Справа № 809/2614/13-а
Суддя: Дякович В.П.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
Справа № 876/5315/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Дяковича В.П.,

суддів:
Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання
Сердюк О.Ю.,

представників відповідача
Бойчука В.І., Цюп’яка З.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Долинського виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 30 квітня 2014
року по справі № 809/2614/13-a за позовом
Державної фінансової інспекції в
Івано-Франківській області до
Долинського виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства про зобовязання вчинення
дій, -

В С Т А Н О В И В:

Державна фінансова інспекція в
Івано-Франківській області звернулася
в суд з позовом, яким після зменшення
позовних вимог просила зобов'язати
Долинське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства виконати пункти 2, 4 вимоги
Державної фінансової інспекції в
Івано-Франківській області про
усунення порушення, виявлених ревізією
від 13.06.2013 року №09-06-14/4677, а саме: пункт 2
вимоги - стягнути зайво виплачені
грошові виплати в сумі 6 123,03 грн., з осіб,
які їх отримали безпідставно, в порядку
та розмірах встановлених ст. 136 Кодексу
законів про працю України; в іншому
випадку стягнути з осіб, винних у
проведенні зайвих виплат, шкоду в
порядку та розмірі встановленому ст.
130-136 Кодексу законів про працю України;
пункт 4 вимоги - відобразити в обліку
дебіторську заборгованість на
загальну суму 62 840,79 грн.; стягнути з
осіб, які безпідставно отримали кошти
по авансових звітах в сумі 62 840,79 грн.; в
іншому випадку стягнути з кошти в сумі
62 840,79 грн. з осіб, винних у проведенні
виплат без підтверджуючих документів
по авансових звітах в порядку та
розмірі встановленому ст. 130-136 Кодексу
законів про працю України.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 30
квітня 2014 року адміністративний позов
задоволено. Зобов'язано Долинське
виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства виконати в повному обсязі
пункт 2 вимоги Державної фінансової
інспекції в Івано-Франківській області
"Про усунення порушень, виявлених
ревізією" від 13.06.2013 року за №09-06-14/4677, а
саме: - стягнути зайво виплачені
грошові виплати в сумі 6 123,03 гривень, з
осіб, які їх отримали безпідставно, в
порядку та розмірах встановлених
статтею 136 Кодексу законів про працю
України; - в іншому випадку стягнути з
осіб, винних у проведенні зайвих
виплат, шкоду в порядку та розмірі
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України. Зобов'язано
Долинське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства виконати в повному обсязі
пункт 4 вимоги Державної фінансової
інспекції в Івано-Франківській області
"Про усунення порушень, виявлених
ревізією" від 13.06.2013 року за №09-06-14/4677, а
саме: - відобразити в обліку
дебіторську заборгованість на
загальну суму 62 840,79 гривень; - стягнути
з осіб, які безпідставно отримали кошти
по авансових звітах в сумі 62 840,79
гривень;- в іншому випадку стягнути
кошти в сумі 62 840,79 гривень з осіб,
винних у проведенні виплат без
підтверджуючих документів по
авансових звітах в порядку та розмірі
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України.

Долинське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства постанову суду першої
інстанції оскаржило, подало апеляційну
скаргу, зазначивши, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить її
скасувати та прийняти нову, якою в
позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що по всіх перевірених
фактах видачі готівки по авансованих
звітах є належне документальне
оформлення авансованих звітів про
цільове використання грошових коштів
для придбання господарських
матеріалів і товарів, і що придбані
матеріали працівниками використані в
виробничій діяльності. Працівники
отримали кошти, придбали
товарно-матеріальні цінності і
використали їх в виробничій діяльності
підприємства. В акті ревізії не має
доказів, що працівники присвоїли
грошові кошти, товарно-матеріальні
цінності або використали їх для своїх
власних потреб. Таким вимоги про
стягнення коштів з винних осіб
суперечить законодавству якщо вина цих
осіб в процесі ревізії не встановлена.

В судовому засіданні представники
відповідача надали пояснення та
підтримали доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання на виклик суду не
з'явилися, що не перешкоджає розгляду
справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст.
196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її задовільнити, а постанову
суду першої інстанції скасувати, та
прийняти нову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд
апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції, та
приймає нову постанову, якщо визнає, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, що мають значення для
справи, порушив норми матеріального
права, що призвели до неправильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що Державною
фінансовою інспекцією в
Івано-Франківській області проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Долинського виробничого
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства за період з 01.11.2009 року по
01.03.2013 року, за результатами якої
складено акт за №06-21/08 від 04.06.2013 року
(том 1 а.с.15-93).

Проведеною ревізією, серед іншого,
виявлено, що відповідач у січні, липні,
серпні 2010 року при фактичному
невиконанні умов договорів на зняття
та встановлення лічильників холодної
води на держповірку, укладених із
фізичною особою ОСОБА_3, зайво
нараховано та виплачено останньому
винагороду. В порушення Положення про
медичний огляд кандидатів у водії та
водіїв транспортних засобів, Порядку
навчання медичних працівників методам
проведення перед рейсових (після)
рейсових медичних оглядів
транспортних засобів, за
цивільно-правовими договорами з
фізичною особою ОСОБА_4 відповідачем
безпідставно нараховано та виплачено
останній винагороду за перед рейсові
медичні огляди за 03.04.2013 року, 04.04.2013
року та за 01.01.2010 року по 31.03.2012 року. У
зв'язку з чим, відповідачем в порушення
статті 19 Закону України "Про оплату
праці", безпідставно виплачено
заробітну плату (грошові витрати) в
загальній сумі 13 778,04 гривень.

Також, в ході проведення ревізії
виявлено, що за період з 01.11.2009 року по
01.03.2013 року в порушення наказу
Міністерства Фінансів України від
05.12.2012 року №1276 "Про затвердження форми
Звіту про використання коштів, виданих
на відрядження або під звіт, та Порядку
його складання", статті 44 Податкового
кодексу України, розділу 1 пункту 15
Інструкції про службові відрядження в
межах України та за кордон,
затвердженої наказом Міністерства
Фінансів України від 13.03.1998 року №59,
Положення про проведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15.12.2007 року №637, складені авансові
звіти за 2013 рік не відповідають
затвердженим формам, в окремих
випадках до авансових звітів
прикладені накладні, тобто відсутні
підтверджуючі документи, а саме
фіскальні чеки та/або квитанції до
прибуткового касового ордеру, які
підтверджують використану готівку на
загальну суму 66 796,59 гривень (томи 1
а.с.15-93).

Позивачем, на підставі вимог пункту 7
частини 1 статті 10 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні",
пунктом 2 і 4 вимоги "Про усунення
порушень, виявлених ревізією" від 13.06.2013
року за №09-06-14/4677, за результатами
ревізії зобов'язано відповідача:
стягнути зайво виплачені грошові
виплати в сумі 13 778,04 гривень, з осіб, які
їх отримали безпідставно, в порядку та
розмірах встановлених статтею 136
Кодексу законів про працю України; в
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у проведенні зайвих виплат, шкоду в
порядку та розмірі встановленому
статтями 130-136 Кодексу законів про працю
України; відобразити в обліку
дебіторську заборгованість на
загальну суму 66 796,59 гривень; стягнути з
осіб, які безпідставно отримали кошти
по авансових звітах в сумі 66 796,59
гривень; в іншому випадку стягнути
кошти в сумі 66 796,59 гривень з осіб,
винних у проведенні виплат без
підтверджуючих документів по
авансових звітах в порядку та розмірі
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю України (том 1 а.с.94-95).

В ході реалізації матеріалів ревізії
відповідач частково виконано пункти 2 і
4 вимоги про усунення порушень,
виявлених ревізією від 13.06.2013 року, а
саме - відшкодовано кошти в сумах 1 573,01
гривень і 3 129,00 гривень, а також по
пункту 4 враховано допущену позивачем
помилку на суму 826,80 гривень.

Крім того, постановою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 05.12.2013 року
по справі №809/3435/13-а, залишеної без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.03.2014 року
у справі №577/14/876, позов Долинського
виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства до Державної фінансової
інспекції в Івано-Франківській області
про визнання частково протиправним
акта ревізії №06-21/08 від 04.06.2013 року та
частково протиправним і скасування
рішення позивача №09-06-14/4677 від 13.06.2013
року, задоволено частково. Визнано
протиправним та скасовано рішення
(вимога) Державної фінансової
інспекції в Івано-Франківській області
№09-06-14/4677 від 13.06.2013 року лише в частині
стягнення коштів по авансових звітах в
сумі 826,80 гривень (том 1 а.с.202-209, 223-225). При
реалізації матеріалів ревізії
посадовими особами Держфінінспекції в
Івано-Франківській області виявлено
дану арифметичну помилку на суму 826,80
гривень, яка з урахуванням судового
оскарження врахована при зменшенні
позовних вимог у заяві від 23.12.2013 року.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
виконати пункти 2, 4 вимоги Державної
фінансової інспекції в
Івано-Франківській області про
усунення порушення, виявлених ревізією
від 13.06.2013 року №09-06-14/4677, шляхом
стягнення зайво виплачених грошових
виплат, колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно з Положенням про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі -
Положення) Державна фінансова
інспекція України (далі -
Держфінінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальність винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
підконтрольних установ усунення
виявлених порушень законодавства;
звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів
(підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що у
разі, якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів
Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджету та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

На підставі колегія суддів дійшла
висновку про наявність у органу
державного фінансового контролю права
заявляти вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного
судочинства може бути оскаржене лише
таке рішення, яке породжує
безпосередньо права чи обов'язки для
позивача.

У справі, яка розглядається, Інспекція
пред'явила вимогу від 13.06.2013 року
№09-06-14/4677 «Про усунення порушень»
виявлених під час ревізії Долинського
виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства.

При цьому оскаржувана вимога Інспекції
вказує на виявлені збитки та їхній
розмір. Крім того, Державна фінансова
інспекція в Івано-Франківській області
в позовній заяві просить зобов'язати
виконати пункти 2, 4 вимоги про усунення
порушення шляхом стягнення коштів,
розмір яких може бути зазначено у
вимозі, але вони не можуть бути
примусово стягнуті шляхом вимоги.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного суду України від
15 квітня 2014 року №21-40а14.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 244-2 КАС України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є безпідставними і
задоволенню не підлягають.

Судова колегія вважає, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, а тому постанову
суду першої інстанції необхідно
скасувати і винести нову, якою в
задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Долинського
виробничого управління
водопровідно-каналізаційного
господарства задоволити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 30
квітня 2014 року по справі № 809/2614/13-a -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні адміністративного
позову Державної фінансової інспекції
в Івано-Франківській області відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич