Справа № 817/2499/14
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"24" грудня 2014 р.
Справа № 817/2499/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "13" жовтня
2014 р. у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області,
Управління Державної казначейської
служби України у м.Рівному Рівненської
області за участю Прокуратури м. Рівне
про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області, Управління Державної
казначейської служби України у
м.Рівному Рівненської області, в якому
з урахуванням заяв про зміну предмета
позову та про збільшення позовних
вимог, просив стягнути не повернуті у
його розпорядження після припинення
підприємницької діяльності надміру
сплачені та не відшкодовані кошти з
податку на додану вартість в загальній
сумі 140328,00 грн., в тому числі: від'ємне
значення в сумах 111184,00 грн. та 28677,00 грн.,
зайво сплачені кошти в сумі 467,00 грн. на
обґрунтування позовних вимог
покликається на ст.17,43,56,97,102,200
Податкового кодексу України та
зазначає, що 22.07.2014 у зв'язку з
отриманням повідомлення про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця він
звернувся до податкового органу з
заявою про повернення невідшкодованої
суми податку на додану вартість, яка
задоволена не була. Правомірність
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту, а також
визначення бюджетного відшкодування в
сумі 111184,00 грн. та в сумі 28677,00 грн.
підтверджується судовими рішеннями у
справах №2а-2325/10/1770, №2а/1770/5657/2011 та
№2а/1770/3825/2011, які набрали законної сили.
Наявність зайво сплаченої суми ПДВ в
розмірі 467,00 грн. виникла на підставі
платіжного доручення № 59 від 27.05.2009.
Зазначає, що на час припинення його
підприємницької діяльності була
відсутня заборгованість платника
податків перед бюджетами, а тому суми
надміру сплачених грошових зобов'язань
та суми невідшкодованих податків з
бюджету не були перераховані органом
державної податкової служби в його
розпорядження протиправно.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 13 жовтня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України
через Управління Державної
казначейської служби України у м.
Рівному Рівненської області (33001, м.
Рівне, вул. Яворницького,34, ) на користь ОСОБА_3 (33028 АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) суму не відшкодованих з бюджету
в разі ліквідації платника податків, не
пов'язаної з банкрутством, коштів з
податку на додану вартість в сумі 111
184,00 грн. (сто одинадцять тисяч сто
вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

В решті позову відмовлено.

Державна податкова інспекція у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області з
постановою суду першої інстанції не
погодилась, подала апеляційну скаргу, в
якій з підстав порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. просить
скасувати постанову суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог та ухвалити нове
рішення про відмову в повному обсязі у
задоволенні позову.

Позивач заперечує проти задоволення
апеляційної скарги, подав клопотання
про відшкодування понесених ним витрат
у зв"язку з явкою до суду апеляційної
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача
та представника відповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як слідує з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
позивач ОСОБА_3 був зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа виконавчим комітетом
Рівненської міської ради 16.02.2009, номер
запису про державну реєстрацію
0021044; перебував на податковому
обліку в ДПІ у м. Рівне з 17.02.2009; був
зареєстрований платником податку на
додану вартість, свідоцтво від 24.02.2009 №
100201659, анульоване рішенням №20 від 29.06.2011
(а.с.9, 174 т.1).

Відповідно до довідки Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби №31/17-228 від 10.01.2013
станом на 11.01.2013 у ОСОБА_3
заборгованості по сплаті платежів, що
пред'являються до сплати податковим
органом до бюджету, немає (а.с.8 т.1).

01.03.2013 ФОП ОСОБА_3 звернувся до ДПІ у м.
Рівне з заявою про видачу довідки про
відсутність заборгованості по сплаті
податків та довідки для пред'явлення у
пенсійний фонд у зв'язку з початком
процедури припинення підприємницької
діяльності (а.с.117 т.1).

На зазначене звернення платника
податків податковим органом
повідомлено листом від 11.03.2013 № 5525/18-313
про те, що у зв'язку з прийняттям ФОП
ОСОБА_3 рішення про припинення
підприємницької діяльності та
внесення до ЄДР запису за №41 від
27.02.2013 про рішення фізичної
особи-підприємця щодо припинення
підприємницької діяльності ДПІ
відповідно до п.11.3 Порядку обліку
платників податків і зборів,
затвердженого наказом ДПА України №
1588 від 09.12.2011, приймається рішення про
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків, за результатами якої
формується довідка про відсутність
заборгованості по податках, зборах
(ф.22-ОПП), яка подається у реєстраційну
палату виконавчого комітету
Рівненської міської ради для
завершення процедури припинення
підприємницької діяльності (а.с.118 т.1).

Матеріалами справи стверджено, що
оскільки позапланова документальна
перевірка ФОП ОСОБА_3 у зв'язку з
початком процедури припинення
підприємницької діяльності ДПІ у м.
Рівному не проводилась, платник
податків неодноразово звертався до
податкового органу з заявами про
проведення позапланової
документальної перевірки з підстав,
передбачених пп.78.1.7 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України.

В подальшому, у зв'язку з процедурою
припинення підприємницької діяльності
01.03.2013 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до ДПІ
у м. Рівне з заявою про відшкодування
йому суми від'ємного значення податку
на додану вартість за деклараціями з
ПДВ за березень 2010р., якою
задекларовано суму бюджетного
відшкодування 111 184,00 грн., та за червень
2011р., якою задекларовано суму
бюджетного відшкодування 28677,00 грн.,
всього 139861,00 грн., шляхом повернення на
рахунок у банку (а.с.115 т.1).

19.12.2013 ФОП ОСОБА_3 подано ліквідаційну
декларацію про майновий стан і доходи з
нульовими показниками (а.с.145-146 т.1).

ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у
Рівненській області позапланова
документальна перевірка дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_3 за період з 01.01.2011 по 19.12.2013
проведена 19.12.2013, за результатами якої
складено довідку від 19.12.2013р.
№1811/17-16-17-01-19/НОМЕР_1 про не встановлення
порушень податкового законодавства.
При цьому в розділі 1.16.3 довідки
зазначено, що в періоді, що перевірявся,
суб'єкт підприємницької діяльності не
заявляв до відшкодування з бюджету
податок на додану вартість (а.с.9-13 т.1).

11.07.2014 до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців внесено запис
№2021044 про проведення державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (НОМЕР_1), про що позивачу
надіслано повідомлення за вих. №999 від
12.07.2014 (а.с.191 т.1).

У зв'язку з проведення державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 22.07.2014 подано до Державної
податкової інспекції у м. Рівному ГУ
Міндоходів у Рівненській області заяву
про повернення з Державного бюджету
України суми коштів заборгованості
бюджетного відшкодування від'ємного
значення податку на додану вартість у
розмірі 111184,00 грн. з урахуванням пені на
рівні 120 відсотків облікової ставки
НБУ, встановленої на день виникнення
пені, а також повторну заяву від 26.08.2014
аналогічного змісту (а.с.6 т.1).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_3
від 22.07.2014 Державною податковою
інспекцією у м. Рівному ГУ Міндоходів у
Рівненській області листом
№15686/17-16-17-03-13 від 21.08.2014 повідомлено, що
заяву про повернення повної суми
бюджетного відшкодування в розмірі
111184,00 грн. подано разом з уточнюючим
розрахунком від 18.03.2013р. Зазначений
уточнюючий розрахунок ДПІ у м. Рівному
не визнаний податковою звітністю у
зв'язку з тим, що на час подання
декларації реєстрацію ФОП ОСОБА_3
платником податку на додану вартість
анульовано. При цьому вказано, що
правомірність дій податкового органу
підтверджується постановою
Рівненського окружного
адміністративного суду від 02.09.2013 у
справі №817/1103/13-а (а.с.7 т.1).

Крім того, у листі №15686/17-16-17-03-13 від
21.08.2014 зазначено, що порядок ведення
органами державної податкової служби
оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справляння яких
здійснюється органами державної
податкової служби України, затверджено
наказом ДПА України від 18.07.2005 №276, п.10.5
якого визначено, що при проведенні
ліквідаційної процедури платника
податків за платниками податків, які не
мають заборгованості перед бюджетами,
особові рахунки закриваються у день
зняття з податкового обліку таких
платників податків і зборів
(обов'язкових платежів) та присвоєння
відповідної ознаки відомостям, що
заносяться до районних рівнів Єдиного
банку даних про платників податків.

З дослідженої картки особового рахунку
по податку на додану вартість ФОП
ОСОБА_3 встановлено, що станом на 30.06.2011
(кінець звітного періоду, в якому
анульовано свідоцтво платника ПДВ)
обліковується переплата в сумі 111651,00
грн., в тому числі в сумі 111 184,00 грн.
заявленої до відшкодування по
декларації від 16.04.2010 та в сумі 467,00 грн.
сплачено 27.05.2009 платіжним дорученням №
59 (а.с.235-240 т.1)

Вирішуючи спір та задовольняючи
частково позов, суд першої інстанції
виходив з наступних мотивів, з якими
погоджується суд апеляційної
інстанції.

Відповідно до пп.17.1.10 п.17.1 ст.17
Податкового кодексу України платник
податків має право на залік чи
повернення надміру сплачених, а також
надміру стягнутих сум податків та
зборів, пені, штрафів у порядку,
встановленому цим Кодексом.

З матеріалів справи слідує, що
відповідно до приписів п. 200.1 ПКУ ФОП
ОСОБА_3 в податковій декларації з ПДВ за
березень 2010р. № 29956 від16.04.2010
задекларував суму ПДВ, що підлягає
бюджетному відшкодуванню у зменшення
податкових зобов'язань з ПДВ наступних
податкових періодів в сумі 111184,00 грн.
(а.с.194-202 т.1).

Правомірність визначення суми
бюджетного відшкодування в сумі 111184,00
грн. підтверджена постановою
Рівненського окружного
адміністративного суду від 16.09.2010 в
адміністративний справі №2а-2325/10/1770 за
позовом ФОП ОСОБА_3 до ДПІ у м.Рівному
про скасування податкових
повідомлень-рішень, яка набрала
законної сили відповідно до ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18.10.2012
(а.с.22-27,28-30 т.1). При цьому, судовим
рішенням встановлено, що право на
бюджетне відшкодування ПДВ ФОП ОСОБА_3
виникло у зв'язку з формуванням
податкового кредиту при сплаті митним
органам податку на додану вартість за
операціями імпорту.

Відповідно до п.184.6 ст.184 ПКУ, у разі
анулювання реєстрації особи як
платника податку останнім звітним
(податковим) періодом є період, який
розпочинається від дня, що настає за
останнім днем попереднього
податкового періоду, та закінчується
днем анулювання реєстрації.

При цьому, пунктом 184.9 цієї статті
встановлено, що у разі якщо за
результатами останнього податкового
періоду особа має право на отримання
бюджетного відшкодування, таке
відшкодування надається протягом
строків, визначених цим розділом,
незалежно від того, чи буде така особа
залишатися зареєстрованою як платник
цього податку на дату отримання такого
бюджетного відшкодування, чи ні.

Судом першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що заявлена ФОП ОСОБА_3 в
декларації з ПДВ за березень 2010р. сума
бюджетного відшкодування ПДВ 111184,00 грн.
не була використана в погашення
податкових зобов'язань наступних
податкових періодів (до моменту
анулювання реєстрації платника ПДВ), що
відповідає картці особового рахунку та
відповідачем визнається.

Таким чином, відповідно до приписів
п.184.9 ст.184 ПКУ право позивача на
отримання такого бюджетного
відшкодування протягом строків,
визначених цим розділом, зберігалося,
незалежно від подальшого факту
реєстрації платником цього податку.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що на час державної
реєстрації припинення підприємницької
діяльності ФОП ОСОБА_3 у останнього
були відсутніми непогашені грошові
зобов'язання перед бюджетами та
податковий борг, що підтверджується
довідкою позапланової документальної
перевірки від 19.12.2013 №1811/17-16-17-01-19/НОМЕР_1
та не заперечується податковим органом

Відтак, відповідно до приписів п.97.6 ст.97
Податкового кодексу України
невідшкодована сума податку на додану
вартість в розмірі 111184,00 грн. підлягала
перерахуванню у розпорядження
позивача, про що позивач подавав
неодноразові заяви до податкового
органу.

Відповідно до п.5 розділу І Порядку
проведення заліку надміру сплачених
грошових зобов'язань або суми
невідшкодованих податків платника
податків у разі ліквідації, не
пов'язаної з банкрутством,
затвердженого наказом Міністерство
фінансів України № 1674 від 28.12.2010,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 25.01.2011 за № 117/18855
(далі - Порядок №1674), підставою для
вжиття відповідних заходів щодо
процедури заліку, в даному випадку, є
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців запису про рішення
фізичної особи - підприємця щодо
припинення підприємницької діяльності
від 27.02.2013.

Згідно з розділом ІІ Порядку №1674
процедура розгляду і проведення заліку
розпочинається за наявності підстави,
визначеної пунктом 5 розділу I цього
Порядку. Залік у рахунок сум грошових
зобов'язань та/або податкового боргу
платника податків перед відповідним
бюджетом здійснюється органами, що
контролюють справляння надходжень до
бюджету, за узгодженими сумами
грошового зобов'язання та/або
податкового боргу.

Залік здійснюється шляхом погашення
сум грошових зобов'язань та/або
податкового боргу платника податку або
повернення йому надміру сплачених
грошових зобов'язань або суми
невідшкодованих податків платника
податків у разі ліквідації, не
пов'язаної з банкрутством (далі -
надміру сплачені суми).

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку
№1674 органи, що контролюють справляння
надходжень до бюджету, за наявності
заяви про зняття з обліку платника
податків готують довідку про суми
надміру сплачених грошових зобов'язань
та суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу платників податків.

Суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу, що підлягають
заліку, визначають за даними особових
рахунків платників податків та/або
довідок про суми надміру сплачених
грошових зобов'язань та суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу
платників податків (п.2 розділу ІІІ
Порядку №1674).

Згідно з п.3 розділу ІІІ Порядку №1674
орган державної податкової служби
приймає рішення про проведення заліку
та/або повернення надміру сплачених
сум (далі - Рішення) за формою, наведеною
в додатку 2 до цього Порядку, не пізніше
ніж за п'ять робочих днів до закінчення
двадцятиденного строку з дня подання
платником податків відповідної заяви
до органу державної податкової служби.

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку №1674
передбачено, що орган державної
податкової служби на підставі Рішення
відповідно до Порядку взаємодії
органів державної податкової служби,
місцевих фінансових органів та органів
Державного казначейства України в
процесі повернення платникам податків
помилково та/або надміру сплачених сум
грошових зобов'язань, затвердженого
наказом Державної податкової служби
України, Міністерства фінансів України
та Державного казначейства України від
21.12.2010 № 974/1597/499, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 29.12.2010 за
№ 1386/18681, готує та передає до органу
Державного казначейства України
висновки, згідно з якими орган
Державного казначейства України
здійснює перерахування та/або
повернення надміру сплачених сум.

Пунктами 7, 8 розділу ІІІ Порядку №1674
передбачено, що у разі наявності
надміру сплачених сум, справляння яких
до бюджету контролюється іншими (ніж
органи державної податкової служби)
органами, повернення надміру сплачених
сум платнику податків проводиться лише
за відсутності податкового боргу з
податків, зборів у такого платника
податків у разі ліквідації, не
пов'язаної з банкрутством.

Залік проводиться в першу чергу в межах
відповідного бюджету. У разі коли
надміру сплачені суми до відповідного
бюджету перевищують суми грошових
зобов'язань або податкового боргу
перед таким бюджетом, суми перевищення
використовуються для погашення
грошових зобов'язань або податкового
боргу перед іншими бюджетами, а за
відсутності таких зобов'язань (боргу)
перераховуються у розпорядження
такого платника податків.

Відповідно до п.9 розділу ІІІ Порядку
№1674 органи державної податкової
служби за місцем обліку платника
податків за наявності підстав для
визнання його таким, що ліквідується,
складають довідку про відсутність
заборгованості по податках, зборах або
про зняття з обліку платника податків
відповідно до законодавства.

Згідно з п.11 розділу ІІІ Порядку №1674
заяви про повернення надміру сплачених
сум у випадках, передбачених
податковим законодавством, можуть бути
подані протягом 1095 днів від дня
виникнення надміру сплачених сум.

Відповідно до п.102.5 ст.102 Податкового
кодексу України заяви про повернення
надміру сплачених грошових зобов'язань
або про їх відшкодування у випадках,
передбачених цим Кодексом, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, що настає за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Наведених приписів закону податковий
орган після внесення до ЄДР запису про
рішення підприємця про припинення
підприємницької діяльності не
дотримався, встановивши відсутність у
платника податків, який припиняється,
грошових зобов'язань перед бюджетами
та податкового боргу, за наявності в
такого платника невідшкодованої суми
бюджетного відшкодування з ПДВ в
розмірі 111184,00 грн., не прийняв рішення
про проведення заліку та/або
повернення надміру сплачених сум за
встановленою формою, не підготовлено
та не передав до органу Державного
казначейства України висновки, згідно
з якими орган Державного казначейства
України здійснює перерахування та/або
повернення надміру сплачених сум.

Такі дії безпідставно не були вчинені
ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у
Рівненській області й після внесення
до ЄДР запису про припинення
підприємницької діяльності позивача,
незважаючи на неодноразові звернення
ОСОБА_3 до податкового органу щодо
повернення невідшкодованих сум
податків.

Колегія суддів зазначає, що посилання
податкового органу на закриття
рахунків припиненого платника
податків не може бути визнано
обґрунтованою підставою для
непроведення розрахунків з таким
платником у встановлений законом
спосіб, за наявності у останнього
невідшкодованого з бюджету податку.

Безпідставними є також посилання
податкового органу на судові рішення у
справі №817/1103/13-а, оскільки предметом
спору в адміністративній справі №
817/1103/13-а було стягнення коштів
бюджетного відшкодування від'ємного
значення податку на додану вартість в
сумі 111184,00 грн. з урахуванням пені з
підстав п.200.7, п.200.23 ст.200 ПКУ, якою
регламентовано порядок визначення
суми податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або відшкодуванню з Державного
бюджету України (бюджетному
відшкодуванню), та строки проведення
розрахунків.

Предметом даного адміністративного
спору є стягнення не повернутих у
розпорядження ОСОБА_3 коштів, зокрема,
на підставі ст.97 ПКУ, якою врегульовано
погашення грошових зобов'язань або
податкового боргу в разі ліквідації
платника податків, не пов'язаної з
банкрутством.

Обґрунтовано суд першої інстанції
зазначив те, що спірні правовідносини
сторін в даній адміністративній справі
виникли не у зв'язку з реалізацією
механізму бюджетного відшкодування з
ПДВ, а у зв'язку з внесенням до Єдиного
державного реєстру запису про
припинення підприємницької діяльності
позивача та наявністю в нього суми
невідшкодованого з бюджету податку.

Судом встановлено, що у ФОП ОСОБА_3 під
час підприємницької діяльності на
законних підставах виникло та було у
встановленому порядку задеклароване
право на бюджетне відшкодування
податку на додану вартість в сумі 111184,00
грн.

Право особи, підприємницьку діяльність
якої припинено, що не пов'язано з
банкрутством, на одержання в своє
розпорядження суми невідшкодованих
податків з відповідного бюджету в разі
відсутності податкового боргу,
встановлене п.97.6 ст.97 ПКУ, при цьому
податковий закон не ставить таке право
в залежність від попередньо
визначеного напрямку бюджетного
відшкодування. Визначальним є факт
невідшкодування такого податку (ні на
рахунок у банку, ні в погашення
податкових зобов'язань).

На момент державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
бюджетне відшкодування в зазначеній
сумі не було отримане позивачем, у тому
числі й в рахунок податкових
зобов'язань, що підтверджується
карткою особового рахунку позивача, за
даними якої зазначена сума
обліковується як переплата. Відтак, не
перерахувавши обумовлену суму податку
позивачу після припинення його
підприємницької діяльності,
відповідач діяв необґрунтовано, без
дотримання приписів ст.97 ПКУ, чим
порушив право платника податків на
повернення надмірно сплаченого
податку.

Постанова суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позову
ніким не оскаржується.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

В судовому засіданні 24.12.2014 року
позивач заявив клопотання про
відшкодування витрат, пов'язаних з
переїздом до місця проведення судового
засідання в сумі 454 грн.70 коп.

Клопотання підлягає до часткового
задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 91 КАС України витрати,
пов'язані з переїздом до іншого
населеного пункту сторін та їхніх
представників, а також найманням житла,
несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення і яка не є суб'єктом
владних повноважень, та її
представнику сплачуються іншою
стороною добові (у разі переїзду до
іншого населеного пункту), а також
компенсація за втрачений заробіток чи
відрив від звичайних занять.
Компенсація за втрачений заробіток
обчислюється пропорційно від розміру
середньомісячного заробітку, а
компенсація за відрив від звичайних
занять - пропорційно від розміру
мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за
судовим рішенням витрат сторін та
їхніх представників, що пов'язані із
прибуттям до суду, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позивач не працює,
відшкодуванню підлягає компенсація за
відрив від звичайних занять, яка з
урахуванням затраченого часу на проїзд
до суду апеляційної інстанції та в
зворотному напрямку та з урахуванням
часу його участі в судовому засіданні
відповідно становить 51грн. 10 коп.
підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"13" жовтня 2014 р. без змін.

Стягнути з Державної податкової
інспекції у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області на користь ОСОБА_3 51 грн. 10 коп.
(п'ятдесят одну грн. 10 коп.) компенсації
за відрив від звичайних занять.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення
виготовлено "25" грудня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачам: Державна податкова
інспекція у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

Управління Державної казначейської
служби України у м.Рівному Рівненської
області вул. Яворницького,34,м.Рівне,33001

- ,