Справа № 826/17221/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Гарник К.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Київмедпрепарат" до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
Міністерства доходів і зборів України
про визнання протиправними та
скасування податкових
06 листопада 2014 року (відповідно до
відмітки служби діловодства суду)
Публічне акціонерне товариство
«Київмедпрепарат» (далі по тексту -
позивач) звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників (далі
по тексту - відповідач) в якому просить
визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення - рішення від 01
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11 листопада 2014
року відкрито провадження в
закінчено підготовче провадження та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 24 листопада 2014 року.
У судовому засіданні 24 листопада
2014 року представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його. Представник
відповідача заперечив проти позовних
Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.
Після розгляду адміністративного
позову та доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.
Міжрегіональним головним
управлінням Міндоходів - Центральним
офісом з обслуговування великих
платників на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20,
пп.75.1.2, п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.79.2
ст.79 Податкового кодексу України та
відповідно до наказу Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центрального офісу з обслуговування
великих платників від 08 вересня 2014 року
№ 888 (додаток 4 до заперечення)
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ПАТ
«Київмедпрепарат» з питання
дотримання вимог податкового
законодавства в частині неподання,
подання з порушенням встановлених
строків, подання не в повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, що
відображено в уточнюючому розрахунку
форми 1-ДФ для виправлення помилок І
кварталу 2014р., поданого у серпні 2014
року, за результатом якої складено акт
перевірки від 19 вересня 2014 року №
1069/28-10-40-30/00480862.
Як висновок проведеної перевірки
встановлено порушення вимог пункту 176.2
статті 176 з урахуванням підпункту 49.18.2
пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу
України в частині неподання, подання з
порушенням встановлених строків
подання не в повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків.
За результатом оскарження висновків
акту перевірки, заперечення Публічного
акціонерного товариства
«Київмедпрепарат» залишені без
Податковим повідомленням - рішенням
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників від 01
нараховано штраф у розмірі 510,00 грн.
За результатом адміністративного
оскарження, податкове повідомлення -
рішенням Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників від 01 жовтня 2014 року №
залишено без змін, скарги позивача - без
задоволення.

Позивач не погоджується із спірним
податковим повідомленням - рішенням, та
просить суд визнати протиправним та
скасувати нарахований штраф у розмірі
510,00 грн.

Відповідач проти позову заперечує,
доводи якого співпадають із висновками
акту перевірки 19 вересня 2014 року №
1069/28-10-40-30/00480862.

Вирішуючи адміністративну справу, суд
частково погоджується із позовними
вимогами та зазначає наступне.

В ході перевірки встановлено, що 29
квітня 2014 Публічне акціонерне
товариство «Київмедпрепарат» подано
податкові розрахунки сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку за І квартал 2014 року з
недостовірними даними.

01 серпня 2014 року позивачем подано
уточнюючий податковий розрахунок сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку за за І
квартал 2014р. (№), згідно якого
вносяться зміни до колонки 3 «сума
виплаченого доходу», а саме: по 1
фізичній особі внесено до бази ознаку
доходу « 157».

При подачі податкових розрахунків від
29 квітня 2014 дані про фізичну особу, щодо
яких подано уточнюючий розрахунок,
взагалі не внесені. Тобто податковий
розрахунок було подано з
недостовірними відомостями.

У позовній заяві позивачем не
заперечується факт подання уточнюючих
розрахунків 01 серпня 2014 року по поданій
звітності від 29 квітня 2014 року, тобто з
пропущенням граничного терміну
подання звітності, визначеного пп.49.18.2
п.49.18 ст.49 ПК України.

Відповідно п.46.1 ст.46 ПК України,
податкова декларація, розрахунок -
документ, що подається платником
податків (у тому числі відокремленим
підрозділом у випадках, визначених
Податковим кодексом України)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платника податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно пп.47.1.3 п.47.1 ст.47 ПК України особи,
які несуть відповідальність за
складення податкової звітності,
відповідальність за неподання,
порушення порядку заповнення
документів податкової звітності,
порушення строків їх подання
контролюючим органам, недостовірність
інформації, наведеної у зазначених
документах, несуть: податкові агенти.

Відповідно до пп.49.18.2 п.49.18 ст.49 ПК
України, податкові декларації, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює:
календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до п.51.1 ст.51 ПК України,
податковий агент зобов'язаний подавати
у строки, встановлені ПК для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, а також суми утриманого з них
податку у строки, встановлені ПК для
податкового кварталу до контролюючого
органу за місцем свого обліку.

Відповідно до пп. 176.2. ст.176 ПК України,
особи, які відповідно до цього Кодексу
мають статус податкових агентів,
зобов'язані:

а) своєчасно та повністю
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені
цим Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування.

Відповідно до п.2.1 Порядку заповнення
та подання податковими агентами
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку, затвердженого наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 21.01.2014р. №м49 (далі - Порядок №49),
податковий розрахунок подається
окремо за кожний квартал (податковий
період) протягом 40 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного кварталу. Окремий податковий
розрахунок за календарний рік не
подається.

Якщо після подачі податкового
розрахунку за звітний період
податковий агент подає новий
податковий розрахунок з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання податкового розрахунку
за такий самий звітний період, то
штрафи, визначені у пункті 119.2 статті 119
ПК України не застосовуються.

Відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України, у
разі якщо у майбутніх податкових
періодах платник податків самостійно
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації, він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до абз.4 п.50.1 ст.50 ПК України,
якщо після подачі декларації за
звітний період платник податку подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період, то штрафи не
застосовуються.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2 р.4 Порядку №49,
коригування поданого і прийнятого
податкового розрахунку проводяться на
підставі самостійно виявлених
податковим агентом помилок, а також на
підставі повідомлень про помилки,
виявлені контролюючим органом.

У разі необхідності проведення
коригувань податкового розрахунку до
закінчення строку його подання
подається звітний новий податковий
розрахунок.

З викладеного вбачається, що платник
податків дійсно має право виправляти
показники, при цьому штрафні санкції,
визначені п.119.2 ст.119 ПК України не
застосовуються лише у випадку подання
нової декларації до закінчення
граничного строку подання декларації
за такий самий звітний період.

Відповідно до п. 119.2 ст. 119 ПК України
неподання, подання з порушенням
встановлених строків, подання не у
повному обсязі, з недостовірними
відомостями або з помилками податкової
звітності про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податків, суми утриманого з
них податку - тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 510 гривень.
Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке саме
порушення, - тягнуть за собою
накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.

При цьому, згідно з п. 119.3 ст. 119 ПК
України оформлення документів, які
містять інформацію про об'єкти
оподаткування фізичних осіб або про
сплату податків без зазначення
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, або з
використанням недостовірного
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, крім
випадків, визначених пунктом 119.2 цієї
статті, - тягне за собою накладення
штрафу у розмірі 170 гривень.

З аналізу викладених норм можливо
прийти до висновку про те, що п.119.3 ст.119
ПК України застосовується у разі
оформлення документів, які містять
інформацію про об'єкти оподаткування
фізичних осіб або про сплату податків
без зазначення реєстраційного номера
облікової картки платника податків,
або з використанням недостовірного
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, крім
випадків, визначених пунктом 119.2 цієї
статті.

Тобто, законодавець виключає
можливість застосування п.119.3 ст.119 ПК
України у разі наявності у податковій
звітності інформації про об'єкти
оподаткування фізичних осіб або про
сплату податків без зазначення
реєстраційного номера облікової
картки платника податків, або з
використанням недостовірного
реєстраційного номера облікової
картки платника податків.

Отже, у випадках подання податкової
звітності, яка містить недостовірні
відомості як про суми доходів,
нарахованих (сплачених) на користь
платника податку і суми утриманого з
них податку, так і про недостовірний
реєстраційний номер облікової картки
платника податків, застосовується лише
п.119.2 ст.119 ПК України.

Таким чином, для уникнення сплати
штрафу у позивача було право подати
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період, але Позивачем
наданим йому правом не скористався.

Згідно з п.119.2. ст.119 Податкового Кодексу
України неподання, подання з
порушенням встановлених строків,
подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510
гривень. Ті самі дії, вчинені платником
податків, до якого протягом року було
застосовано штраф за таке саме
порушення, тягнуть за собою накладення
штрафу у розмірі 1 020 гривень.

Таким чином, до позивача застосовані
штрафна (фінансова) санкція у розмірі
510,00 грн. за порушення п. 119.2 ст. 119 ПК
України.

Зазначені висновки узгоджуються із
судовою практикою, а саме: Ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20.11.2012р., від
29.10.2012р., а також Ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.05.2013р. по справі №
2а-16579/12/2670.

З огляду на викладене, аналізуючи
наведені норми чинного законодавства
та наявні в матеріалах справи докази,
суд вважає обґрунтованими висновки
контролюючого органу про порушення
позивачем пункту 176.2 статті 176 з
урахуванням підпункту 49.18.2 пункту 49.18
статті 49 Податкового кодексу України,
відтак, спірне податкове повідомлення -
рішення скасуванню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, відповідачем
доведена правомірність та
обґрунтованість прийняття спірного
податкового повідомлень-рішення з
урахуванням вимог встановлених
частиною другою статті 19 Конституції
України та частиною третьою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов Публічного акціонерного
товариства «Київмедпрепарат» не
підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір,
Окружний адміністративний суд міста
Києва зазначає наступне.

Законом України «Про судовий збір»
встановлено, що за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру ставка судового збору
складає 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» встановлено у 2014 році мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі з 01
січня - на рівні 1218,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог,
позивачу, в даному випадку, за
звернення до адміністративного суду із
майновим позовом слід було сплатити
1827,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір»
встановлено, що під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 182,70 грн., а тому, враховуючи,
результат розгляду адміністративної
справи та розмір сплаченого судового
збору, решта суми судового збору у
розмірі 1644,30 грн. підлягає стягненню з
позивача на користь Державного
бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства «Київмедпрепарат»
відмовити повністю.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Київмедпрепарат» () на
користь Державного бюджету України
(отримувач коштів - УДКСУ у Печерському
районі м. Києва, код 38004897, банк
отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код
банку 820019, р/р 4007, код класифікації
22030001) судовий збір у розмірі 1644,30 грн.
(тисяча шістсот сорок чотири гривні
тридцять копійок).

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може
бути оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
К.Ю. Гарник