Справа № 208/7640/14-а
Суддя: Гібалюк Т. Я.
Дата ухвалення: 2014-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 208/7640/14-а
№ провадження 2-а/208/197/14
ПОСТАНОВА

Іменем
України

25 вересня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області

у складі: головуючого судді
Гібалюк Т.Я.

при секретарі Бардадим О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до лейтенанта міліції
ІСОМ ДТП ВДАІ м. Дніпродзержинська
Швеця Тараса Олександровича про
визнання протиправною постанову про
притягнення до адміністративної
відповідальності, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з
зазначеним позовом посилаючись на те,
що постановою лейтенанта міліції ІСОМ
ДТП ВДАІ м. Дніпродзержинська Швеця
Тараса Олександровичем від 30 серпня 2014
р № 911968 не неї накладено
адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122
КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.
У зв'язку з тим, що дане рішення
прийняте суб'єктом владних повноважень
не обґрунтовано, без урахування усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, просить суд визнати
його протиправним та скасувати.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримує.

Лейтенант міліції ІСОМ ДТП ВДАІ м.
Дніпродзержинська Швець Тарас
Олександрович в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку. Причини
неявки суду не повідомив, письмових
заперечень проти позову не надав, що
дозволило суду провести розгляд справи
без його участі, на підставі наявних у
справі доказів.

Суд, вважає можливим проводити розгляд
справи у відсутності сторін, на
підставі наданих суду документів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Згідно постанови серії АА2 № 911968 по
справі про адміністративне
правопорушення від 30 серпня 2014 р.,
позивачку ОСОБА_1 притягнено до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в
розмірі 255 грн.

Згідно протоколу про адміністративне
правопорушення від 30 серпня 2014 року, на
підставі якого відповідачкою винесено
оскаржувану постанову, позивачка,
керуючи автомобілем «Вольво», дн
НОМЕР_1 рухалась по мостовому переходу
через річку Дніпро зі швидкістю 84
км/год., чим перевищила встановлену в
населеному пункті швидкість на 24
км/год. та скоїла адміністративне
правопорушення передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП., швидкість вимірювалась
приладом «Візир», чим порушила вимоги
п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Як зазначено у протоколі,
правопорушення зафіксовано за
допомогою фото «Візир».

Відповідно до додатку 1 до ПДР України
«Інформаційно-вказівні знаки» - знак 5.45
"Початок населеного пункту".
Найменування і початок забудови
населеного пункту, в якому діють вимоги
цих Правил, що визначають порядок руху
в населених пунктах.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України, у
населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
більше 60 км/год.

В своєму позові позивачка посилається
на те, що 30.08.2014 р. вона дійсно рухалась
на своєму автомобілі «Вольво» дн
НОМЕР_1 по мостовому переходу через
річку Дніпро, але зі швидкістю 74 кмгод.
Інспектор пред'явив їй покази
вимірювального прилажу «Визир» , на
екрані якого над показами якого « 84
км/год.» було зображено три автомобіля,
з яких її автомобіль знаходиться
посередині. Тобто достовірних даних, що
результати вимірювання швидкості
приладом «Визир» з відображенням
швидкості руху в 84 км/год. стосується
саме її автомобіля, а не одного з двох
інших транспортних засобів, що у той же
час рухались в одному з нею напрямку і
були відображені на фото не має.

Відповідно до п. 12.6. Правил дорожнього
руху України, поза населеними пунктами
на всіх дорогах та на дорогах, що
проходять через населені пункти,
позначені знаком 5.47, автобусам
(мікроавтобусам), що здійснюють
перевезення організованих груп дітей,
легковим автомобілям з причепом і
мотоциклам, дозволяється рух із
швидкістю не більше 80 км/год.

Відповідно до п. 12.1. Правил дорожнього
руху України, під час вибору в
установлених межах безпечної
швидкості руху водій повинен
ураховувати дорожню обстановку, а
також особливості вантажу, що
перевозиться, і стан транспортного
засобу, щоб мати змогу постійно
контролювати його рух та безпечно
керувати ним.

Суд вважає, що відповідачем
оскаржувану постанову винесено
необґрунтовано, без урахування всіх
обставин, що мають значення для справи.
Відповідачем не було враховано, що
позивач, керуючи автомобілем, рухався
зі швидкістю 74 кмгод. поза межами
населеного пункту.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, а також з'ясувати інші обставини,
що мають значення для правильного
вирішення справи.

Згідно розділу ІІІ Інструкції з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України,
завданням ДПС є нагляд за дорожнім
рухом з метою забезпечення його
безпеки; збереження життя, здоров'я та
майна учасників дорожнього руху,
захист їх законних прав та інтересів, а
також інтересів суспільства і держави;
забезпечення безпечного й
безперебійного руху транспортних
засобів; попередження та припинення
злочинів і адміністративних
правопорушень у сфері дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в
справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Згідно п. 22.9 Інструкції при несенні
служби працівник ДПС може
застосовувати необхідні технічні
засоби для виявлення відповідного
правопорушення. Відповідно до ст. 251
КУпАП показання технічних приладів,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил (у тому числі Правил
дорожнього руху) належать до
сукупності доказів у справі про
адміністративне правопорушення.

Крім того, згідно п. 13.2 Інструкції
забороняється застосування засобів
вимірювання, які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін дії
якого минув. Проте, в оскаржуваній
постанові, крім зазначеного технічного
приладу «Візір», відсутня інформація
щодо серійного номеру, допуску даного
технічного приладу для застосування,
його повірки та терміну її дії.

Згідно п. 13.2 Інструкції до роботи зі
спеціальними технічними засобами
допускаються працівники, які вивчили
інструкції з їх експлуатації та склали
заліки з правил їх застосування.
Працівники, які не склали заліків, до
роботи з такими засобами не
допускаються. Поміж тим, оскаржувана
постанова не містить відомостей, ким
саме було проведено фіксування
правопорушення, та чи мала дана особа
допуск до роботи з вказаним технічним
засобом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП
постанову органу (посадової особи) про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржено у
вищестоящий орган (вищестоящий
посадовій особі) або в районний,
районний у місті, міській чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідачем суду не надано фото- або
відеоматеріали фіксації
правопорушення. Як вбачається з
протоколу про адміністративне
правопорушення, в ньому відсутні дані
про наявність свідків скоєння
позивачем правопорушення. Тобто
відповідачем суду не надано доказів,
які б підтверджували вчинення
позивачем зазначеного в оскаржуваній
постанові правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження
по справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю у разі
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що судом, в ході розгляду
справи встановлено, що постанову
інспектора до лейтенанта міліції ІСОМ
ДТП ВДАІ м. Дніпродзержинська Швеця
Тараса Олександровича про
адміністративне правопорушення від 30
серпня 2014 р. відносно ОСОБА_1 прийнято
необґрунтовано, тобто без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 4-12, 48, 50, 56, 104, 158-163, ч. 4
ст. 167 КАС України,

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною Постанову серії
АА2 № 911968 лейтенанта міліції ІСОМ ДТП
ВДАІ м. Дніпродзержинська Швеця Тараса
Олександровича від 30 серпня 2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн. на користь держави.

Постанова є остаточною і оскаржуваною
не підлягає.

Суддя
Гібалюк Т. Я.