Справа № К/9991/3039/11-С
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/3039/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В.
(доповідач),
суддів:Заїки М.М., Стародуба О.П., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління праці
та соціального захисту населення
Каховської міської ради Херсонської
області про визнання бездіяльності
неправомірною та стягнення
недоотриманої суми державної допомоги,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 5 травня
2009 року та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 грудня 2010 року, -

встановив:

У квітні 2009 року ОСОБА_4 звернулася в
суд з позовом, у якому просила визнати
дії Управління праці та соціального
захисту населення Каховської міської
ради Херсонської області
неправомірними, зобов'язати
відповідача призначити їй у
відповідності до статті 12 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII
допомогу при народженні дитини у сумі,
кратній 22,6 розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років,
встановленого на день народження
дитини, та стягнути з вказаного
управління на її користь недоотриману
допомогу при народженні дитини у
розмірі 1963 гривень шляхом безспірного
негайного списання коштів з рахунків
відповідача, стягнути з Управління
праці та соціального захисту населення
Каховської міської ради Херсонської
області на її користь недоотриману
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі 6950,53 гривень шляхом
безспірного негайного списання коштів
з рахунків відповідача, а також
стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення
Каховської міської ради Херсонської
області на її користь відповідно до
статті 2 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-III,
статті 2 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення» від 3 липня
1991 року № 1282-XII інфляційні відсотки на
недоотримані суми у розмірі 1270,96
гривень і згідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України 3% річних
від недоотриманих сум у розмірі 188,71
гривень шляхом безспірного негайного
списання коштів з рахунків
відповідача.

Постановою Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 5 травня
2009 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірною відмову
Управління праці та соціального
захисту населення Каховської міської
ради Херсонської області у нарахуванні
і виплаті позивачеві державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення трирічного віку відповідно
до статті 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» на
рівні прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, одноразової та
щомісячної допомоги при народженні
дитини відповідно до статті 12 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми». Зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок призначеної
ОСОБА_4 одноразової та щомісячної
допомоги при народженні дитини,
допомоги по догляду за дитиною до трьох
років на рівні прожиткового мінімуму,
встановленого для дітей віком до 6
років, за періоди з 1 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року, і виплатити зазначену
допомогу згідно перерахунку. Стягнуто
з Управління праці та соціального
захисту населення Каховської міської
ради Херсонської області на користь
позивача судовий збір у розмірі 103,73
гривень. Решту позовних вимог залишено
без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2010
року апеляційні скарги ОСОБА_4 і
Управління праці та соціального
захисту населення Каховської міської
ради Херсонської області задоволено
частково, постанову Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 5 травня 2009 року змінено.
Визнано відмову Управління праці та
соціального захисту населення
Каховської міської ради Херсонської
області щодо невиплати ОСОБА_4 у
повному обсязі щомісячної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 9 липня 2007
року по 31 грудня 2007 року протиправною.
Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Каховської міської ради Херсонської
області нарахувати і виплатити ОСОБА_4
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року. Стягнуто з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_4 51,80 гривень
судового збору. В іншій частині
позовних вимог відмовлено. В решті
постанову Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 5 травня
2009 року залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 5 травня 2009 року та
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 17 грудня 2010
року змінити і задовольнити її позовні
вимоги.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судове рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги
процесуального закону і всебічно
перевіривши обставини, вирішив спір у
відповідності з нормами матеріального
права, а обґрунтованим визнається
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій не є законними
та обґрунтованими.

Так, згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі. Суд касаційної
інстанції не може розглядати позовні
вимоги осіб, які беруть участь у справі,
що не були заявлені у суді першої
інстанції.

За перевіркою матеріалів справи
вбачається, що позивач є матір'ю ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є не застрахованою в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
особою, перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Каховської міської
ради Херсонської області, допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку отримує з 8 листопада
2007 року.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога при народженні дитини
надається у сумі, кратній 22,6 розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, встановленого на день
народження дитини. Виплата допомоги
здійснюється одноразово у
дев'ятикратному розмірі прожиткового
мінімуму при народженні дитини, решта -
протягом наступних 12 місяців у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» від
19 грудня 2006 року № 489-V дію статті 12
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» було зупинено на 2007
рік.

Згідно з положеннями абзаців першого
та другого частини 2 статті 56 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам у
таких розмірах: допомога при
народженні дитини - у розмірі 8500
гривень. Виплата допомоги здійснюється
одноразово при народженні дитини в
сумі 3400 гривень, решта - протягом
наступних 12 місяців рівними частинами
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано
таким, що не відповідає Конституції
України (є неконституційним), лише
пункт 14 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
щодо зупинення на 2007 рік дії статті 12
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Отже, застосуванню підлягав розмір
допомоги при народженні дитини,
встановлений абзацом другим частини 2
статті 56 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік», оскільки
зазначена норма закону була чинною
протягом 2007 року та Конституційним
Судом України такою, що не відповідає
Конституції України, не визнавалась, а
тому відповідачем правомірно було
виплачено позивачеві допомогу при
народженні дитини у розмірі 8500 гривень,
виплата якої здійснювалася одноразово
при народженні дитини в сумі 3400
гривень, а решта - протягом наступних 12
місяців рівними частинами.

Згідно статті 13 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
цим Законом має не застрахована в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
особа (один з батьків дитини,
усиновитель, опікун, баба, дід або інший
родич), яка фактично здійснює догляд за
дитиною.

У частині 1 статті 14 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
визначено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги по догляду за
дитиною по день досягнення дитиною
вказаного віку включно.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Згідно пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
розмір державної допомоги сім'ям з
дітьми, передбаченої статтею 15 цього
Закону, визначається Верховною Радою
України в законі про Державний бюджет
України на відповідний рік у
відсотковому відношенні до
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку з поступовим
наближенням до прожиткового мінімуму,
але при цьому не може бути нижчим за
величину, що дорівнює 25 відсоткам
зазначеного прожиткового мінімуму, а з
1 січня 2006 року - 50 відсоткам цього
прожиткового мінімуму.

Пунктом 14 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
було зупинено на 2007 рік дію частини 1
статті 15 та пункту 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми».

Згідно з положеннями абзаців першого
та третього частини 2 статті 56 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» здійснюється за рахунок
коштів відповідної субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам у
таких розмірах: допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку - у розмірі, що дорівнює різниці
між 50 відсотками прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 90 гривень для
незастрахованих осіб та не менше 23
відсотків прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
для застрахованих осіб, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Положення пункту 14 статті 71 та абзацу
третього частини 2 статті 56 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік» визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року № 6-рп/2007.

Відповідно до частини 2 статті 152
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, в період з 8 листопада 2007 року
(день призначення допомоги) по 31 грудня
2007 року відповідач був зобов'язаний
нараховувати та виплачувати
позивачеві допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у відповідності до частини 1
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 23 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року № 107-VI були внесені
відповідні зміни до Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», зокрема, частину 1 статті 15
вказаного Закону викладено в такій
редакції: «Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень», а пункт 3 розділу VIII
«Прикінцеві положення» цього Закону у
такій редакції: «Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50
відсотками, з 1 січня 2009 року - 75
відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців».

Пункт 23 розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
внесення змін до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
неконституційним визнано не було.

Пункт 2 розділу ІІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачав, що розділ II цього Закону
діє по 31 грудня 2008 року.

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» від
26 грудня 2008 року № 835-VI встановлено, що у
2009 році допомога при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку відповідно до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Зазначені норми Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
неконституційними не визнавались.

На виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
Кабінет Міністрів України постановою
від 27 грудня 2001 року № 1751 затвердив
Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми.

Відповідно до пункту 22 вказаного
Порядку, з урахуванням змін, внесених
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 лютого 2008 року № 57, допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується у
розмірі, що дорівнює різниці між: з 1
січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009
року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100
відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менш як
130 гривень.

Враховуючи те, що відповідачем у 2008-2009
роках виплата позивачеві допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку здійснювалася у
розмірах і порядку, визначених статтею
15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» та Порядком
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751 (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин), то дії відповідача щодо
виплати позивачеві вказаної допомоги у
зазначених роках є правомірними.

Суд першої інстанції зобов'язав
Управління праці та соціального
захисту населення Каховської міської
ради Херсонської області здійснити
перерахунок і виплатити ОСОБА_4
недоотриману допомогу при народженні
дитини та допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за періоди з 1 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31
грудня 2008 року.

Ухвалюючи рішення суд апеляційної
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 в частині
стягнення з відповідача недоотриманої
допомоги при народженні дитини та
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за 2008
рік, однак не врахував, як і суд першої
інстанції, що відповідно до вимог
частини 1 статті 14 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
виплачується щомісяця з дня
призначення допомоги, ОСОБА_4 було
призначено допомогу по догляду за
дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 8 листопада 2007
року, а тому жодних підстав для
задоволення позовних вимог з липня 2007
року у судів не було.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
в частині стягнення судового збору,
апеляційний суд правильно виходив з
того, що такий збір підлягає стягненню
на користь позивача не з Управління
праці та соціального захисту населення
Каховської міської ради Херсонської
області, а з Державного бюджету
України, у відповідності до вимог
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, однак не звернув
уваги на те, що на час подання цього
позову до суду розмір судового збору в
справах цієї категорії визначався
відповідно до положень Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93
і складав 3,40 гривні.

Отже, позивачем було сплачено судовий
збір в більшому розмірі, ніж
встановлено законом. Однак суд
апеляційної інстанції помилково

застосував положення статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не тільки щодо стягнення з Державного
бюджету України належної суми судового
збору, а й щодо зайво сплаченої суми,
яка повертається ухвалою суду першої
інстанції за клопотанням особи, яка
його сплатила, з дотриманням
встановленої процедури повернення
зайво сплаченого судового збору.

Суд першої інстанції вірно виходив з
того, що адміністративний суд не може
перебирати на себе функцію органу, на
який законодавством покладено
повноваження щодо нарахування спірної
допомоги, однак дійшов помилкового
висновку, що у зв'язку з цим позовні
вимоги ОСОБА_4 про стягнення з
відповідача допомоги в конкретно
визначеній грошовій сумі, як і в
частині безспірного негайного
списання коштів з рахунків
відповідача, підлягають залишенню без
розгляду, оскільки у таких вимогах слід
було відмовити.

Постанова Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 5 травня
2009 року та постанова Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 грудня 2010 року ухвалені з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Підстави для задоволення позовних
вимог ОСОБА_4 щодо стягнення з
відповідача на її користь відповідно
до статті 2 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», статті 2 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» інфляційних відсотків на
недоотримані суми і згідно до частини 2
статті 625 Цивільного кодексу України 3%
річних від недоотриманих сум -
відсутні.

За правилами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити
частково.

Постанову Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 5 травня
2009 року та постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 17 грудня 2010 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Каховської міської ради Херсонської
області щодо недоплати ОСОБА_4 за
період з 8 листопада 2007 року по 31 грудня
2007 року допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.
Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Каховської міської ради Херсонської
області нарахувати і виплатити ОСОБА_4
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку за
період з 8 листопада 2007 року по 31 грудня
2007 року у відповідності до частини 1
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, з
урахуванням проведених виплат. В іншій
частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі
1,70 гривень.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Стародуб О.П.