Справа № 822/4877/14
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/4877/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіБлонського
В.К. при секретаріДехтярук В.В. за
участі: представника позивача
представників відповідачаДороніна
П.М., Пятковського А.М., Гладкої О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "СНЕ.Т" м.
Хмельницький до державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача, в якому просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення відповідача №
/2877 та № /2877/2876 від 05
листопада 2014 року.

Свій позов позивач мотивує тим, що
відповідачем проведена позапланова
виїзна перевірка позивача.

За наслідками перевірки відповідач
склав акт перевірки від 16 жовтня 2010
року № 4459/22-25-22-01/37329779. На підставі акту
перевірки відповідач прийняв
податкові повідомлення-рішення №
/2877 та № /2877/2876 від 05
листопада 2014 року.

Вказані податкові
повідомлення-рішення позивач вважає
протиправними, так як за результатами
проведеної перевірки не встановлено
відсутність у позивача права на
податковий кредит з податку на додану
вартість за звітний період, та
збільшення валових витрат по податку
на прибуток.

За таких обставин податкові
повідомлення-рішення необхідно
скасувати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, пояснивши суду, що податкові
повідомлення-рішення відповідача є
протиправними, так як за результатами
проведеної перевірки не встановлено
відсутність у позивача права на
податковий кредит з податку на додану
вартість за звітний період, та
збільшення валових витрат по податку
на прибуток.

За таких обставин податкові
повідомлення-рішення необхідно
скасувати.

Представники відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали повністю, пояснивши суду, що
податкові повідомлення-рішення є
законними, так як перевіркою
встановлено відсутність у позивача
права на податковий кредит з податку на
додану вартість, та збільшення валових
витрат по податку на прибуток, тому що
господарські операції за періоди, які
підлягали перевірці не мали реального
характеру.

За таких обставин у задоволенні позову
необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулюються
Податковим кодексом України (пункт 1.1
статті 1).

В судовому засіданні встановлено, що
позивач 03.11.2010 року зареєстрований як
юридична особа, та відповідно до
статтей 15, 16 Податкового кодексу
України є платником податків, зборів і
зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України,
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів, подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, сплачувати податки і збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Порядок проведення перевірок
встановлений главою 8 Податкового
кодексу України.

Державним податковим органом
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку позивача, з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 03.11.2010 року по
31.08.2014 року, валютного та іншого
законодавства за період з 03.11.2010 року по
31.08.2014 року.

Особливості проведення документальної
виїзної перевірки визначені статтею 78
Податкового кодексу України.

Згідно пунктів 86.1, 86.3 статті 86 ПК
України результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Акт (довідка) документальної виїзної
перевірки, що визначено статтями 77 і 78
цього Кодексу, складається у двох
примірниках, підписується посадовими
особами органу державної податкової
служби, які проводили перевірку, та
реєструється в органі державної
податкової служби протягом п'яти
робочих днів з дня, що настає за днем
закінчення установленого для
проведення перевірки строку (для
платників податків, які мають філії
та/або перебувають на консолідованій
сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або
його законних представників від
підписання акта (довідки) посадовими
особами органу державної податкової
служби складається відповідний акт, що
засвідчує факт такої відмови. Один
примірник акта або довідки про
результати виїзної планової чи
позапланової документальної перевірки
у день його підписання або відмови від
підписання вручається або
надсилається платнику податків чи його
законному представнику.

За результатами перевірки, державним
податковим органом складено акт "Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"СНЕ.Т", ПН 37329779, з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 03.11.2010 року по 31.08.2014 року,
валютного та іншого законодавства за
період з 03.11.2010 року по 31.08.2014 року" №
4459/22-2522-01/37329779 від 16.10.2014 року.

Перевіркою встановлено порушення
пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів,
пункту 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України. Внаслідок такого
порушення позивачем занижено податок
на додану вартість яка підлягає сплаті
в бюджет на загальну суму 69579 грн., в
тому числі жовтень 2011 року на суму 8923
грн., за квітень 2013 року в сумі 30298 грн.,
за червень 2013 року в сумі 30358 грн.

Також встановлено порушення підпункту
138.1.1 пункту 138.1, пунктів 138.2, 138.4, 138.8
статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено податок на
прибуток на загальну суму в розмірі 67885
грн., в тому числі за ІІ-IV квартали 2011
року в сумі 10261 грн., за 2013 рік в сумі 57624
грн.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Згідно пунктів 58.1, 58.2 статті 58
Податкового кодексу України визначено,
що у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення
додається розрахунок податкового
зобов'язання та штрафних (фінансових)
санкцій.

Форма та порядок надіслання
податкового повідомлення-рішення і
розрахунку грошового зобов'язання
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

Податкове повідомлення-рішення
надсилається (вручається) за кожним
окремим податком, збором та/або разом
із штрафними санкціями, передбаченими
цим Кодексом, а також за кожною
штрафною (фінансовою) санкцією за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на такий контролюючий орган,
та/або пенею за порушення строків
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

На підставі акту перевірки відповідач
прийняв податкові
повідомлення-рішення:

-№ /2876 від 05 листопада 2014 року,
яким збільшив позивачу суму грошового
зобов'язання за платежем з податку на
додану вартість в сумі 86974 грн., в тому
числі за основним платежем в сумі 69579
грн., та застосував штрафні (фінансові)
санкції (штрафи) у сумі 17395 грн.,

-№ /2877 від 05 листопада 2014 року,
яким збільшив позивачу суму грошового
зобов'язання за платежем з податку на
прибуток в сумі 82291 грн., в тому числі за
основним платежем в сумі 67885 грн., та
застосував штрафні (фінансові) санкції
(штрафи) у сумі 14406 грн.

До такого висновку в акті перевірки
посадові особи державного податкового
органу прийшли в зв'язку з тим, що під
час здійснення перевірки
взаємовідносин позивача із ТОВ "Атонс",
ТОВ "Флоренд" та ТОВ "Опт Альянс Трейд"
проведено аналізи:

1) акту № 247/26-53-22-01-21-38576054 від 02.10.2013 року
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "Опт Альянс Трейд"
(ПН 38576054) щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами за період: з 01.04.2013 року
по 31.08.2013 року", отриманого від ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів в м.
Києві;

2) акту № 128/1520/37708998 від 08.02.2013 року "Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Атонс"(ПН 37708998) з питань правильності
нарахування податкових зобов'язань та
податкового кредиту за
вересень-грудень 2011 року та січень 2012
року", отриманого від Кіровоградської
ОДПІ;

3) акту № 1090/26-58-22-01-17/38185606 від 04.11.2013 року
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Флоренд" (ПН
38185606) щодо документального
підтвердження господарських відносин
по взаємовідносинам з ТОВ "Євразія
Трейдінг" (ПН 35806550) та їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період з 01.03.2013 року по 30.04.2013 року та ТОВ
"Еліт Трейд Сервіс"(ПН 38366262) за травень
2013 року", отриманий від ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Атонс"
зазначається.

Фактичне місцезнаходження ТОВ "Атонс"
не встановлено.

В результаті проведення заходів,
спрямованих на вивчення фактичного
руху товарів, проведених операцій та
надання послуг встановлено, що у ТОВ
"Атонс" з моменту реєстрації відсутня
необхідна матеріальна база, для
здійснення будь-якого виду діяльності,
що робить фактичне виконання умов угод
неможливим, тобто операції
підприємством здійснювались тільки на
папері, вбачається проведення
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
надання податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, зокрема у
випадках, коли операції здійснюються
через посередників з метою штучного
формування валових витрат та
податкового кредиту, не мають
реального характеру.

Крім того договір поставки № 31/10 від 31
жовтня 2011 року, укладений між позивачем
та ТОВ "Атонс" з порушеннями ГК України
та ЦК України.

Відповідно до реєстру отриманих
податкових накладних, позивач за ІІ-ІV
квартал 2011 року включив до складу
податкового кредиту податок на додану
вартість в сумі 44 614 грн.

Згідно системи автоматизованого
співставлення на рівні ДПА України
встановлено розбіжність між даними
податкових зобов'язань ТОВ "Атонс" та
податкового кредиту ТОВ "СНЕ.Т".

Окрім того товарно-транспортні
накладні, згідно договору поставки №
31/10 від 31 жовтня 2011 року, оформлені не
належним чином.

Відсутні сертифікати відповідності
товару.

Під час здійснення перевірки
взаємовідносин позивача та ТОВ "Атонс"
не встановлено документів, оформлених
відповідно з вимогами чинного
законодавства, що могли б підтвердити
отримання товару ТОВ "СНЕ.Т" від ТОВ
"Атонс".

Перевіркою встановлено лише
відображення операцій в податковому
обліку з метою формування податкового
кредиту та витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування з
податку на прибуток.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Флоренд"
зазначається.

Стан платника ТОВ "Флоренд" - до ЄДР
внесено запис про відсутність
підтвердження відомостей.

Згідно акту № 1090/26-58-22-01-17/38185606 від 04.11.2013
року "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Флоренд" (ПН
38185606) щодо документального
підтвердження господарських відносин
по взаємовідносинам з ТОВ "Євразія
Трейдінг" (ПН 35806550) та їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період з 01.03.2013 року по 30.04.2013 року та ТОВ
"Еліт Трейд Сервіс"(ПН 38366262) за травень
2013 року", отриманий від ДПІ у
Солом'янському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві, у ТОВ "Флоренд" відсутні
об'єкти оподаткування по операціях з
придбання та продажу товарів (послуг) у
підприємств-постачальників/покупців
за перевіряємий період відповідно до
п.п. 48.5.1 п. 48.5, п. 48.7 ст. 48, п. 185.1 ст. 185, п. 188.
1 ст. 188 Податкового кодексу України.

Оскільки реальність вчинення
господарських операцій між ТОВ
"Флоренд" та контрагентами відсутня, а
наслідком для податкового обліку є
лише фактичний рух активів, а не
задекларований на папері, таким чином у
ТОВ "Флоренд" не було підстав для
податкового обліку вказаних операцій.

Договір поставки № 1942 від 26 квітня 2013
року, укладений між позивачем та ТОВ
ТОВ "Флоренд", складений з порушеннями
ГК України та ЦК України.

Згідно системи автоматизованого
співставлення на рівні ДПА України
встановлено розбіжність між даними
податкових зобов'язань ТОВ "Флоренд" та
податкового кредиту ТОВ "СНЕ.Т", а саме:
ТОВ "СНЕ.Т" завищено податковий кредит
на суму 30297 грн., за квітень 2013 року.

Оскільки товар, який начебто придбався
у ТОВ "Флоренд", згідно договору
поставки № 1942 від 26 квітня 2013 року,
придбавався з метою використання у
господарській діяльності
підприємства, то наявність на
підприємстві сертифікатів на таку
продукцію є обов'язковою умовою для
підтвердження взаємозв'язку такого
придбання із господарською діяльністю.

Дані сертифікати відповідності товару
чи свідоцтва про визнання
відповідності відсутні.

Перевіркою встановлено лише
відображення операцій в податковому
обліку з метою формування податкового
кредиту та витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування з
податку на прибуток.

Щодо взаємовідносин з ТОВ "Опт Альянс
Трейд" зазначається наступне.

Перевіркою встановлено відсутність
об'єктів оподаткування по операціях з
придбання товарів (послуг) у
підприємств постачальників та
покупців по операціях з продажу цих
товарів (послуг)
підприємствам-покупцям за період з
01.04.2013 року по 31.08.2013 року, внаслідок
чого за червень 2013 року встановлено
відхилення по розрахунках із ТОВ "Опт
Альянс Трейд" - завищення податкового
кредиту ТОВ "СНЕ.Т" на суму 30358 грн.

Дане відхилення виникло в результаті
перевірки зазначеного суб'єкта
господарювання в результаті якої
встановлено безтоварність проведених
ним господарських операцій, враховуючи
наступне.

Оперативним управлінням ДПІ у
Дніпровському районі ГУ Міндоходів в м.
Києві надано висновки щодо ознак
фіктивності та відсутності факту
здійснення господарських операцій ТОВ
"Опт Альянс Трейд" () від
25.09.2013 року № 06/10-13/611-22, № 612/05-10-13/22, №
04/10-13/628-22, № 08/10-13/627-22, якими встановлено
відсутність підприємства за
податковою адресою, відсутність
трудових ресурсів, виробничого
обладнання, транспортного та
торгівельного обладнання, матеріалів
для основного виду діяльності .

Вказані вище обставини свідчать про
відсутність реального факту
здійснення фінансово-господарських
операцій ТОВ "Опт Альянс Трейд" за
квітень, травень, червень, серпень 2013
року, а саме вбачається проведення
транзитних фінансових потоків,
спрямованих на здійснення операцій
надання податкової вигоди переважно з
контрагентами, які не виконують свої
податкові зобов'язання, з метою
штучного формування валових витрат та
податкового кредиту, які не мають
реального товарного характеру.

Окрім того, слідчим першого відділу
кримінальних розслідувань слідчого
управління фінансових розслідувань
ДПІ Києво-Святошинському районі ГУ
Міндоходів у Київській області,
розглянуто матеріали кримінального
провадження, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000023 від 15.04.2014 року за ознаками
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 212 КК
України, винесено постанову від 23.09.2014
року про призначення позапланової
документальної перевірки ТОВ "СНЕ.Т", з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства і
правильності нарахування та сплати
податку на додану вартість та податку
на прибуток підприємств при проведенні
господарських операцій з ТОВ "Опт
Альянс Трейд" за весь період
фінансово-господарської діяльності.

В даній постанові зазначено, що
допитаний директор ТОВ "Опт Альянс
Трейд" ОСОБА_8, дав пояснення, що вказане
підприємство перереєстрував на себе за
грошову винагороду без мети зайняття
підприємницькою діяльністю. Крім того,
ним зазначено, що документи
фінансово-господарської діяльності
ТОВ "Опт Альянс Трейд", а саме:
податкові, видаткові, накладні,
рахунки-фактури, акти прийому-передачі
та акти виконаних робіт, договори,
угоди, касові ордери, банківські
платіжні документи не підписував.

Також в акті перевірки зазначено, що
договір поставки № 306/1 від 03 червня 2013
року, укладений між позивачем та ТОВ
"Опт Альянс Трейд", складений з
порушеннями ГК України та ЦК України.

Оскільки товар, який начебто придбався
у ТОВ "Опт Альянс Трейд", згідно
договору поставки № 306/1 від 03 червня 2013
року, придбавався з метою використання
у господарській діяльності
підприємства, то наявність на
підприємстві сертифікатів на таку
продукцію є обов'язковою умовою для
підтвердження взаємозв'язку такого
придбання із господарською діяльністю.

Дані сертифікати відповідності товару
чи свідоцтва про визнання
відповідності відсутні.

Під час здійснення перевірки
взаємовідносин позивача та ТОВ "Опт
Альянс Трейд" не встановлено
документів, оформлених відповідно з
вимогами чинного законодавства, що
могли б підтвердити отримання товару
ТОВ "СНЕ.Т" від ТОВ "Опт Альянс Трейд".

Перевіркою встановлено лише
відображення операцій в податковому
обліку з метою формування податкового
кредиту та витрат, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування з
податку на прибуток.

Суд вважає такі висновки державного
податкового органу наведені у акті
перевірки від 16 жовтня 2010 року №
4459/22-25-22-01/37329779 такими, що не
відповідають вимогам чинного
законодавства, враховуючи наступне.

Позивачем із ТОВ "Опт Альянс Трейд", ТОВ
"Флоренд", ТОВ "Атонс" укладено договори
поставки товарів № 1942 від 26 квітня 2013
року, № 306/1 від 03 червня 2013 року, № 1006/1
від 10 червня 2013 року, № 11/10 від 11 жовтня
2011 року.

На підставі вказаних договорів позивач
придбав у постачальників ТМЦ.

Від ТОВ "Опт Альянс Трейд", ТОВ
"Флоренд", ТОВ "Атонс" позивач отримав
податкові накладні.

Факт отримання податкових накладних
підтверджується копіями податкових
накладних та реєстрами отриманих
податкових накладних.

Товар позивач отримав у постачальників
згідно видаткових накладних.

Вказані обставини підтверджуються
крім пояснень сторін, копіями
договорів поставки, видаткових
накладних, копіями технологічних
карток виробу, банківських виписок по
рахунках, доданими до матеріалів
справи.

Закуплений у постачальників товар
доставлений до покупця, що
підтверджується крім пояснень
представника позивача, об'єктивно
копіями товарно-транспортних
накладних.

Згідно підпункту а) пункту 185.1 статті 185,
пункту 188.1 статті 188 Податкового
кодексу України об'єктом оподаткування
є операції платників податку з
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю.

База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів), а
також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на вартість
послуг стільникового рухомого зв'язку).

Відповідно до статті 194 Податкового
кодексу України операції, зазначені у
статті 185 цього Кодексу, крім операцій,
що не є об'єктом оподаткування,
звільнених від оподаткування, та
операцій, до яких застосовується
нульова ставка, оподатковуються за
ставкою, зазначеною в підпункті "а"
пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є
основною.

Так як постачальники товару - ТОВ "Опт
Альянс Трейд", ТОВ "Флоренд", ТОВ "Атонс"
та покупець ТОВ "СНЕ.Т" є платниками
податку на додану вартість,
господарські операції по
купівлі-продажу товару є об'єктом
оподаткування таким податком, тому
постачальник товару провів
оподаткування купівлі-продажу товару
згідно із базою оподаткування за
ставками встановленими Законом.

Підпунктами 201.1, 201.4, 201.6, 201.7, 201.8, 201.10
статті 201 Податкового кодексу України
встановлено, що платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один із
визначених способів.

Податкова накладна складається у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Податкова накладна складається на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Враховуючи, що постачання товару
продавцями відбулося, що
підтверджується видатковими
накладними, товарно-транспортними
накладними, відповідно у них виник
обов'язок по формуванню податкових
зобов'язань, та складенню податкових
накладних, тому постачальники склали
податкові накладні, та надали їх
позивачу як покупцю товару.

Позивач отримані податкові накладні
відобразив у реєстрі отриманих та
виданих податкових накладних за
грудень 2011 року.

Згідно із підпунктом а) пункту 198.1,
пунктів 198.2, 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

-дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

-дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Оскільки позивач є платником податку
на додану вартість, придбав у
постачальника товар і у нього виникло
право на податковий кредит, він на
підставі отриманих податкових
накладних сформував податковий кредит
у ІІ-ІV кварталах 2011 року та у 2013 рік, та
подав до державного податкового органу
за місцем свого розташування податкові
декларації з податку на додану
вартість за відповідні звітні
податкові періоди.

Згідно пункту 198.6. статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

Аналізуючи вказані норми Податкового
кодексу України, встановлені обставини
по справі, суд приходить до висновку, що
основним документом, який підтверджує
право платника податку на податковий
кредит є належно виконана податкова
накладна, за умови придбання товару з
метою його подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку, в зв'язку з чим вважає, що
позивач сформував податковий кредит за
ІІ-ІV кварталах 2011 року та за 2013 рік, у
повній відповідності до вимог
Податкового кодексу України.

Суд при вирішенні спору не бере до
уваги пояснення представника
відповідача виходячи із такого.

Із пояснень представника позивача
судом встановлено, що закуплений товар
позивач використовував у своїй
господарській діяльності, що
об'єктивно підтверджується доданими до
матеріалів справи копіями відповідних
документів.

Відповідачем при проведенні перевірки
не встановлено інших джерел можливого
надходження товару до позивача, хоча
позивач проводив свою господарську
діяльність з використанням саме такого
товару після його отримання за
договорами поставки.

Державним податковим органом не надано
жодних доказів того, що відомості в
первинних документах бухгалтерського
та податкового обліку позивача,
оформлених при виконанні зазначеного
договору поставки не відповідають
дійсності.

Відсутність сертифікатів якості на
товар, наявність певних недоліків у
досліджених первинних документах, не є
достатніми підставами для визнання
господарських операцій такими, що не
відбулися реально.

Право позивача на податковий кредит не
залежить від діяльності постачальника.

Враховуючи висновки відповідача про
те, що договори поставки не мають
реального характеру, суд вважає, що
таким чином вони підпадають під ознаки
нікчемності за версією відповідача.

Відповідно до пункту 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 6
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», при
кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК
України має враховуватися вина, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією із сторін.

Для прийняття рішення зі спору
необхідно встановлювати, у чому
виявилась завідомо суперечна
інтересам держави і суспільства мета
укладення угоди, і хто з її учасників
мав намір на досягнення цієї мети. За
відсутності таких доказів наявність
умислу у юридичної особи не може
вважатись установленою.

Аналізуючи все в сукупності суд
приходить до висновку, що намір сторін
у досліджених договорах, щодо вчинення
господарських зобов'язань з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
та суспільства, за досліджених
обставин у судовому засіданні свого
підтвердження не знайшла.

Доказів того, що укладений договір
поставки є таким, що не має реальних
наслідків відповідачем не надано, у
акті перевірки не наведено.

Стаття 138 Податкового кодексу України
регулює питання складу витрат та
порядку їх визнання, що враховуються
при обчисленні об'єкта оподаткування
податку на прибуток підприємств.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті
139 Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Так як у судовому засіданні не знайшли
свого підтвердження висновки
відповідача про нереальність
договорів поставки, суд вважає, що
позивач правомірно відніс витрати
понесені у зв'язку з придбанням товару
за вказаними договорами до складу
витрат по податку на прибуток
підприємств.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що податкові
повідомлення-рішення відповідача №
/2876 від 05.11.2014 року, яким
відповідач збільшив позивачу суму
грошового зобов'язання за платежем з
податку на додану вартість в розмірі
86974 грн., в тому числі за основним
платежем в розмірі 69579 грн., та за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) у розмірі 17395 грн., № /2877
від 05.11.2014 року, яким відповідач
збільшив позивачу суму грошового
зобов'язання за платежем з податку на
прибуток в розмірі 82291 грн., в тому числі
за основним платежем в розмірі 67885 грн.,
та за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) у розмірі 14406 грн., необхідно
визнати протиправними та скасувати.

Аналізуючи все в сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
обґрунтований та доведений у судовому
засіданні, тому його необхідно
задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 1, 15, 16, 20, 54, 58, 86, 138, 139, 187, 188, 189, 193,
194, 198, 201 ПК України, ст.ст. 9, 11, 86, 159 - 163, 167
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
/2877 від 05.11.2014 року, яким державна
податкова інспекція у м. Хмельницькому
збільшила товариству з обмеженою
відповідальністю "СНЕ.Т" м.
Хмельницький суму грошового
зобов'язання за платежем з податку на
прибуток приватних підприємств в
розмірі 82291 грн., в тому числі за
основним платежем в розмірі 67885 грн., та
за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) у розмірі 14406 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
/2876 від 05.11.2014 року, яким державна
податкова інспекція у м. Хмельницькому
збільшила товариству з обмеженою
відповідальністю "СНЕ.Т" м.
Хмельницький суму грошового
зобов'язання за платежем з податку на
додану вартість в розмірі 86974 грн., в
тому числі за основним платежем в
розмірі 69579 грн., та за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) у
розмірі 17395 грн.

В повному обсязі постанова суду
буде виготовлена 26.12.2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26
грудня 2014 року

Суддя/підпис/В.К. Блонський"Згідно з
оригіналом" Суддя В.К. Блонський