Справа № 336/8799/14-а
Суддя: Наумов О. О.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №336/8799/14-а
Пр. № 2-а/336/227/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі

Головуючого судді
Наумова О.О.,

при секретарі
Ходирєвої
О.О.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Сергевнівної
Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Запоріжжя про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
призначити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
призначити пенсію, в якому зазначив, що
він є громадянином України, уродженцем
м. Запоріжжя та до грудня 2000 р. постійно
мешкав та був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1. У грудні 2000 р. він
виїхав на постійне місце проживання до
Німеччини, де мешкає і зараз, у зв'язку з
чим був документований паспортом
громадянина України для виїзду за
кордон серії НОМЕР_1, що був виданий
23.04.1998 р. органом 0800, в якому
проставлений штамп «Постійне
проживання - Німеччина». З 01.09.1968 р. по
01.11.2000 р. він працював на території
України та має більше 32 років
загального трудового стажу. Позивач
зазначає, що з 15.03.2011 р., з моменту, коли
йому виповнилось 60 років, він набув
право на пенсію за віком та на підставі
ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 16.03.2011 р. йому повинна
була призначена пенсія за віком. У
квітні 2014 р. він з усіма необхідними
документами звернувся до відповідача
по справі. Питання призначення йому
пенсії 08.05.2014 р. було розглянуте
міжвідомчою комісією по вирішенню
спірних питань при призначенні та
виплаті пенсії, за результатом
розгляду якого було ухвалене рішення,
оформлене протоколом № 265 від 08.05.2014 р.,
про відмову в призначенні пенсії за
віком. 14.10.2014 р. він повторно письмово
звернувся до відповідача з заявою про
призначення пенсії за віком, 03.11.2014 р.
за № 418/О-1 відповідачем була надана
відповідь, відповідно до якої, його
право на призначення пенсії за віком
залежить від наявності обов'язкової
реєстрації в Шевченківському районі м.
Запоріжжя. Також позивач вказує, що
07.10.2009 року Конституційний Суд України
рішенням № 25-рн/2009 визнав такими, що не
відповідають Конституції України,
положення пункту 2 ч.1 ст. 49, другого
речення статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо припинення виплати
пенсії пенсіонерам на час постійного
проживання за кордоном у разі, якщо
Україна не уклала з відповідною
державою міжнародний договір з питань
пенсійного забезпечення і якщо згода
на обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України та ці положення визнанні
незаконними та втратили силу з дня
прийняття цього рішення.

Позивач просить суд визнати
протиправним та скасувати рішення
міжвідомчої комісії по вирішенню
спірних питань при призначенні та
виплаті пенсії Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя, оформлене протоколом № 265
від 08.05.2014 р., яким йому відмолено в
призначенні пенсії за віком та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя призначити йому пенсію за
віком з моменту звернення до
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя та
здійснювати виплату на банківський
рахунок, зазначений в заяві.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримала на
підставах, викладених у ньому та
просила позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача
надав суду письмові заперечення та
додаток до них, в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав,
правомірність своїх дій обґрунтовує
посиланнями на норми чинного
законодавства України, зокрема на п.1
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та ст.92 Закону України
«Про пенсійне забезпечення». Також
представник відповідача зазначив, що
посилання позивача на рішення
Конституційного Суду України № 25-рп/2009
року є недоречним, оскільки у вказаному
Рішенні мова йде про визнання
неконституційними пункту 2 частини
першої статті 49, другого речення статті
51 Закону № 1058, зазначені законодавчі
норми стосуються припинення та
поновлення виплати пенсії (ст.49) та
виплати пенсії у разі виїзду за кордон
(ст.51), що передбачає, що пенсію особі
вже було призначено. Просив у
задоволенні адміністративного позову
відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін,
з'ясувавши всі обставини та
перевіривши їх доказами, суд дійшов до
наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері
публiчно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавств, шляхом
справедливого, неупередженого та
своєчасного розгляду адміністративних
справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод, та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом встановлено, та не
заперечувалось сторонами, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно обліків УДМС
України в Запорізькій області отримав
дозвіл на виїзд на постійне місце
проживання до Федеративної Республіки
Німеччина у 2000 році, з 16.02.2001 року його
прийнято на консульський облік в
посольстві України у Федеративній
Республіці Німеччина. До 2000 року ОСОБА_3
був зареєстрований і мешкав за адресою:
АДРЕСА_1, що знаходиться на території
Шевченківського району м. Запоріжжя.

В квітні та жовтні 2014 року позивач
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя з заявами про призначення
пенсії у зв'язку з досягненням 60 років
та набуттям права на пенсію за віком на
підставі ст.25 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Рішенням міжвідомчої комісії по
вирішенню спірних питань при
призначенні та виплаті пенсій
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
(протокол № 265 від 08.05.2014 року), листом №
418/О-1 від 03.11.2014 року позивачу
відмовлено в призначенні пенсії у
зв'язку з відсутністю документів,
підтверджуючих його реєстрацію і
проживання на території
Шевченківського району м. Запоріжжя.

Згідно п.1 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», заява про призначення
пенсії непрацюючим особам, а також
членам сім'ї у зв'язку з втратою
годувальника подається заявником
особисто або через представника, який
діє на підставі виданої йому
довіреності, посвідченої нотаріально,
безпосередньо до управління
Пенсійного фонду України у районі,
місті, районі у місті, а також у місті та
районі (далі - орган, що призначає
пенсію) за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

Особа, яка звертається за
пенсією (незалежно від виду пенсії),
повинна пред'явити паспорт (або інший
документ, що засвідчує цю особу, місце
її проживання (реєстрації) та вік). За
документ, що засвідчує місце
проживання особи, приймаються: паспорт
або довідка уповноважених органів з
місця проживання (реєстрації), у тому
числі органів місцевого
самоврядування. Іноземні громадяни та
особи без громадянства подають також
копію посвідки на постійне проживання
(реєстрації).

Згідно ч.1, 2 статті 92 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
громадянам, які виїхали на постійне
проживання за кордон, пенсії не
призначаються. Пенсії, призначені в
Україні до виїзду на постійне
проживання за кордон, виплачуються за 6
місяців наперед перед від'їздом за
кордон. За час перебування цих громадян
за кордоном виплачуються

тільки пенсії, призначені внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Під час судового розгляду справи
представник позивача не надав доказів,
які б підтверджували проживання та
реєстрацію позивача на території
України, крім того судом встановлено,
що позивач досяг пенсійного віку, а
саме 60 років, 15.03.2011 року, з 2001 року
позивач виїхав на постійне місце
проживання до Німеччини.

Враховуючи, що позивачу на час виїзду
за кордон на постійне місце проживання
пенсія передбачена не була і у зв'язку з
цим не була призначена, на даний час
позивач має постійне місце проживання
в Німеччині, суд приходить до висновку,
що відповідач, відмовляючи в
нарахуванні пенсії ОСОБА_3, діяв
відповідно до вимоги ч. 2 ст. 19
Конституції України, згідно з якою
органи державної влади зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Оскаржуване рішення відповідача
відповідає встановленим у ч. 3 ст. 2 КАС
України критеріям визначення
правомірності рішень суб'єктів владних
повноважень та є законним.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України,
ст. 92 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 10, 11, 18, ч. 1 ст. 41, 71, 72,
158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Запоріжжя про визнання протиправним
та скасування рішення, зобов'язання
призначити пенсію,- відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя протягом 10 днів з дня її
проголошення.

Суддя Шевченківського районного суду

м. Запоріжжя
О.О. Наумов