Справа № 351/468/14-а, 2а-351/26/14
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року
Справа № 876/3977/14

Львівський апеляційний
адміністративний суду складі колегії
суддів:

головуючого судді
Кузьмича С.М.,

суддів
Довгої О. І., Матковської З.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові справу за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області на
постанову Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 26.03.2014
року по справі № 351/468/14-а за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області про
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату державної і додаткової пенсії
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи та доплати
до пенсії,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2010 року позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом, в якому
просив зобов'язати відповідача
здійснити нарахування та виплату
державної пенсії в розмірі 6
мінімальних пенсії за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком починаючи з 01.09.2013 року
відповідно до ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовує вимогами
статей 50, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від
26.03.2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій
покликається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і прийняти нову, якою
повністю задоволити позов.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
норми Законів мають вищу юридичну силу
ніж підзаконні нормативно-правові
акти.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач належить до І категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Внаслідок
захворювання, пов'язаного з
Чорнобильською катастрофою, позивачу
встановлена ІІ група інвалідності, що
підтверджується довідкою МСЕ та
призначено державну та додаткову
пенсії по інвалідності. Також позивач є
непрацюючим пенсіонером, який проживає
у зоні посиленого радіоекологічного
контролю.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. ст. 54, 50 Закону № 796-ХІІ
розмір державної пенсії для позивача
не може бути нижчим 8 мінімальних
пенсій за віком, а розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, 75%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності нормативно -
правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
при визначенні розміру пенсій
позивачеві застосуванню підлягають
положення статей, 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
вказаних вище постанов Кабінету
Міністрів України, які істотно
звужують обсяг встановлених законом
прав.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно з якою
мінімальна пенсія за віком дорівнює
прожитковому мінімуму, встановленому
для осіб, що втратили працездатність.

Положення частини 3 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до якої мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1
частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, не є перешкодою для
застосування мінімального розміру
пенсії за віком для обчислення інших
пенсій чи доплат пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого мінімального розміру пенсії за
віком.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» внесені зміни до
деяких законодавчих актів України.
Зокрема, пунктом 4 Прикінцеві положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році норми і положення статей 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Однак, Законом України «Про Державний
бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014р. №719-VII
такої норми не передбачено.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 31.07.2014р. № 1622-VII
Прикінцеві положення Закону України
№719-VII доповнено п.67 яким встановлено,
зокрема, що норми і положення статей 50
та 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.
Вказаний Закон України набирав
чинності з дня, наступного за днем його
опублікування, тобто з 03.08.2014р.

Тобто позовні вимоги починаючи з 01.01.2014
року підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судове рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
тому постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 206, 254, 256
КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Снятинському районі
Івано-Франківської області
задовольнити частково.

Постанову Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 26.03.2014
року по справі № 351/468/14-а - скасувати та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги позивача задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Снятинському районі
Івано-Франківської області провести
перерахунок та виплату на користь
ОСОБА_1 державної пенсії в розмірі 8
мінімальних пенсії за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком відповідно до положень
статей 50, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» починаючи з 01.01.2014 року до
виникнення обставин з якими закон
пов'язує виникнення, зміну чи
припинення спірних правовідносин, із
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції..

Головуючий:
Кузьмич С.М.

Судді:
Довга О. І.

Матковська З.М.