Справа № 681/1115/14-а
Суддя: Боб'як Б. В.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а/681/73/2014
Справа 681/1115/14-а
ПОСТАНОВА

іменем України

23 грудня 2014 року в 17 год. 50 хв.
Полонський районний суд Хмельницької
області в складі головуючого судді
Боб"яка Б.В., з участю секретаря Гром
С.В., з участю позивачки та її
представника ОСОБА_1, представника
відповідача Загоруйка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Полонської міської
ради та виконавчого комітету
Полонської міської ради Хмельницької
області про визнання незаконними та
протиправними рішень сесій міської
ради і їх скасування, зобов'язати
надати відповідь на звернення, третя
особа - ОСОБА_4,

встановив:

22 листопада 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Полонської міської ради
(далі - Рада) та виконавчого комітету
Полонської міської ради (далі -
Виконком ) і в позовній заяві зазначає,
що займається підприємницькою
діяльністю. 16 травня 2013 року звернулась
до Ради про виділення земельної
ділянки в АДРЕСА_1 для розширення
бізнесу, але отримала відмову. Вона
припускає, що рішення Ради від 26 грудня
2011 року №10 та похідні від нього
наступні рішення від 14 березня 2012 року
№11, від 30 серпня 2012 року №13, від 27
грудня 2012 року №14 є незаконними, тому
що вона в грудні 2011 року зверталась із
заявами до Ради, але відповіді на свої
звернення не отримала. Тому акт
погодження зовнішніх меж
землеволодіння з ОСОБА_4 вважає
недійсним і свій підпис відкликає.
Просить визнати незаконними та
скасувати рішення Ради, акт
встановлення меж між будинками АДРЕСА_1
і АДРЕСА_2, акт встановлення меж
землеволодіння ОСОБА_4 та державний акт
на земельну ділянку на ім"я ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачка
позов підтримує і пояснила, що проблема
виникла в 2008 році. Біля її земельної
ділянки стояв офіс будинку інвалідів і
межі між земельними ділянками
проходили під вікнами вказаного
будинку інвалідів. Позивачка
погодилась і надала цьому будинку один
метр земельної ділянки із своєї
земельної ділянки. Будинок інвалідів
знаходився в аварійному стані. Для
розширення бізнесу позивачка 01 квітня
2008 року звернулась до Виконкому, але її
обманули і повідомили, що ця земельна
ділянка Раді не належить. В грудні 2011
року позивачка тричі зверталась із
заявами щодо земельної ділянки, що
прилягала до будинку інвалідів, але її
заяви було проігноровано, відповіді не
отримала. Рада поступила незаконно,
виділяючи земельну ділянку під
забудову, тому що позивачка дізналась,
що на ній будуватися заборонено,
будівлі як такої не було, вона була
розвалена, а Рада не мала право
виділяти ОСОБА_4 землю, тому що фактично
на цій земельній ділянці будівлі вже не
було. Позивачка не бажає дарувати
ОСОБА_4 метр своєї землі. Рада повинна
була створити комісію, викликати її
разом із ОСОБА_4 і вирішити питання.
Тому Рада позбавила позивачку
можливості повернути свою земельну
ділянку. На момент виділення ОСОБА_4
земельної ділянки позивачка має право
на вказану земельну ділянку, тому що на
знесення будівлі інвалідів мав бути
дозвіл, а такого дозволу не було.

Представник Ради Загоруйко М.В. з
позовом не погоджується і пояснив, що в
2008 році ОСОБА_7 придбав нежитлове
приміщення будинку Полонського
товариства інвалідів, порушень
відповідного чинного законодавства
при придбанні не було, будівля
знаходилась на земельній ділянці, якою
користувалось товариство інвалідів,
коли цей будинок був у їх користуванні.
ОСОБА_7 пізніше продав будівлю ОСОБА_8, а
ОСОБА_8 продала будинок ОСОБА_4 За
заявою ОСОБА_4 їй в оренду з правом
викупу була надана земельна ділянка
біля будинку. На будинок ОСОБА_4 має
право власності. Будівля була в
аварійному стані, в січні 2012 році під
час розмежування земельних ділянок
частина будівлі ще була в наявності.

Третя особа ОСОБА_4 в суд не прибула,
хоча судом про час та місце розгляду
позову повідомлялась належним чином.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково. Судом
встановлено такі факти і відповідні їм
правовідносини.

Полонське районне товариство
інвалідів 18 квітня 2008 року продало
ОСОБА_7 нежитлове приміщення в АДРЕСА_1.
Вказане приміщення 02 вересня 2009 року
ОСОБА_7 продав ОСОБА_8, а ОСОБА_8 23
листопада 2011 року продала вказане
приміщення ОСОБА_4 Рішенням сесії Ради
№10 від 26 грудня 2011 ОСОБА_4 надано дозвіл
на виготовлення технічної
документації із землеустрою на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування придбаного нею
приміщення з метою надання ділянки в
оренду. Рішенням сесії Ради №11 від 14
березня 2012 року затверджено проект
відводу земельної ділянки в оренду
ОСОБА_4 для будівництва та
обслуговування будівель торгівлі.
Рішенням сесії Ради №13 від 30 серпня 2012
року ОСОБА_4 продано земельну ділянку
на АДРЕСА_1, а рішенням сесії Ради №14
від 27 грудня 2012 року для ОСОБА_4
визначено ціну проданої земельну
ділянку для обслуговування будівель.
Між приміщеннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2
межі встановлено актом комісії Ради
від 04 січня 2012 року, з якого вбачається,
що межі встановлено з врахуванням
розмірів земельної ділянки, що
належить ОСОБА_3 на праві власності
відповідно до Державного акту від 10
жовтня 2006 року.

15 грудня 2011 року ОСОБА_3 звернулася
до Ради із заявою, в якій вказала, що
вона припускає, що приміщення було
продано на підставі підроблених
документів і вона оскаржила дії Ради в
судовому порядку в 2010 році. Власником
будівлі став ОСОБА_4 та з його слів їй
стало відомо, що він хоче будувати на
цій земельній ділянці нове приміщення.
Просить Раду врахувати, що вона
займається книжковим бізнесом, має
намір здійснити прибудову і при
прийнятті рішення про надання дозволу
на будівництво на АДРЕСА_1 просить
врахувати будівельні та санітарні
норми. Відповіді на вказану заяву Рада
не надала.

15 грудня 2011 року ОСОБА_3 звернулася
до Ради із заявою про те, що просить
виділити їй в оренду або в користування
земельну ділянку розміром один метр за
її складським приміщенням, оскільки
переглядаючи документи попереднього
власника ОСОБА_9 вона виявила, що межа
проходила на віддалі одного метра від
складського приміщення.

26 грудня 2012 року ОСОБА_3 звернулася
до Ради із заявою, в якій зазначено, що
Виконком 24 квітня 2008 року надав ОСОБА_7
дозвіл на реконструкцію нежитлового
приміщення, яке було в аварійному
стані. Вказане рішення позивачка
оскаржує в судовому порядку, справа на
розгляді апеляційного суду, за цей час
власником будівлі став ОСОБА_10 і подає
до міської ради клопотання про
виділення йому земельної ділянки.
Вважає, що виділення земельної ділянки
ОСОБА_10 є незаконним.

Рішенням сесії Ради №10 від 26 грудня
2011 року залишено без задоволення заяву
ОСОБА_3 про виділення їй додаткової
земельної ділянки, оскільки земельна
ділянка відноситься до території
загального користування іншого
будинку.

Вказані обставини підтверджені в
суді поясненнями сторін в суді,
письмовими доказами - рішеннями сесій
Ради, заявами ОСОБА_3, договорами
купівлі-продажу нежитлового
приміщення на АДРЕСА_1, актом виносу в
натурі земельної ділянки та схемою
земельної ділянки будівлі АДРЕСА_1,
державним актом на право приватної
власності земельної ділянки ОСОБА_3,
актом встановлення меж від 04 січня 2012
року, договором оренди землі ОСОБА_4 від
08 червня 2012 року, протоколом 18 сесії 6
скликання Ради, витягом про державну
реєстрацію права приватної власності
на нежитлову будівлю ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст.6, ч.2 ст.19
Конституції України органи
законодавчої, виконавчої та судової
влади здійснюють свої повноваження у
встановлених цією Конституцією межах і
відповідно до законів України,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст..25 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
міські ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені
Конституцією України, цим та іншими
законами до їх відання, а відповідно до
п.п.8,9 ст.33 цього Закону до делегованих
повноважень виконкому належить
підготовка висновків щодо надання або
вилучення в установленому законом
порядку земельних ділянок, організація
і здійснення землеустрою, погодження
проектів землеустрою.

Відповідно до п.п. "а", "б", "і" ч.1 ст.12
Земельного кодексу України до
повноважень міських рад належить
розпорядження землями територіальних
громад, передача земельних ділянок у
власність громадян відповідно до цього
Кодексу, інформування населення щодо
вилучення (викупу) , надання земельних
ділянок відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 120 Земельного
кодексу України при переході права
власності на будівлю і споруду право
користування земельною ділянкою може
переходити на підставі договору
оренди.

Відповідно до ч.1 ст.154 ЗК України
органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування без рішення
суду не мають права втручатися у
здійснення власником повноважень щодо
володіння, користування і
розпорядження належною йому земельною
ділянкою, а згідно ч.2 ст.158 цього
Кодексу виключно судом вирішуються
земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян.

Щодо доводів позивачки ОСОБА_3 про
те, що ОСОБА_4 набула право власності на
земельну ділянку, виділену їй для
обслуговування нежитлового приміщення
внаслідок ухвалення незаконних рішень
сесій Ради і тим самим було порушено
право ОСОБА_3 суд вважає, що в цій
частині позовні вимоги є надуманими, не
підтверджені жодними доказами,
позивачкою не заявлено будь-яких
клопотань про витребування таких
доказів, в тому числі про призначення
відповідної експертизи. Тому в цій
частині позовні вимоги є надуманими і
суд відмовляє в їх задоволенні.

Щодо іншої частини позовних вимог,
то з огляду на встановлені обставини та
правові положення суд вважає, що Рада
належним чином не інформувала
позивачку ОСОБА_3 на її заяви щодо
земельної ділянки, оскільки із змісту
рішення сесії №10 від 26 грудня 2011 року
неможливо з'ясувати причини, з яких
відмовлено ОСОБА_3 у виділенні
земельної ділянки. Тому суд вважає, що
Рада не дотрималась вимог Земельного
кодексу України, внаслідок чого
порушила право позивачки на отримання
повної інформації щодо користування
земельною ділянкою, що прилягає до
земельної ділянки позивачки. Тому
позовні вимоги в частині визнання
незаконними бездіяльності Ради на
звернення позивачки підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 158 - 163 КАС
України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконною та протиправною
бездіяльність виконавчого комітету
Полонської міської ради і зобов'язати
його розглянути заяви ОСОБА_3 від 15
грудня 2011 року, від 22 грудня 2011 року та
від 26 грудня 2011 року та інформувати її у
встановленому порядку, передбаченому
чинним законодавством України.

Іншу частину позовних вимог
залишити без задоволення.

Стягнути з виконавчого комітету
Полонської міської ради на користь
ОСОБА_3 68 грн. 82 коп. витрат по оплаті
судового збору.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження, якщо постанову не буде
оскаржено.

Постанова суду може бути оскаржена
до Вінницького адміністративного
апеляційного суду шляхом подання
апеляційної скарги до Полонського
районного суду протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови,
викладеної в повному обсязі.

Суддя
Б.В. Боб"як