Справа № 826/16409/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 грудня 2014 року 17:00
№ 826/16409/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Іщука І.О., суддів:
Погрібніченка І.М., Шулежка В.П.,
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 до третя особа:1.
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві, 2. Головного управління
Міндоходів у м. Києві, 3. Державної
фіскальної служби України Пенсійний
фонд України в Голосіївському районі м.
Києвапро визнання протиправними дій,
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки), рішення про результати
розгляду первинної скарги, рішення про
результати розгляду скарги,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернулась до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, Головного
управління Міндоходів у м. Києві,
Державної фіскальної служби України,
третя особа Пенсійний фонд України в
Голосіївському районі м. Києва, в якому
просить:

1. Визнати протиправними та
скасувати Вимогу про сплату боргу
(недоїмки) від 01.08.2014 р. № Ф-5732-25, видану
ДПІ у Голосіївському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, рішення
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 10.09.2014 р. № 2004/В/26-15-10-09-25 про
результати розгляду первинної скарги
та рішення Державної фіскальної служби
України від 10.10.2014 р. № 2179/13/99-99-10-01-07-15
про результати розгляду скарги.

2. Зобов'язати відповідача 1
привести особову картку особового
рахунку позивача у відповідність, а
саме вилучити з картки особового
рахунку недоїмку з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1194,03 грн.,
що помилково обліковується позивачем.

Позовні вимоги мотивовані
протиправними діями Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо
винесення Вимоги про сплату боргу
(недоїмки).

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала та просила суд їх
задовольнити в повному обсязі з тих
підстав, що недоїмка по сплаті єдиного
внеску відсутня, оскільки позивачем
сума єдиного внеску в сумі 1194,03 грн.
сплачена в повному обсязі та в строки,
встановлені чинним законодавством.

Представник відповідача 1 в судове
засідання не з'явився, про час, дату та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, докази
чого містяться в матеріалах справи.
Заяви про розгляд справи без його
участі або клопотання про відкладення
розгляду справи до суду не надходило.
Згідно наданих письмових заперечень
просить відмовити в задоволенні
позову. Обґрунтовуючи заперечення
зазначає, що станом на 22.12.2014 р. бор
відповідно до даних облікової картки
платника податків податковий борг за
позивачем не обліковується.

Представник відповідачів 2, 3 в судовому
засіданні проти позову заперечив з
огляду на відсутність підстав для
задоволення позову.

Представник третьої особи в судовому
засіданні проти позову заперечив та
просив суд відмовити в його
задоволенні.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди
для розгляду справи у судовому
засіданні, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, а також
зважаючи на відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи у письмовому
провадженні.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у
Голосіївському районі ГУ Міндходів
01.08.2014 р. винесено Вимогу про сплату
боргу (недоїмки) № Ф-5732-25 на суму 1194,00
грн.

За результатами первинного
адміністративного оскарження, ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві прийнято рішення від 10.09.2014 р. №
2004/В/26-15-10-09-25, якою Вимогу ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві від 01.08.2014 р. № Ф-5732-25 залишено
без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами повторного
адміністративного оскарження,
Державною фіскальною службою України
прийнято рішення від 10.10.2014 р. №
2179/13/99-99-10-01-07-15, яким Вимогу про сплату
недоїмки (боргу) ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві від
01.08.2014 р. № Ф-5732-25 та рішення про
результати розгляду первинної скарги
від 10.09.2014 р. № 2004/В/26-15-10-09-25 ГУ
Міндоходів у м. Києві залишено без змін,
а скаргу позивача - без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом за захистом своїх порушених
прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Законом України від 04.07.2013 року №406-VI
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку із
проведенням адміністративної реформи»
функцію з адміністрування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування покладено на
Міністерство доходів і зборів України
та, відповідно, внесено зміни до Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», який набрав
чинності з 01.01.2011 року (далі Закон №2464).
Цей Закон визначає правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Частиною 1 ст. 4 Закону №2464 визначено, що
платниками єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у проваджені ними
підприємницької діяльності.

Відповідно до зазначених норм, позивач
є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464 платник
єдиного внеску зобов'язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону №2464
платники єдиного внеску, зазначені у п.
4 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний рік, до 10 лютого
наступного року, крім фізичних
осіб-підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування, та членів сімей
таких осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, які сплачують єдиний
внесок, нарахований за календарний
квартал, до 20 числа, що настає за
кварталом, за який сплачується єдиний
внесок.

Сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені Законом №2464 є недоїмкою та
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 4 ст. 25 Закону №2464 орган
доходів і зборів у порядку, за формою та
у строки встановлені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову та митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з пунктом 6.4. «Інструкції про
порядок нарахування і сплати єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», затвердженої
наказом Міндоходів України від 09.09.2013
року №455, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за
№1622/24154 (далі-Інструкції) вимог про
сплату боргу формується на підставі
облікових даних з карток особових
рахунків платників.

З матеріалів справи вбачається, що
недоїмка виникла у зв'язку з
нарахуванням єдиного внеску
відповідні до звіту, який зданий
позивачем 30.01.2014 року.

Слід зазначити, що звіт від 30.01.2014 р., про
який йдеться вище - це звіт про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску, який було подано позивачем
відповідачу-1 у порядку, визначеному
законодавством. У звіті позивачем
визначено суму єдиного соціального
внеску в розмірі 1194,03 грн. за перший
квартал 2013 року, коли позивач
перебувала на спрощеній системі
оподаткування. Зазначена сума в
повному розмірі була сплачена
позивачем 18.04.2013 року, що
підтверджується квитанцією наявною в
матеріалах справи. З другого кварталу
2013 року позивач перебуває на загальній
системі оподаткування. Відповідну
заяву про відмову від застосування
спрощеної системи оподаткування з 1
квітня 2013 року було подано до ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва 19
березня 2013 року. Підприємницька
діяльність позивачем на загальній
системі оподаткування не велася,
доходи не отримувалися, що відображено
у звіті від 30.01.2014 р.

Відсутність у позивача недоїмки зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування підтверджується
актом звірення розрахунків за
платежами до УПФУ станом на 30 вересня
2013 року від 18.07.2014 р. Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі міста Києва.

Як встановлено судом, помилка в картці
особового обліку виникла у процесі
електронної передачі відомостей від
Управління Пенсійного Фонду України в
Голосіївському районі м. Києва, та для
виправлення цієї помилки в картці
особового рахунку позивачеві було
рекомендовано подати лист до ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві про приведення КОР (картки
особового обліку) у відповідність, до
якого додати копії квитанції про
сплату єдиного внеску та акту звірення
розрахунків УПФУ.

Однак, як пояснила позивач в судовому
засіданні, на момент подання цього
адміністративного позову недоїмка зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1194,03 грн.
все ще обліковується за позивачем.

Порядок передачі органами Пенсійного
фонду України органам доходів і зборів
інформації, необхідної для завершення
процедур адміністрування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, регулюється
Порядком обміну інформацією між
Міністерством доходів і зборів
України, Пенсійним фондом України та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 19.09.2013 року
№ 494 та Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.09.2013
року № 16-1. Згідно з пунктом 2.3 вказаного
Порядку у процесі інформаційного
обміну суб'єкти інформаційного обміну
здійснюють контроль щодо:

коректності інформації та її
відповідності встановленому переліку
інформаційного обміну;

повноти інформації за складовими
частинами її надання.

За результатами контролю інформації
суб'єкт інформаційного обміну протягом
одного дня надає іншій особі
підтвердження про її прийняття або
неприйняття з відповідним
обґрунтуванням.

Суб'єкт інформаційного обміну під час
отримання повідомлення про
неприйняття інформації протягом
одного дня розглядає обґрунтування
щодо її відхилення, усуває недоліки та
передає скориговану інформацію.

Відповідно до п. 1.5 Порядку суб'єкти
інформаційного обміну є
відповідальними за своєчасне та в
повному обсязі надання достовірної
інформації.

Таким чином, відповідач-1 відповідає за
достовірність інформації, що міститься
у картці особового рахунку позивача, та
зобов'язаний виправити помилку, а саме
вилучити недостовірну інформацію про
недоїмку зі сплати єдиного внеску в
сумі 1194,03 грн.

Так, згідно даних картки особового
рахунку позивача, ДПІ у Голосіївському
районі ГУ ДФС у м. Києві сформовано
вимогу про сплату боргу (недоїмки) від
01.08.2014 року №Ф-5732-25 на суму
заборгованості 1194,03 грн.

Слід зазначити, що Управлінням
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва надано
відповіді з відповідними
супроводжуючими документами, де
зазначено про відсутність боргу у ФОП
ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що
станом на 22.12.2014 року борг відповідно до
даних особової картки платника
податків ОСОБА_1 не обліковується.

Суд звертає увагу, що особова картка
платника податку є єдиним доказом та
свідченням про рух коштів платника
податків. Підтвердження відсутності
боргу також є довідка за формою 10-ОПП
від 23.12.2014 року №483/23-01-36, відповідно до
якої, борг у позивача відсутній.

З урахуванням наведеного вище,
відповідач 1 стверджує, що оскаржувана
податкова вимога є відкликаною. Однак
суд не може погодиться з таким
твердженням відповідача 1, оскільки
доказів на підтвердження вказаного
суду не надано.

Враховуючи відсутність доказів
відкликання оскаржуваної вимоги, суд
приходить до висновку, що податкова
Вимога про сплату боргу (недоїмки) від
01.08.2014 р. №Ф-5732-25, видана ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві є протиправною, а тому підлягає
скасуванню.

Враховуючи, що суд визнав протиправною
Вимогу від 01.08.2014 р. №Ф-5732-25, суд також
вважає за необхідне скасувати рішення
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 10.09.2014 р. № 2004/В/26-15-10-09-25 про
результати розгляду первинної скарги
та рішення Державної фіскальної служби
України від 10.10.2014 р. № 2179/13/99-99-10-01-07-15
про результати розгляду скарги.

Між тим, оскільки відповідачем 1
вилучено з картки особового недоїмку з
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у сумі
1194,03 грн., що підтверджується карткою
особового рахунку та повідомленням про
грошові зобов'язання та податковий
борг від 23.12.2014 р. № 483/23-01-36, то позовні
вимоги в частині зобов'язання
відповідача 1 привести особову картку
особового рахунку позивача у
відповідність, а саме вилучити з картки
особового рахунку недоїмку з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1194,03 грн.,
що помилково обліковується позивачем,
не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати
Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від
01.08.2014 р. № Ф-5732-25, видану ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві, рішення Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 10.09.2014 р. №
2004/В/26-15-10-09-25 про результати розгляду
первинної скарги та рішення Державної
фіскальної служби України від 10.10.2014 р.
№ 2179/13/99-99-10-01-07-15 про результати
розгляду скарги.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Судові витрати в сумі 91,35 грн.
присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок
Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її проголошення особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
І.О. Іщук

Судді:
І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко