Справа № 336/9059/14-а
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 336/9059/2014
Про. № 2-а/336/250/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого – судді Щасливої О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя про визнання дій незаконними
та зобов’язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в
якому просить визнати неправомірним
відмову правління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя в перерахунку їй пенсії та
зобов’язати здійснити зазначений
перерахунок з урахуванням сум
виплачених їй матеріальної допомоги на
оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування або єдиний
податок на загальнообов’язкове
державне соціальне страхування,
починаючи з 22 вересня 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка зазначає, що вона з
зазначеного часу перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя та
отримує пенсію за віком відповідно до
Закону України «Про державну службу».
Для нарахування пенсії, нею надані
довідки з останнього місця роботи про
складові заробітної плати, за формою,
визначеною постановою правління
Пенсійного Фонду України від 14 лютого
2011 № 5-1 «Про виконання рішення
окружного адміністративного суду м.
Києва по справі № 2а-4753/09/2670» за останні
24 календарні місяці роботи. В дистопаді
2014 року вона подала заяву про
проведення перерахунку пенсії
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» щодо включення в
розрахунок всіх складових заробітної
плати, а саме: суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати, на які
справлялися страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, але отримала
відмову відповідача, яку він втілив в
листі № 429/Г-1 від 14.11.2014 року, з
посиланням на те, що зазначені виплати
не є складовими частинами заробітної
плати, передбаченими ст. 33 Закону
України «Про державну службу», а тому
не можуть бути включені до розрахунку
пенсії.

Позивачка вважає, що таке рішення
відповідача є неправомірним, таким що
не відповідає діючому законодавству,
порушує її конституційне право на
пенсійне забезпечення в розмірі,
відповідному заробітній платі та
стажу, у зв'язку з чим і звертається до
суду.

До суду надійшли заяви позивача та
відповідача про розгляд справи у їх
відсутність.

За згаданих обставин у відповідності
до ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України суд
розглядає справу в порядку письмового
провадження.

З письмових заперечень відповідача
випливає, що матеріальні допомоги для
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, грошова
винагорода державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків не є складовими
частинами заробітної плати,
передбаченими ст. 33 Закону України «Про
державну службу», а індексація
заробітної плати – це не передбачений
Законом України «Про державну службу»
механізм підвищення грошових доходів у
зв’язку із знеціненням грошових
коштів, відтак вони не повинні
включатися в розрахунок пенсії.

З’ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд доходить
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з таких
міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, з
22.09.2012 року позивачці призначена пенсія
за віком відповідно до Закону України
«Про державну службу».

На звернення позивача щодо перерахунку
пенсії з урахуванням усіх складових
від 13 листопада 2014 року наступного дня,
а саме: 14 листопада 2014 року, надано
відповідь № 420/Г-1 про відмову у такому
перерахунку, оскільки матеріальні
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
грошова винагорода державним
службовцям за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади,
зразкове виконання трудових обов'язків
та індексація заробітної плати не є
складовими частинами заробітної плати,
передбаченими ст. 33 Закону України «Про
державну службу», а тому не можуть бути
включені до розрахунку пенсії (а. с. 9, 10).

Частиною 1 статті 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №
1788-XII, передбачено, що дозаробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

В силу частини 1 статті 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-IV, до заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії, зокрема,
враховуються: суми виплат (доходу),
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР,
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу. Згідно зі статтею 2 Закону
України «Про оплату праці», структура
заробітної плати включає основну,
додаткову та інші заохочувальні та
компенсаційні виплати, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Інструкція зі статистики заробітної
палати, затверджена наказом Державного
комітету статистики України № 5 від
13.01.2004 року, передбачає, що:

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом України «Про державну службу»
від 16.12.1993 № 3723-XII.

Статтею 33 Закону України «Про державну
службу» визначено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Частинами 6, 7 цієї ж статті визначено,
що державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України «Про
державну службу» державним службовцям
надається щорічна відпустка
тривалістю 30 календарних днів, якщо
законодавством не передбачено більш
тривалої відпустки, з виплатою
допомоги для оздоровлення у розмірі
посадового окладу.

Підпункт 3 пункту 2 постанови Кабінету
міністрів України від 9 березня 2006 № 268
«Про упорядкування структури та умов
оплати праці працівників апарату
органів виконавчої влади, органів
прокуратури, судів та інших органів»
надає право керівникам зазначених
органів, у межах затвердженого фонду
оплати праці надавати працівникам
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника (місячного грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького складу), а у п.8
вказаної постанови зазначено, що
видатки, пов'язані з набранням чинності
цією постановою, здійснюються в межах
асигнувань на оплату праці,
затверджених у кошторисах на утримання
відповідних органів.

Пунктом 4 «Порядку видачі грошової
винагороди державним службовцям за
сумлінну безперервну працю в органах
державної влади, зразкове виконання
трудових обов'язків», затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від від 24 лютого 2003 № 212 (яка діяла на
момент призначення пенсії),
встановлювалося, шо сума грошової
винагороди включається до фонду оплати
праці та відповідно до законодавства
враховується під час визначення бази
(об'єкта) для оподаткування, для
нарахування страхових внесків до
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
збору до Пенсійного фонду.

З урахуванням викладеного, зазначені
виплати входять до системи оплати
праці державного службовця.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» визначено, що пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 70
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 70
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм, отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески, враховуються
в заробіток (дохід) застрахованої особи
для обчислення пенсії, незалежно від
того, чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відповідно до даних довідки про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» (а. с. 8) з усієї суми
заробітної прати позивачки сплачено
страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, а з 1 січня 2011
року – єдиний внесок на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування

Таким чином, в даному випадку
підлягають застосуванню спеціальні
норми, що визначають виплати (доходи)
для обчислення пенсії, зокрема, стаття
41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
натомість положення Законів України
«Про державну службу» та «Про оплату
праці» відносно спірних правовідносин
є загальними.

Подібна позиція висловлена Верховним
Судом України в постановах від 20.02.2012
(справа №21-430а11), від 06.11.2013 (справа №
21-350а13) та з урахуванням ч.2 ст.244-2 КАС
України враховується при винесенні
рішення по справі.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Аналізуючи зібрані у справі матеріали
і докази, кожний окремо та всі в
сукупності, суд вважає доведеними
обставини неправомірності рішення
відповідача щодо відмови у здійсненні
перерахунку пенсії позивачки з
урахуванням матеріальної допомоги для
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати.

Задовольняючи позов частково, суд
вважає за необхідне захистити порушене
право позивачки не з 22 вересня 2012 року,
з яким вона пов’язує початок порушення
свого права без обґрунтування причин,
вочевидь, розуміючи під цією датою час
постановки її на облік в УПФУ, а з дня,
коли позивач дізналася про порушення
свого права, отримавши відмову
відповідача тобто з 14 листопада 2014
року.

Керуючись Законами України «Про оплату
праці», «Про державну службу», «Про
пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст. 2, 4, 5, 11,17-19, 69-71, 99, 158 -
163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя в
перерахунку пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням суми матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
індексації заробітної плати, на які
справлялися страхові внески на
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування, а також внески на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування.

Зобов’язати управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням матеріальної допомоги для
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, з дати звернення за
відновленням порушеного права – 14
листопада 2014 року, з урахуванням
відсотка розрахунку пенсії від
заробітку на момент призначення пенсії
(80%) відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
в суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання її копії.

Суддя
О.В.
Щаслива