Справа № 2а-3013/10/0370
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/53827/13

Вищий адміністративний суд України у
складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І.
(суддя-доповідач), Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013 року

у справі № 2а-3013/10/0370

за позовом Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення податкового боргу,

встановив:

Луцька об'єднана державна податкова
інспекція звернулась до суду з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення
податкового боргу.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 27.12.2010 року
позов задоволено повністю. Стягнуто з
активів фізичної особи підприємця
ОСОБА_4 на користь держави податковий
борг у розмірі 1 107 516, 44 грн.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013 року
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 27.12.2010 року
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з активів фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на користь
держави податковий борг у розмірі 344 325,
94 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить рішення суду апеляційної
інстанції скасувати, залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Позивач до суду не з'явився, про дату,
час та місце проведення судового
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

Представник відповідача подав до суду
заяву про розгляд справи без його
участі та без участі відповідача.

У зв'язку із неприбуттям в судове
засідання належним чином повідомлених
осіб, які беруть участь у справі, ця
справа розглядалася у порядку
письмового провадження згідно із
статтею 222 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин справи,
колегія суддів встановила наступне.

За результатами проведеної планової
виїзної документальної перевірки
дотримання вимог податкового та
валютного законодавства при
здійсненні підприємницької діяльності
позивача за період з 01.07.2006 року по
31.03.2009 року, відповідачем складено акт
05.08.2009 року №2774/17-235/НОМЕР_1, на підставі
якого 11.09.2009 року прийняті податкові
повідомлення-рішення: - № /0, яким
визначено податкове зобов'язання за
платежем податок на додану вартість в
сумі 764 164, 50 грн. (основний платіж - 509 443,
00 грн. та штрафні (фінансові санкції) - 254
721, 50 грн.); - № /0, яким визначено
податкове зобов'язання за платежем
податок з доходів фізичних осіб у
розмірі 344 325, 94 грн.

У зв'язку з переплатою в сумі 974, 00 грн.
сума боргу за податковим
повідомленням-рішенням № /0 від
11.09.2009 року склала 763 190, 50 грн.

Таким чином, позивач у 2010 році
звернувся до суду про стягнення
податкового боргу у загальному розмірі
1 107 516, 44 грн., у тому числі з податку на
додану вартість - 763 190, 50 грн., податку з
доходів фізичних осіб - 344 325, 94 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції прийшов до висновку щодо
наявності підстав для стягнення боргу,
оскільки суми податкових зобов'язань є
узгодженими.

Задовольняючи позов частково, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що під час апеляційного провадження у
справі про скасування податкових
повідомлень рішень судовим рішенням
було скасовано податкове
повідомлення-рішення, яким позивачу
нараховано податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 764 164,
50 грн.

Колегія суддів суду касаційної
інстанції, з урахуванням норм
податкового законодавства, чинного на
час виникнення спірних правовідносин,
погоджується з таким висновком суду
апеляційної інстанції частково,
враховуючи наступне.

Згідно із пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, визнається сумою податкового
боргу платника податків, а відповідно
до п. 1.3 ст. 1 цього Закону податковий
борг (недоїмка) - податкове зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене
платником податку або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст.6 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» у разі коли платник податків
не сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Підпунктом 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» передбачено, що у разі коли
інші, передбачені цим Законом, заходи з
погашення податкового боргу не дали
позитивного результату, податковий
орган здійснює за платника податків та
на користь держави заходи щодо
залучення додаткових джерел погашення
суми податкового боргу шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а за їх недостатності -
шляхом продажу інших активів такого
платника податків.

Згідно із пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» активи платника податків
можуть бути примусово стягнені в
рахунок погашення його податкового
боргу виключно за рішенням суду.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачу були
надіслані перша податкова вимога №1/4959
від 04.11.2009 року та друга податкова
вимога №2/79 від 16.02.2010 року, а 16.03.2010 року
прийнято рішення №89/24 про стягнення
коштів та продаж інших активів
платника податків в рахунок погашення
його податкового боргу, однак
зазначені заходи не спричинили
погашення відповідачем податкового
боргу.

Судом апеляційної інстанцій
встановлено, що постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21.05.2013 року постанову Волинського
окружного адміністративного суду від
02.09.2010 року у справі №2а-1674/10/0370 за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Луцької ОДПІ про скасування
податкових повідомлень-рішень, якою у
задоволенні позову відмовлено,
скасовано в частині відмови у
задоволенні позову про скасування
податкового повідомлення-рішення від
11.11.2009 року № /0 та прийнято в цій
частині нову постанову про задоволення
позову. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від
11.11.2009 року № /0. В решті постанову
залишено без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
в постанові від 24.09.2013 року дійшов
висновку про задоволення позову в
частині стягнення податкового боргу з
податку з доходів з фізичних осіб у
розмірі 344 325, 94 грн.

Однак такий висновок суду апеляційної
інстанції судова колегія вважає
передчасними, з огляду на таке.

Ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України від
21.06.2013 року відкрито касаційне
провадження у адміністративній справі
№2а-1674/10/0370, що не взято до уваги судом
апеляційної інстанції у цій справі.

Як встановлено, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
28.10.2014 року у справі №2а-1674/10/0370
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 02.09.2010 року
та постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2013 року
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог про скасування
податкових повідомлень-рішень від
11.09.2009 року №/0 та №/0
скасовано та направлено справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.05.2013 року
в частині скасування податкового
повідомлення-рішення від 11.09.2009 року
№/0 залишено без змін.

Отже, рішення Вищого адміністративного
суду України від 28.10.2014 року у справі
№2а-1674/10/0370, з огляду на положення
статті 72 КАС України, має преюдиційне
значення для цієї адміністративної
справи.

Таким чином, на даний час відсутнє
рішення суду, яке набрало законної
сили, яким би було підтверджено
наявність податкового боргу у розмірі
344 325, 94 грн.

У зв'язку із скасуванням судового
рішення, яким підтверджено
правомірність податкового
повідомлення-рішення, що покладено в
основу податкового боргу, судові
рішення в частині стягнення
податкового боргу у відповідній сумі
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Підстави для скасування судових рішень
з направленням справи для продовження
розгляду або на новий розгляд
встановлені у статті 227 КАС України.

Під час нового розгляду справи
необхідно врахувати викладене,
всебічно і повно з'ясувати і перевірити
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду та
вирішення спору по суті і, в залежності
від встановленого, правильно визначити
норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин та прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

За таких обставин касаційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 72, 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області задовольнити
частково.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24.09.2013 року
та постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 27.12.2010 року
у справі № 2а-3013/10/0370 в частині
задоволення позову про стягнення з
активів фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 на користь держави податкового
боргу у розмірі 344 325, 94 грн. скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

В іншій частині постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 24.09.2013 року у справі № 2а-3013/10/0370
залишити без змін

Ухвала набирає законної сили у порядку
та строки, передбачені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, та не може бути оскаржена.

Головуючий
Ю.І.Цвіркун

Судді
Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук