Справа № 308/14778/14-а
Суддя: Сарай А. І.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/308/75/14
У Х В А Л А

26.12.2014 р. Ужгородський міськрайонний
суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай
А.І.

при секретарі Козар
Г.В.

з участю представника заявника
ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

представника боржника
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Ужгород
заяву державного виконавця міського
відділу ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Головного управління юстиції у
Закарпатській області про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець міського відділу
ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Закарпатській
області звернувся до суду із заявою про
зміну способу і порядку виконання
виконавчого листа № 2а-2895/10 від 04.01.2012 р.,
виданого Ужгородським міськрайонним
судом про зобов’язання ОСОБА_4
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
нарахувати і виплачувати ОСОБА_2
підвищення до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком починаючи
з 21.04.2010 р., шляхом стягнення з ОСОБА_4
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
на користь ОСОБА_2 1501.16 грн. згідно з
розрахунком боржника від 27.05.2013 р.

В обгрунтування заяви державний
виконавець зазначає про неможливість
виконання рішення суду
зобов’язального характеру, без
визначення у виконавчому документі
суми коштів, яка підлягає списанню з
рахунків боржника.

Державний виконавець міського відділу
ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції та стягувач ОСОБА_2
в судовому засіданні заяву підтримали
та просять її задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_4
Пенсійного фонду України в м. Ужгород в
судовому засіданні проти задоволення
заяви заперечив. Пояснив, що
невиконання боржником рішення суду
щодо виплати стягувачеві відповідного
підвищення до пенсії зумовлене
відсутністю відповідного бюджетного
фінансування, що унеможливлює
виконання рішення суду. У разі
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України виплата
згідного рішення суду буде здійснена.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 14.11.2011 р.
(справа № 7848/11/9104) зобов’язано ОСОБА_4
Пенсійного фонду України в м. Ужгороді
нараховувати і виплачувати ОСОБА_2
доплату до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з урахуванням ч. 1
ст. 28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» та виплачених
сум, починаючи з 21.04.2010 р.

На виконання зазначеної постанови
ОСОБА_4 Пенсійного фонду України в м.
Ужгородздійснило нарахування ОСОБА_2
соціальної допомоги у сумі 1501.16 грн.
Зазначена сума на час звернення
відділу ДВС до суду не виплачена у
зв’язку з ненадходженням до ПФУ
відповідних коштів із державного
бюджету.

Стаття 124 Конституції України та ст. 14
КАС встановлюють, що судові рішення,
зокрема постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов’язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов’язання відповідача –
суб’єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов’язання відповідача вчинити
певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
суду та синтез наведених процесуальних
норм дають підстави зробити висновок
про те, що зобов’язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

Отже, заявник просить змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча, в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, ч. 1 ст. 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення – неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об’єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення –
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання
– обставини, які роблять виконання
неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття судом
нових заходів для реалізації рішення у
разі неможливості його виконання у
встановленими раніше порядку і
способом. Змінюючи спосіб і порядок
виконання судового рішення, суд не може
змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
11 листопада 2014 року (справа № 21-394а14),
яка відповідно до приписів ст. 244-2 КАС
України є обов’язковою для всіх судів
України. В зазначеній постанові
колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України дійшла висновку, що зміна
на підставі ст. 263 КАС способу і порядку
виконання судового рішення не
передбачає зміни обраного судом
відповідно до ст. 162 КАС при ухваленні
рішення способу відновлення
порушеного права. Отже, зміна способу і
порядку виконання рішення суду про
зобов’язання органу ПФУ здійснити
виплату із зобов’язання на стягнення
такої виплати є незаконною.

З огляду на викладене, суд вважає, що
заява державного виконавця міського
відділу ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 263
КАС України суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви державного
виконавця міського відділу ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Головного
управління юстиції у Закарпатській
області про зміну способу і порядку
виконання рішення суду – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Ужгородський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 5
днів з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було проголошено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя
Сарай А.І.