Справа № 814/2923/13-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

23 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/2923/13-а

Категорія: 3.5 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова В.О. та
Алєксєєва В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Миколаївського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року, у справі за адміністративним
позовом Миколаївського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності до Територіальної
державної інспекції праці у
Миколаївській області про визнання
протиправними дій скасування припису,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року Миколаївське обласне
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності звернулося до суду з
адміністративним позовом до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Миколаївській області
про визнання протиправними дій,
просили скасувати припис від 18.06.2013 №
14-07-012/0053-0029.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року у задоволені позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду,
представником Миколаївського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності подана
апеляційна скарга, в якій зазначається,
що вказана постанова ухвалена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Головним державним інспектором праці
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Миколаївській області
проведена позапланова перевірка
додержання вимог законодавства з
питань праці Баштанською МРВД МОВ ФСС з
ТВП.

Перевіркою встановлено, що в порушення
вимог статті 21 Закону України від 18.01.2001
№ 2240-III "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" (далі - Закон
№2240-III) фінансування роботодавця
ОСОБА_1 для надання ним матеріального
забезпечення (допомоги по вагітності
та пологах найманій працівниці ОСОБА_2)
не здійснено, в результаті чого
застрахованій особі не виплачено
належну допомогу по вагітності та
пологам на загальну суму 20322,40 грн. та
надано строк до 04.07.2013 письмово
інформувати про забезпечення
фінансування
страхувальника-роботодавця за
заявами-розрахунками від 30.11.2012 (вх. №
01-41-3771) та від 12.02.2013 (вх. № 01-62-425).

За результатом перевірки припис від
18.06.2013 № 14-07-012/0053-0029, яким, відповідно до
статті 21 Закону №2240-ІІІ, зобов'язано
забезпечити фінансування
страхувальника - роботодавця за
заявами - розрахунками від 30.11.2012 року
(вх. №01-41-3771) та від 12.02.2013 року (вх.
№01-62-425), з метою виконання вимог статті
4 зазначеного Закону. Та письмово
інформувати про виконання припису.

Вважаючи винесений припис
протиправним позивач звернувся до суду
та в обґрунтування позовних вимог
зазначав, що на його думку, є очевидна
невідповідність заробітної плати
ОСОБА_2 порівняно з заробітною платою
інших працівників. З цього позивач
припускає, що дії фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2
спрямовані на безпідставне отримання
допомоги від Фонду і до закінчення
проведення перевірки виплата допомоги
може призвести до безпідставного
витрачання коштів Фонду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволені позовних вимог, виходив з
того, що доводи позивача є
необґрунтованими, оскільки за змістом
Закону № 2240-III, для виплати допомоги по
вагітності та пологах має значення
наявність трудових відносин, сплата
страхових внесків до Фонду, з чим Закон
і пов'язує обов'язок Фонду виплатити
допомогу. Порушення вимог трудового
законодавства з боку роботодавця не
може позбавити особу права на
отримання допомоги за час тривання
трудових відносин.

Крім того, відповідно до положень ст.ст.
94-95 Кодексу законів про працю України
та ст.1, 3 Закону України "Про оплату
праці" встановлено тільки мінімальний
розмір оплати праці, який є соціальною
гарантією з боку держави. В той же час,
жодним нормативним актом не
встановлено обмежень в оплаті праці
понад мінімальний розмір, тобто
держава визначає тільки мінімальний
розмір оплати праці та не обмежує
роботодавця в визначенні розміру
заробітної плати понад цей мінімальний
розмір.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанцій
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції
України - органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Також, відповідно до ч.1, 2 ст.4 Закону №
2240-III - право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
мають застраховані громадяни України,
іноземці, особи без громадянства та
члени їх сімей, які проживають в
Україні, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України. Це право
виникає з настанням страхового випадку
в період роботи (включаючи і час
випробування та день звільнення), якщо
інше не передбачено законодавством.

Згідно з п.1 ч.1 ст.34 Закону № 2240-III - за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
надаються такі види матеріального
забезпечення та соціальних послуг:
допомога по вагітності та пологах.

Статтею 39 Закону № 2240-III визначено, що
допомога по вагітності та пологах
надається застрахованій особі у
розмірі 100 відсотків середньої
заробітної плати (доходу), обчисленої
відповідно до статті 53 цього Закону, і
не залежить від страхового стажу.

Частиною 1 ст.52 цього Закону
встановлено, що документи для
призначення допомоги по тимчасовій
непрацездатності, по вагітності та
пологах розглядаються не пізніше
десяти днів з дня їх надходження.
Повідомлення про відмову в призначенні
допомоги із зазначенням причин відмови
та порядку оскарження видається або
надсилається заявникові не пізніше
п'яти днів після винесення
відповідного рішення.

Відповідно до п.1, 2 8 "Порядку
фінансування страхувальників для
надання застрахованим особам
матеріального забезпечення за рахунок
коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності" - цей
Порядок визначає умови фінансування
Фондом соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
страхувальників для надання ними
матеріального забезпечення,
передбаченого статтею 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням" за
такими видами, як допомога по
вагітності та пологах (п. 1); підставою
для фінансування
страхувальників-роботодавців робочими
органами Фонду є оформлена за
встановленим зразком заява-розрахунок,
що містить інформацію про нараховані
застрахованим особам суми
матеріального забезпечення за їх
видами (п. 2); робочі органи Фонду
здійснюють фінансування
страхувальників протягом десяти
робочих днів після надходження
заяви-розрахунку (п. 8).

Як було встановлено судом першої
інстанції, та не заперечувалося
сторонами, підставою для винесення
оскаржуваного припису є невиконання
позивачем своїх зобов'язань перед
застрахованою особою щодо надання їй
належної грошової допомоги по
вагітності та пологам. При цьому
роботодавцем застрахованої особи
надано до Фонду усі визначені законом
документи для виплати такої допомоги
(заяву-розрахунок, листок
непрацездатності, трудовий договір,
довідку про заробітну плату, платіжні
доручення тощо), проте станом на момент
подачі позову до суду у 2013 році -
позивачем не здійснено фінансування
страхового випадку.

Враховуючи вищевикладені норми,
колегія суддів погоджується, що при
надходженні до Фонду усього пакету
документів, останній зобов'язаний
прийняти рішення щодо фінансування
страхового випадку, або прийняти
рішення про відмову в призначенні
допомоги, у 10-ти денний строк з дня
надходження заяви.

При цьому наявність у Миколаївського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності певних сумнівів
щодо розміру нарахованої заробітної
плати або правильності обчислення
самої допомоги тощо - не є підставою для
самовільного невиконання позивачем
покладених на нього обов'язків,
оскільки вищевказаними нормами закону
прямо передбачений обов'язок Фонду
прийняти відповідне рішення (про
задоволення заяви або про відмову у
фінансуванні) протягом 10-денного
терміну. Фонд, протягом вказаного
10-денного терміну, має право провести
перевірку для прийняття
обґрунтованого рішення.

Тому, оскільки позивачем не прийнято
відповідне рішення протягом
установленого Законом строку, чим
порушено права та інтереси
застрахованої особи, Інспекцією праці
правомірно прийнято оскаржуваний
припис, а тому позов є необґрунтованим
та задоволенню не підлягає.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на вірно встановлених
фактичних обставинах справи, яким дана
належна юридична оцінка, правильно
застосовані норми матеріального права,
та не допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївського
обласного відділення Фонду
соціального

страхування з тимчасової втрати
працездатності - залишити без
задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
М.М.Милосердний

Судді:
В.О.Алєксєєв

А.І.Бітов