Справа № 534/1676/14-а
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 р.Справа № 534/1676/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного Фонду
України в м. Комсомольську Полтавської
області на постанову Комсомольського
міського суду Полтавської області від
10.09.2014р. по справі № 534/1676/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Комсомольську Полтавської
області

про перерахунок та виплату пенсії
державного службовця,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач), звернувся до Комсомольського
міського суду Полтавської області з
позовом до Управління Пенсійного Фонду
України в м. Комсомольську Полтавської
області (далі по тексту - відповідач), в
якому просив суд зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії державного службовця,
призначеної позивачу, з урахуванням
фактично нарахованих та сплачених усіх
виплат, з яких сплачено єдиній внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, в тому числі сум
матеріальної допомоги та індексації
заробітної плати, з яких сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з урахуванням фактично
отриманих сум з дати призначення
пенсії, тобто з 08.04.2014 року.

Постановою Комсомольського міського
суду Полтавської області від 10.09.2014
року позовні вимоги задоволено.

Зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця, призначеної
позивачу, з урахуванням фактично
нарахованих та сплачених усіх виплат, з
яких сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, в тому числі сум
матеріальної допомоги та індексації
заробітної плати, з яких сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 01
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з урахуванням фактично
отриманих сум з дати призначення
пенсії, тобто з 08.04.2014 року.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача судовий збір у сумі 73,08 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування обставин справи,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просив скасувати постанову
Комсомольського міського суду
Полтавської області від 10.09.2014 року по
справі №534/1676/14-а та постановити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши письмові докази, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що позивач з 01.11.2007 року
перебуває на обліку у відповідача і
отримує пенсію за віком з урахуванням
стажу державного службовця.

08.04.2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги та індексації заробітної
плати.

Листом відповідача від 02.06.2014 року в
задоволенні вищевказаної заяви
позивача було відмовлено, у зв'язку з
чим останній звернувся до суду з
позовом.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що матеріальна допомога
та індексація заробітної плати, на яку
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
включається до складу заробітної плати
державного службовця, враховується при
обчисленні розміру його пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції на
підставі такого.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Закону України "Про
державну службу" (далі - Закон),
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Приписами ч. 2 ст. 2 Закону України "Про
оплату праці" визначено, що в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої Наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.04
року за № 5, де вказано, що до складу
фонду додаткової заробітної плати
входять премії та винагороди, в тому
числі за вислугу років, які мають
систематичний характер, а відповідно
підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї Інструкції
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
оплату праці", структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії. Із змісту статті 40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Колегія суддів зазначає, що чинне
законодавство як загальне, так і
спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, відповідно до
вищевказаних нормативно - правових
актів пенсія позивача повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
він фактично отримував на день
звільнення, в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги та індексації
заробітної плати, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Положеннями ст. 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Згідно з ч. 1 вказаної статті Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат па оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Факт нарахування та сплати страхових
внесків або збору підтверджується
наявною в матеріалах справи довідкою
про складові заробітної плати.

Отже, за змістом вищевказаних норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постановах
від 20.02.12 року по справі № 21-430а11
та від 28.05.2013 року по справі №21-97а13.

Згідно з ч. 2 ст. 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
матеріальна допомога та індексація
заробітної плати, на яку нараховувався
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування включається до складу
заробітної плати державного службовця,
враховується при обчисленні розміру
пенсії позивача.

Колегія суддів вважає, що постанова
Комсомольського міського суду
Полтавської області від 10.09.2014 року по
справі №534/1676/14-а відповідає вимогам ст.
159 КАС України, а тому відсутні підстави
для її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта,
відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м.
Комсомольську Полтавської області
залишити без задоволення.

Постанову Комсомольського міського
суду Полтавської області від 10.09.2014р. по
справі № 534/1676/14-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)П’янова
Я.В.Судді(підпис) (підпис) Зеленський
В.В. Чалий І.С.