Справа № 810/4131/14
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року 810/4131/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Виноградова
О.І., розглянувши порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "СЕЛЕНА-ОПТІМА" до
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

9 липня 2014 р. до Київського окружного
адміністративного суду звернулося
товариство з обмеженою
відповідальністю "СЕЛЕНА - ОПТІМА" (далі
- позивач) з позовом до Миронівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області (далі -
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 4 лютого 2014 р.
№ .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
відповідачем було проведено перевірку
даних, задекларованих у податковій
звітності позивача за травень 2013 р.,
лише в січні 2014 р., чим порушено вимоги
п. 200.10 ст. 200 ПК України.

Відповідач позов не визнав, подав до
суду заперчення, в яких у задоволенні
позову просив відмовити посилаючись на
те, що перевіркою виконання вимог щодо
внесення змін до податкової звітності
встановлено, що позивачем подано
додаток 1 "Розрахунок коригування сум
податку на додану вартість до
податкової декларації з ПДВ за
листопад 2013 р. (Д1)", яким зменшено
податковий кредит та виключено
податкові накладні, які не були
зареєстровані в Єдиному реєстрі
податкових накладних та включені до
податкової звітності з податку на
додану вартість за травень 2013 р.
Названий розрахунок позивачем було
подано до відповідача 20 грудня 2013 р., а
акт перевірки складено 21 січня 2014 р.,
тобто в межах встановленого п. 200.10 ст. 200
ПК Укаїни строку (а.с. 39-40).

16 грудня 2014 р. представниками сторін до
суду були подані письмові клопотання
про розгляд справи в порядку
письмового провадження (а.с. 90-91).

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд ухвалив
здійснювати розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши наявні матеріали
справи, встановив таке.

24 червня 2011 р. позивач зареєстрований
як юридична особа, що підтверджується
витягом з Інформаційно-ресурсного
центру (а.с. 19-21).

21 січня 2014 р. відповідачем було
проведено камеральну електронну
перевірку даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість позивача за листопад
2013 р., за результатами якої у цей же день
склали акт перевірки № 13/220/37455623 (далі -
акт перевірки) (а.с. 7-9).

У розділі висновок названого акта
перевірки зазначено, що позивачем
занижено суми податкових зобов"язань,
заявлених у поданій податковій
звітності з податку на додану вартість,
та покладено на позивача
відповідальність, передбачену п.123.1
ст.123 ПК України.

4 лютого 2014 р. на підставі названого
акта перевірки відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення №
, яким позивачу нараховано суму
грошового зобов"язання за штрафними
(фінансовими) санкціями - 14 176 грн 00 коп.
(далі - податкове повідомлення-рішення
№ ) (а.с. 6).

У зв"язку з тим, що позивач вважає
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення таким, що
винесено протиправно, ним подано даний
позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані ПК
України.

Згідно з вимогами п. 50.1 ст. 50 ПК України
у разі якщо у майбутніх податкових
періодах (з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу) платник податків самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє помилки, що
містяться у раніше поданій ним
податковій декларації (крім обмежень,
визначених цією статтею), він
зобов'язаний надіслати уточнюючий
розрахунок до такої податкової
декларації за формою чинного на час
подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати
такий розрахунок, якщо відповідні
уточнені показники зазначаються ним у
складі податкової декларації за
будь-який наступний податковий період,
протягом якого такі помилки були
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявлені.

Платник податків, який самостійно (у
тому числі за результатами електронної
перевірки) виявляє факт заниження
податкового зобов'язання минулих
податкових періодів, зобов'язаний, за
винятком випадків, установлених
пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок
і сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Якщо після подачі декларації за
звітний період платник податків подає
нову декларацію з виправленими
показниками до закінчення граничного
строку подання декларації за такий
самий звітний період або подає у
наступних податкових періодах
уточнюючу декларацію внаслідок
виконання вимог пункту 169.4 статті 169
цього Кодексу, то штрафи, визначені у
цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до вимог п. 120.2 ст. 120 ПК
України невиконання платником
податків вимог, передбачених абзацами
третім - п'ятим пункту 50.1 статті 50 цього
Кодексу, щодо умов самостійного
внесення змін до податкової звітності
тягне за собою накладення штрафу у
розмірі 5 відсотків від суми самостійно
нарахованого заниження податкового
зобов'язання (недоплати). При
самостійному донарахуванні суми
податкових зобов'язань інші штрафи,
передбачені цією главою Кодексу, не
застосовуються.

Наявні матеріали справи свідчать, що 20
грудня 2013 р. позивачем до відповідача
було подано податкову декларацію з
податку на додану вартість за листопад
2013 р. (а.с. 64-66).

Разом з названою податковою
декларацією було подано "Розрахунок
коригування сум податку на додану
вартість до податкової декларації з
податку на додану вартість (Д1)", яким
було відкореговано податковий кредит
за травень 2013 р. на загальну суму 283 520
грн 34 коп. (а.с. 67-68).

Як вже зазначалося, згідно з вимогами п.
50.1 ст. 50 ПК України платник податків,
який самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє факт заниження податкового
зобов'язання минулих податкових
періодів, зобов'язаний, за винятком
випадків, установлених пунктом 50.2 цієї
статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок
і сплатити суму недоплати та штраф у
розмірі трьох відсотків від такої суми
до подання такого уточнюючого
розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у
складі декларації з цього податку, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання, збільшену на суму штрафу
у розмірі п'яти відсотків від такої
суми, з відповідним збільшенням
загальної суми грошового зобов'язання
з цього податку.

Проте, позивачем було тільки
відображено суму недоплати у складі
декларації з цього податку, що
подається за податковий період.

Тобто, позивач не виконав в повному
обсязі вимоги абз. "б" п. 50.1 ст. 50 ПК
України.

При вирішенні справи судом не
приймається до уваги посилання
позивача на те, що відповідачем при
проведенні перевірки порушено вимоги
п. 200.10 ст. 200 ПК України.

Так, названою нормою передбачено, що
протягом 30 календарних днів, що
настають за граничним терміном
отримання податкової декларації,
контролюючий орган проводить
камеральну перевірку заявлених у ній
даних.

Позивач подав "Розрахунок коригування
сум податку на додану вартість до
податкової декларації з податку на
додану вартість (Д1)" одночасно з
декларацією з податку на додану
вартість за листопад 2013 р., яким було
відкореговано податковий кредит за
травень 2013 р.

Отже, 30-денний строк на проведення
перевірки позивачем слід
відраховувати з 20 грудня 2013 р.

При розгляді справи судом враховано, що
30-денний строк для проведення
камеральної перевірки у відповідача
закінчився 20 січня 2014 р.

Тобто, відповідач склав акт перевірки з
порушенням в 1 день строку, визначеного
п. 200.10 ст. 200 ПК України.

Проте, дана обставина не може бути
підставою для визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № .

Водночас, судом встановлено, що
відповідач застосував до позивача
штраф у розмірі 5% від суми
відкорегованого податкового кредиту, а
це саме той відсоток штрафних санкцій,
який позивач мав самостійно
відобразити у складі декларації з
податку на додану вартість, що
подається за податковий період,
наступний за періодом, у якому виявлено
факт заниження податкового
зобов'язання на виконання вимог абз "б"
п. 50.1 ст. 50 ПК України.

Наведене свідчить, що відповідачем
правомірно нараховано позивачу штраф у
розмірі 5% від суми недоплати (5% від 283 520
грн 34 коп. - 14 176 грн 00 коп.), а отже,
податкове повідомлення-рішення №
винесено правомірно.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" від 8 липня 2011
р. № 3674-VI під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Враховуючи, що позивачем при подачі
адміністративного позову було
сплачено судовий збір у сумі 182 грн 70
коп., сума судового збору, яка підлягає
стягненню з позивача складає 1644 грн 30
коп. (1827 грн 00 коп. - 182 грн 70 коп.).

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "СЕЛЕНА-ОПТІМА"
судовий збір у сумі 1644 (одна тисяча
шістсот сорок чотири) грн 30 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Виноградова О.І.