було внесено
зміни до Державного реєстру
правочинів, про що свідчить витяг
№11984611 від 17.10.2012р.

Таким чином, оскільки обставини справи
встановлені з достатньою повнотою, але
судове рішення суду апеляційної
інстанції в цій частині ухвалене з
порушенням норм матеріального, воно
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення в цій частині.

Водночас, колегія суддів погоджується
з судом апеляційної інстанції щодо
закриття провадження у справі в
частині позовних вимог про визнання
недійсним державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, площа земельної ділянки 0,0387
га, виданий управлінням Держкомзему у
м. Луганську 21.03.2011 року за №385898 серії
ЯЛ, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Визначення поняття "справа
адміністративної юрисдикції" наведено
у ст. 3 КАС України, під якою розуміється
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією з сторін є суб'єкт, що здійснює
владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень і нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

За змістом статті 126 Земельного кодексу
України, статті 19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" видача
державного акт здійснюється з метою
посвідчення державної реєстрації
права власності на землю, яке вже
виникло.

Враховуючи, що державний акт на право
власності на земельну ділянку не с
рішенням суб'єкта владних повноважень,
а є документом, який посвідчує право
власності на земельну ділянку
відповідно до ст. 126 Земельного кодексу
України, тому суд виходить з того, що
державний акт про право власності на
земельну ділянку не породжує
правовідносини, що можуть бути
предметом адміністративного спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі. Отже, суди розглядають
виключно спори, які виникають між
учасниками певних правовідносин.
Виходячи з наведеного, відсутність
правовідносин виключає можливість
звернення до суду, оскільки відсутнє
право, що підлягає судовому захисту.

Відтак, суд не повинен розглядати
справу в тому разі, якщо пред'явлені
позивачем вимоги не випливають із
певних правовідносин, а отже, не
підпадають під судову юрисдикцію.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 225, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Управління
державного комітету земельних
ресурсів у м. Луганськ
задовольнити.

Скасувати постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
25.09.2012р. в частині визнання
неправомірним дії Управління
державного комітету земельних
ресурсів у м. Луганськ з реєстрації
переходу права власності на земельну
ділянку що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, площа земельної ділянки 0,0387
га, кадастровий номер земельної
ділянки :01:019:0091 за ОСОБА_6 на
підставі договору купівлі-продажу від
24.03.2011 року укладеним з ОСОБА_7

Прийняти в цій частині нове рішення,
яким в задоволені позовних вимог в цій
частині відмовити.

Скасувати постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
25.09.2012р. в частині стягнення з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_4 понесені судові витрати в сумі 16
грн. 30 коп.

В решті постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
25.09.2012р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: