Справа № 405/8237/14-а
Суддя: Циганаш І. А.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/8237/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - судді: Циганаш І.А.

при секретарі - Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС
ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда
Люльченка Ігоря Олеговича про визнання
протиправною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення , -

В С Т А Н О В И В :

05.09.2014 року позивач звернувся до суду
з вищевказаним адміністративним
позовом. Вказав, що 18.07.2014 року
відповідачем на підставі протоколу
винесено постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №497297 від 18.07.2014 року, якою його
притягнуто до адміністративної
відповідальності та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 255 грн. Згідно
постанови він керуючи транспортним
засобом БАЗ, державний номер НОМЕР_1
18.07.2014 року о 21:50 год. в м. Кіровограді по
вул. Короленка здійснив зупинку на
перехресті вул. Короленка та
Маяковського, чим порушив п. 15.9 ПДР
України. Вважає вказану постанову
незаконною і необґрунтованою, винесену
з порушенням норм чинного
законодавства та такою, що підлягає
скасуванню. Працівником ДАІ не
враховано його пояснення про те, що він
не згоден із складеним протоколом,
оскільки намагався розвернутися на
перехресті вулиць Короленка та
Маяковського в зворотному напрямку,
щоб поїхати на базу. А в той момент
працівники ДАІ їхали йому назустріч, та
подумали, що він зупинився на
перехресті, хоча намагався
розвернутися та пропускав
транспортний засіб, що їхали в
попутному напрямку та назустріч йому.
Про що і зазначив у протоколі. Із
доказів того, що він нібито порушив
правила дорожнього руху відповідач не
надав жодного. Крім того, копію
постанови на місці розгляду справи він
не отримував та не розписувався про її
отримання, що підтверджується
відсутністю його підпису в постанові,
тому змушений був подати заяву до ВДАІ
Кіровоградського МВ від 01.09.2014 року про
надання її копії, копію постанови та
протоколу він отримав лише 04.09.2014 року,
у зв'язку з чим з об'єктивно - поважних
причин вчасно скористатися своїм
правом на оскарження цієї постанови не
встиг. Просить поновити строк на
оскарження постанови по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №497297 від 18.07.2014 року про накладення
на нього адміністративного стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 255 грн.;
визнати протиправними дії інспектора
ДПС взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м.
Кіровограда Люльченка І.О. щодо
винесення вказаної вище постанови,
визнати незаконною та скасувати
зазначену постанову, провадження по
справі закрити в зв'язку з відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, просив суд їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

В судове засідання відповідач не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 18 липня 2014р.
інспектором ДПС взводу ДПС ВДАІ з
обслуговування м. Кіровограда
Люльченко І.О. було складено протокол
про адміністративне правопорушення
серія АВ2 №833340 та на підставі нього
винесено постанову у справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 №497297, якою притягнуто до
адміністративної відповідальності за
порушення правил дорожнього руху та
накладено адміністративне стягнення
на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 255
грн., а саме за те, що 18 липня 2014 року о 21
год. 50 хв. у м. Кіровограді ОСОБА_1
керуючи автомобілем марки БАЗ 2215 СПГ,
державний номер НОМЕР_1 здійснив
зупинку на перехресті вулиць Короленка
- Маяковського, чим порушив п. 15.9 ПДР
України, за що передбачена
відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Так інспектором при винесенні
постанови порушено положення ст. 280
КУпАП, достеменно не встановлено чи
винен позивач у вчиненому
правопорушенні, враховуючи, що крім
протоколу будь-яких інших доказів не
наведено.

Доказом вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП є протокол про адміністративне
правопорушення серії АВ2 №833340 від 18
липня 2014 року, в якому хоча і зазначені
свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак останні
підтвердили лише факт відмови позивача
ОСОБА_1 від підпису у протоколі та
постанові.

Крім того, на запит суду про надання
відповідачем відео, яке зазначено в
протоколі в якості доказу, відповідач
суду не надав.

У відповідності до п. 15.9 ( ґ ) ПДР
зупинка забороняється на перехрестях
та ближче 10 м від краю перехрещуваної
проїзної частини за відсутності на них
пішохідного переходу, за винятком
зупинки для надання переваги в русі та
зупинки проти бокового проїзду на
Т-подібних перехрестях, де є суцільна
лінія розмітки або розділювальна смуг.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251
КУпАП, доказами по справі є також
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності, у
постанові прийнятій відповідачем не
наведено будь-якої оцінки вказаного
доказу.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами
в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Виходячи із норм викладених в ст. 71
КАС України встановлено, що за
загальним правилом, що випливає з
принципу змагальності, кожна сторона
повинна подати докази на підтвердження
обставин, на які вона посилається, або
на спростування обставин, про які
стверджує інша сторона. При розгляді
справи щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень встановлена презумпція
його винуватості.

Пунктом 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 23.12.2005 року №14 " Про
практику застосування судами України
законодавства у справах про деякі
злочини проти безпеки руху та
експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті " встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній,
зокрема необхідно навести докази, на
яких ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилається порушник, чи встановлених
останнім доводів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та
враховуючи, що доказом вчинення ОСОБА_1
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП у оскаржуваній постанові є
протокол про адміністративне
правопорушення, в якому хоча і
зазначені свідки, однак останні
підтвердили лише факт відмови
позивача від підпису у протоколі та
постанові, а не сам факт вчинення
позивачем адміністративного
правопорушення, на запит суду про
надання відповідачем відео, яке
зазначено в протоколі в якості доказу,
відповідач суду не надав, крім того,
ОСОБА_1 згідно протоколу вину у
вчиненні правопорушення не визнав,
тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, а провадження по справі
закриттю в зв'язку з скасуванням акту,
який встановлює адміністративну
відповідальність.

Крім того, приймаючи до уваги те, що
позивач отримав копію оскаржуваної
постанови та протоколу до неї 04.09.2014
року, що підтверджується відповідною
заявою ОСОБА_1 на ім'я начальника ВДАІ
Кіровоградського МВ УМВС України в
Кіровоградській області від 01.09.2014 року
( а.с. 4 ), суд вважає, що позивачем з
поважних причин пропущено строк
оскарження постанови ПС1 №497297 у справі
про адміністративне правопорушення
від 18 липня 2014 року.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.
ст. 71, 72, 94, 158 -163, 171-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити в повному обсязі.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів.

Визнати дії інспектора ДПС взводу ДПС
ВДАІ з обслуговування м. Кіровограда
Люльченка Ігоря Олеговича
неправомірними щодо винесення
постанови серії ПС1 №497297 у справі про
адміністративне правопорушення від 18
липня 2014 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.
122 КУпАП.

Скасувати постанову серії ПС1 №497297
у справі про адміністративне
правопорушення від 18 липня 2014 року
відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у
вигляді штрафу у розмірі 255 грн.,
провадження по справі закрити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.