Справа № 803/2570/14
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

803/2570/14

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року

Справа № 803/2570/14

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Кравчик В.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Приватного підприємства «Корпоративні зернові системи» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі – ДПІ у Київському районі м. Харкова) звернулася з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Корпоративні зернові системи» (далі – ПП «Корпоративні зернові системи») про стягнення податкового боргу в розмірі 53 133,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований суб’єктом господарювання, взятий на облік як платник податків в ДПІ у Київському районі м. Харкова та зобов’язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі – ПК України). За відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 53 133,33 грн., а саме з податку на прибуток, який відповідач в добровільному порядку не сплатив. У зв’язку з несплатою податкового боргу до відповідача вживались заходи щодо його стягнення - надіслана податкова вимога, яка залишилась без відповідного реагування з боку ПП «Корпоративні зернові системи». Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20, пункту 95.3 статті 95 ПК України органи податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника.

Відповідач в судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неприбуття, заперечення на позов не надав, хоча повістка була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місця реєстрації (згідно витягу з ЄДР адреса місцезнаходження: Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Просвіти, 11), проте поштове відправлення повернулося 26.12.2014 року на адресу суду із відміткою відділення поштового зв’язку “за закінченням терміну зберігання”, тобто зазначена повістка про виклик до суду не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) слід вважати, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У зв’язку з цим, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або його представника, оскільки судом вжиті всі передбачені заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Разом з тим, частиною 1 статті 41 КАС України визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та Законами України.

Пунктом 15.1 статті 15 ПК України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Судом встановлено, що ПП «Корпоративні зернові системи» зареєстроване 11.04.2005 року як суб`єкт підприємницької діяльності - юридична особа, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців від 15.12.2014 року №19767846. Відповідач перебуває на обліку у ДПІ у Київському районі м. Харкова з 26.04.2005 року.

Відповідач є платником податків в розумінні статті 15 ПК України, а тому відповідно до пункту 16.1 статті 16 ПК України ПП «Корпоративні зернові системи» зобов’язане сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно з пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України податковим обов’язком визнається обов’язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов’язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов’язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків – сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом (підпункт 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України).

З матеріалів справи слідує, що за ПП «Корпоративні зернові системи» рахується податковий борг з податку на прибуток підприємств на загальну суму 53 133,33 грн. (а.с.5).

Як встановлено судом, податковий борг з податку на прибуток підприємств виник за рахунок несплати сум грошових зобов’язань, визначених відповідачем самостійно у податковій декларації з податку на прибуток підприємств від 27 лютого 2014 року за 2013 рік – 1522,00 грн. А саме 30.09.2014 року нараховано грошове зобов’язання з авансових внесків з податку на прибуток в сумі 29 137 грн. та 30.10.2014 року нараховано грошове зобов’язання з авансових внесків з податку на прибуток в сумі 29 137 грн.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Також відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведених норм граничні строки сплати самостійно визначених ПП «Корпоративні зернові системи» зобов’язань спливли. У межах граничних строків сплати відповідач зобов’язання не сплатив, відтак вони набули статусу податкового боргу.

Крім того, відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. При нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами нарахування пені розпочинається від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

На підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України відповідачу була нарахована пеня на загальну суму 3 522,33 грн., про що свідчить розрахунок податкового боргу з податку на додану вартість (а.с.5).

Таким чином, загальна сума непогашеного податкового боргу з податку на прибуток підприємств становить 53 133,33 грн.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до вимог статті 59 ПК України ДПІ у Київському районі м. Харкова відповідачу надсилалась податкова вимога від 18 червня 2014 року №1916-25 (а.с.6), яка залишалася без належного реагування з боку ПП «Корпоративні зернові системи».

Суд зауважує, що відповідно до пункту 59.5 статі 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно зі статтею 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг у сумі 53 133,33 грн., доказів сплати якого відповідачем станом на день розгляду справи суду не надано, вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 41, 71, 128, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі ст. ст. 14, 20, 54, 57, 95, 129, 159 Податкового кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 31 грудня 2014 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич