Справа № 2-а-8111/11/0308
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 р.
Справа № 83937/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:
Судової-Хомюк Н.М.

суддів:
Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Департаменту соціальної
політики Луцької міської ради на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 12 вересня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту соціальної політики
Луцької міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення, -

встановив :

В вересні 2011 року позивач звернувся з
позовом до відповідача про
зобов'язання відповідача виплатити
щорічну допомогу на оздоровлення як
чорнобильцю за 2011 рік у розмірі 5
мінімальних заробітних плат, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Оскаржуваною постановою позов
задоволено. Визнано дії відповідача
протиправними. Зобов'язано відповідача
провести нарахування та виплату
позивачу одноразову допомогу на
оздоровлення за 2011 рік відповідно до
ст. 48 «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням виплачених сум.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в позові відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін, мотивуючи це
наступним.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що позивач має
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, 2
категорії, захворювання якого
пов'язане з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
відповідним посвідченням.

Відповідно до ст. 48 «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (в редакції зі змінами
відповідно до Рішення Конституційного
суду України від 09.07.2007 року N 6-рп/2007)
щорічна допомога на оздоровлення
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, 2 категорії,
виплачується в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

Згідно з частинами п'ять і сім статті 48
цього Закону щорічна допомога на
оздоровлення виплачується громадянам
за місцем їх проживання органами
соціального захисту населення; розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Позивачу щорічна допомога на
оздоровлення виплачувалась відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року № 836 "Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та від 12 липня 2005 року № 562
"Про щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що при визначенні розміру
виплат застосуванню підлягають
положення статті 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
постанови Кабінету Міністрів України
№ 836 і № 562, які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Відтак, позовні вимоги позивача про
нарахування та виплату недоотриманої
суми щорічної допомоги на оздоровлення
за 2011 рік з розрахунку 5 мінімальних
заробітних плат, відповідно до статті 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" -
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Департаменту
соціальної політики Луцької міської
ради - залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 12 вересня
2011 року у справі № 2а-8111/11/0308 у справі за
позовом ОСОБА_1 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту постановлення.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Н.М. Судова-Хомюк

Судді :
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль