Справа № 822/4850/14
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4850/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
О.К. при секретаріЮхименко А. Г. за
участі:розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому про визнання
протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному
позові позивач просить визнати
протиправним та скасувати рішення
державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому №/1105 від 06.11.2014 року
про застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несвоєчасну сплату
єдиного внеску.

Вважає зазначене рішення незаконним,
оскільки своєчасно сплатив до бюджету
на рахунки державної податкової
інспекції єдиний внесок за 2013 рік.
Зазначає, що 19.02.2014 року відповідно до
квитанції №753 через відділення АТ
«Брокбізнесбанк» сплатив єдиний
внесок у розмірі 3824,0 грн. Дізнавшись у
жовтні 2014 року, що зазначені кошти не
надійшли до бюджету з вини банку,
квитанцією від 29.10.2014 року №38 погасив
заборгованість по єдиному внеску в
сумі 7717,88 грн.

На думку позивача, відповідно до ст.ст.8,
22 Закону України «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні» та ст..ст.38
і 129 Податкового кодексу за несвоєчасне
надходження до бюджету сплаченого ним
єдиного внеску повинен нести
відповідальність банк.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав та підтвердив обставини, на
які посилається у позовній заяві,
просить суд задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечив, вважає, що рішенням
№/1105 від 06.11.2014 року правомірно
застосовані штрафні санкції та пеня,
оскільки позивач порушив п.8 ст.9 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", яким
передбачений обов"язок страхувальника
щодо своєчасної сплати єдиного внеску,
та своєчасно не сплатив єдиний внесок
за 2013 -2014 роки в загальному розмірі 7717,88
грн.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши зібрані в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку та
сукупності, суд вважає, що позов слід
задовольнити частково з урахуванням
викладеного нижче.

Суд встановив, що позивач - фізична
особа-підприємець - ОСОБА_3 перебуває на
обліку як платник єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в державній
податкові інспекції у м. Хмельницькому.

Відповідно до картки платника єдиного
внеску станом на 20.01.2014 року
заборгованість позивача по сплаті
єдиного внеску складала 3821,14 грн., в
тому числі 2602,47 грн. за 2013 рік (2695,36 грн.
заборгованість і 92,89 грн. пеня за
несвоєчасну сплату) та 1218,67 грн. за
січень 2014 року. З метою погашення
зазначеного боргу позивач вніс до каси
АТ «Брокбізнесбанк» готівкові кошти в
сумі 3824,0 грн. для їх зарахування на
відповідні рахунки податкової
інспекції (квитанція №753 від 19.02.2014
року). Зазначені кошти на рахунок
відповідача не надійшли.

У зв»язку з несплатою протягом
лютого-жовтня 2014 року єдиного внеску та
ненадходженням на рахунок податкової
інспекції коштів в сумі в сумі 3824,0 грн.,
сплачених позивачем відповідно до
квитанції №753 від 19.02.2014 року,
заборгованість останнього станом на
20.10.2014 року склала 7717,88 грн. Тому, 29.10.2014
року позивач сплатив єдиний внесок у
зазначеному вище розмірі відповідно до
квитанції №38.

На підставі ч.10 та п.2 ст.25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 8 липня 2010
року N 2464-VI (надалі - Закон N 2464-VI)
відповідач прийняв рішення №/1105
від 06.11.2014 року про застосування штрафу
в сумі 762,51 грн. та нарахування пені в
сумі 1809,02 грн. за несвоєчасну сплату
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

Фактичною підставою для прийняття
рішення №/1105 від 06.11.2014 року про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені слугувала
несвоєчасна сплата позивачем єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в загальній сумі
7717,88 грн. за період з 23.07.2013 року по 29.10.2014
року.

Досліджуючи правомірність спірного
рішення, суд враховує наведене нижче.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначає Закон N
2464-VI.

В силу ч.1 ст. 4 Закону N 2464-VI платниками
єдиного внеску зокрема є: 1).
роботодавці: підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, відповідно до відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), 4)
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону N 2464-VI для
платників, зазначених у пунктах 1 (крім
абзацу сьомого) цього Закону, єдиний
внесок нараховується на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України "Про оплату праці", та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами. Пунктом
3 ч.1 ст.7 Закону N 2464-VI передбачено, що для
платників, зазначених у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
які обрали спрощену систему
оподаткування, - на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу;

Єдиний внесок нараховується на суми,
зазначені в частинах першій і другій
цієї статті, незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також від
того, чи виплачені такі суми фактично
після їх нарахування до сплати (ч.5 ст.7
Закону N 2464-VI).

За змістом п.1 ч.2 ст.6 Закону N 2464-VI
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Частинами 5 і 7 ст.9 Закону N 2464-VI
передбачено, що сплата єдиного внеску
здійснюється у національній валюті
шляхом внесення відповідних сум
єдиного внеску на рахунки органів
доходів і зборів, відкриті в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для його зарахування,
крім єдиного внеску, який сплачується в
іноземній валюті розташованими за
межами України підприємствами,
установами, організаціями (у тому числі
міжнародними) за працюючих у них
громадян України та громадянами
України, які працюють або постійно
проживають за межами України,
відповідно до договорів про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Єдиний внесок
сплачується шляхом перерахування
платником безготівкових коштів з його
банківського рахунку. Платники,
зазначені в абзацах третьому та
четвертому пункту 1 частини першої
статті 4 цього Закону, які не мають
банківського рахунку, сплачують внесок
шляхом готівкових розрахунків через
банки чи відділення зв'язку.

У відповідності до ч.8 ст.9 Закону N 2464-VI
платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця. Платники
єдиного внеску, зазначені у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний рік, до 10
лютого наступного року, крім фізичних
осіб - підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, та членів сімей
таких осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, які сплачують єдиний
внесок, нарахований за календарний
квартал, до 20 числа місяця, що настає за
кварталом, за який сплачується єдиний
внесок.

В силу ч.11 ст. 9 Закону N 2464-VI за
несвоєчасну або не в повному обсязі
сплату єдиного внеску до платника
застосовуються фінансові санкції,
передбачені цим Законом.

Таким чином, передбачена Законом N 2464-VI
відповідальність страхувальника за
несвоєчасну сплату єдиного внеску у
разі перерахування сум єдиного внеску
з рахунку платника на відповідні
рахунки органу доходів і зборів настає
у випадку несвоєчасного списання суми
платежу з рахунку такого
страхувальника. При цьому,
страхувальник не несе
відповідальність за несвоєчасне
зарахування суми платежу на рахунок
органу доходів і зборів.

Суд встановив, що з метою обліку
нарахованих та сплачених позивачем сум
єдиного внеску в державній податковій
інспекції у м.Хмельницькому з 01.10.2013
року відкриті інтегровані картки
(катки особового рахунку) платників
єдиного внеску.

Відповідно до пп. 1 п. 4.2 розділу IV
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09 вересня 2013 року N 455 (далі -
Інструкція N 455), сплата єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування здійснюється у
національній валюті шляхом внесення
відповідних сум ЄВ на рахунки органів
доходів і зборів, відкриті в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для його зарахування,
крім єдиного внеску, який сплачується в
іноземній валюті розташованими за
межами України підприємствами,
установами, організаціями (у тому числі
міжнародними) за працюючих у них
громадян України та громадянами
України, які працюють або постійно
проживають за межами України,
відповідно до договорів про
добровільну участь.

В силу п.п.1 і 2 ч.10 ст. 9 Закону N 2464-VI у
разі перерахування сум єдиного внеску
з рахунку платника на відповідні
рахунки органу доходів і зборів днем
сплати єдиного внеску вважається день
списання банком або центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок органу доходів
і зборів, а у разі сплати єдиного внеску
готівкою - день прийняття до виконання
банком або іншою установою - членом
платіжної системи документа на переказ
готівки разом із сумою коштів у
готівковій формі;

Отже, днем сплати єдиного внеску у разі
сплати готівкою вважається день
прийняття до виконання банком на
переказ готівки разом із сумою коштів у
готівковій формі, підтвердженого
відміткою банку про отримання
зазначених коштів. Така відмітка у
вигляді штампа "Оплачено", відповідає
даті сплати єдиного внеску незалежно
від часу її зарахування на рахунок
органів доходів і зборів.

Відповідно до п.129.6 ст.129 Податкового
кодексу України за порушення строку
зарахування податків до бюджетів або
державних цільових фондів,
установлених Законом України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні", з вини банку такий банк
сплачує пеню за кожний день
прострочення, включаючи день сплати, та
штрафні санкції у розмірах,
встановлених цим Кодексом, а також несе
іншу відповідальність, встановлену цим
Кодексом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податків, зборів (обов'язкових
платежів) до бюджету або державного
цільового фонду. При цьому платник
податків звільняється від
відповідальності за несвоєчасне або
перерахування не в повному обсязі
таких податків, зборів та інших
платежів до бюджетів та державних
цільових фондів, включаючи нараховану
пеню або штрафні санкції.

Крім того, згідно до ч.6 ст.232
Господарського кодексу України, яка
визначає загальний порядок сплати
штрафних санкцій, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, суд вважає, що позивач
сплатив заборгованість в сумі 3821,14 грн.
у лютому 2014 року, тому на зазначені суми
не може бути нарахована пеня у жовтні
2014 року за їх несвоєчасну несплату у
лютому 2014 року, оскільки таке
нарахування суперечить ч.6 ст.232
Господарського кодексу України.

При цьому, суд враховує, що за даними
податкового обліку, відображеними в
картці платника єдиного внеску, єдиний
внесок в загальній сумі 7717,88 грн., в тому
числі і в сумі 3821,0 грн. (квитанція від
19.02.2014 року), сплачений позивачем з
порушенням строків, визначених Законом
N 2464-VI. Позивач також не заперечив факт
несвоєчасної сплати єдиного внеску у
вказаному розмірі.

В силу п.6 ч.1 ст.1 Закону N 2464-VI недоїмка -
сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені цим Законом, обчислена
органом доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом.

За змістом ч.10 ст.25 Закону N 2464-VI на суму
недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.
Крім того, у відповідності до п.2 ч.11
ст.25 Закону N 2464-VI за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску на платника єдиного
внеску накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сумм.

Таким чином, відповідач правомірно
спірним рішенням наклав на позивача
штраф в сумі 762,51 грн. (в розмірі 10%
несвоєчасно сплаченого єдиного
внеску).

Разом з тим суд враховує, що відповідно
до виконаного відповідачем на вимогу
суду розрахунку сума пені з
урахуванням сплати єдиного внеску
20.02.2014 року складає 883,85 грн. Відтак,
спірне рішення №/1105 від 06.11.2014
року в частині нарахування пені є
правомірним в сумі 883,85 грн., а в іншій
частині нарахування пені підлягає
скасуванню.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене
відповідачем не доведено
правомірність спірного рішення в
частині нарахування пені в розмірі 925,17
грн., а отже позовні вимоги позивача
підлягають до задоволення частково.

У зв»язку з частковим задоволення
позовних вимог, сплачений позивачем
судовий збір присуджується з
Державного бюджету України
пропорційно до задоволеної сими
позовних вимог.

Керуючись Конституцією України,
Податковим кодексом України, Законом
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" ст.ст. 11, 94, 99, 158 -
163, 167 і 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому №/1105
від 06.11.2014 року в частині нарахування
пені в розмірі 925,17 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Присудити з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 64,0 грн. судових витрат.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 19
грудня 2014 року

Суддя/підпис/О.К. Ковальчук"Згідно з
оригіналом" Суддя О.К. Ковальчук