Справа № 2а-194/12
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/800/20706/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач),
Весельської Т.Ф., Лиски Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Північного
територіального командування
внутрішніх військ Міністерства
внутрішніх справ України про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2011 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив визнати дії відповідача
протиправними та стягнути недоплачену
одноразову грошову допомогу в розмірі
6261,90 грн.

Постановою Печерського районного суду
м. Києва від 15 серпня 2012 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправними дії відповідача щодо
нарахування і виплати позивачу
одноразової грошової допомоги при
звільненні в запас. Зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплату позивачу недоотриманої
частини одноразової грошової допомоги
при звільненні у запас в розмірі 50%
місячного грошового забезпечення
відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України
«Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», виходячи із загального стажу
військової служби 21 рік 4 місяці 17 днів,
з урахуванням проведених виплат.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року вказану постанову суду першої
інстанції скасовано і в задоволенні
позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення цього суду
та залишити в силі постанову суду
першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що наказом начальника
Управління Північного територіального
командування Внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ України
по стройовій частині від 23 грудня 2010
року №245 позивача звільнено у
відставку за станом здоров'я, виключено
зі списків особового складу частини та
всіх видів забезпечення.

Вислуга років календарної служби
позивача станом на 23 грудня 2010 року
становить 21 рік 4 місяці 17 днів, але
відповідач сплатив позивачу
одноразову грошову допомогу при
звільненні у запас за 15 років 09 місяців
22 дні.

Частиною 2 статті 15 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей» встановлено, що
військовослужбовцям, крім
військовослужбовців строкової служби,
при звільненні з військової служби за
вислугою строку служби, віком, станом
здоров'я, у зв'язку зі скороченням
штатів або з організаційними заходами
в разі неможливості використання на
службі виплачується грошова допомога у
розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.

Згідно ч. 1 ст. 9 цього Закону особам
рядового, сержантського, старшинського
та офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
станом здоров'я, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби. У разі
звільнення зі служби за віком, у зв'язку
із скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів, закінченням
строку контракту, у зв'язку з
безпосереднім підпорядкуванням
близькій особі, систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням одноразова грошова
допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби
виплачується за наявності вислуги 10
років і більше.

Частиною шостою цієї статті визначено,
що особам рядового, сержантського,
старшинського та офіцерського складу
та деяким іншим особам, які мають право
на пенсію за цим Законом, у разі
повторного їх звільнення зі служби
одноразова грошова допомога,
передбачена цією статтею, виплачується
за період їх календарної служби з дня
останнього зарахування на службу без
урахування періоду попередньої служби,
за винятком тих осіб, які при
попередньому звільненні не набули
права на отримання такої грошової
допомоги.

Вперше позивача було звільнено в запас
за часів Радянського Союзу наказом
командира ВЧ 61659 від 01.07.1989 року №171 у
зв'язку зі скороченням штатів; вдруге -
звільнено в запас на території
Російської Федерації наказом
командира ВЧ 12576 від 01.11.1993 року №259 у
зв'язку з переведенням чоловіка до
нового місця служби; втретє - звільнено
в Україні наказом начальника УПТрК ВВ
МВС України від 23.12.2010 року №245 у
відставку за станом здоров'я.

Колегія суддів погоджується із
зауваженням суду апеляційної
інстанції, що твердження позивача,
відносно не отримання допомоги при
звільненні не можуть бути прийнятими
до уваги, оскільки не підтверджуються
жодними доказами та спростовуються
випискою з Наказу командира ВЧ 12567 від
01.11.1993 року №259.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При таких обставинах колегія суддів
вважає, що висновок суду апеляційної
інстанції стосовно того, що відповідач,
виплативши позивачу одноразову
грошову допомогу при звільненні у
розмірі 50% місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби за вислугу
років 15 років 09 місяців 22 дні, діяв
згідно вимог чинного законодавства є
правильним, а тому обґрунтованою є і
відмова у позові за безпідставністю.

Доводи касаційної скарги зроблених цим
судом висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскарженого судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Киівського
апеляційного адміністративного суду
від 28 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.Ф. Весельська

Т.О. Лиска