Справа № 804/19289/14
Суддя: Захарчук Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук Н. В. при
секретаріКузнецов С. М. за участю:
представника позивача представника
відповідача Новікова Л.О. Мадалиць В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Виробничо
- комерційне підприємство
"Індустріальний" до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м.Дніпропетровська
Головного управління Міністерства
доходів у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -
21 листопада 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Виробничо
- комерційне підприємство
«Індустріальний» (далі - позивач, ТОВ
«ВКП «Індустріальний») звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
відповідач, Лівобережна ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області), в якому просить суд визнати
недійсним та скасувати повністю
податкове повідомлення - рішення про
нарахування грошового зобов'язання за
основним платежем та штрафних санкцій
порушення Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничо -
комерційне підприємство
п.п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, винесені Лівобережною
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
В обґрунтування позовних вимог позивач
Лівобережною об'єднаною державною
податковою інспекцією м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області була
проведена позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «Виробничо - комерційне
підприємство «Індустріальний» (код за
січень 2014 року, ТОВ «Флоренція Груп»
травень 2014 року результатом якої став
Акт від 30.09.2014 р. № 3454/2203/39026439 та
податкове повідомлення-рішення форми
застосування суми грошового
зобов'язання за основним платежем 216715,00
Як вбачається із змісту складеного
Акту, відповідач дійшов до висновку
перевірки щодо відсутності об'єкта
оподаткування при здійсненні
господарських відносин ТОВ «Виробничо
- комерційне підприємство
«Індустріальний» із ТОВ
грн., ТОВ «Будпромконсалт» на суму ПДВ
п. 198.2, п. 198.3., п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість у
сумі 216715,00 грн., в т.ч. за січень 2014 р. . у
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Виробничо -
комерційне підприємство
«Індустріальний» не погоджується з
податковим повідомленням-рішенням
протиправним та протизаконним, а
позовні вимоги такими, що підлягають
Представник позивача у судове
засідання з'явився, адміністративний
позов підтримав в повному обсязі та
просив суд задовольнити позовні вимоги
Представник відповідача в судове
засідання з'явився, надав суду письмові
заперечення проти адміністративного
позову та зазначив наступне.
У зв'язку з тим, що позивачем не надано
оборотно - сальдову відомість по
рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними
постачальниками», банківські виписки,
платіжні доручення тощо, неможливо
дебіторської/кредиторської
заборгованості по взаєморахункам з
контрагентами ТОВ «Відродження -
Дніпро», «ТОВ Будпромконсалт», ТОВ
«Інтервенто» за січень 2014 року, ТОВ
«Флорнція Груп», ТОВ «авто дилер» за
квітень 2014 року, ТОВ «Лонгкон» за
квітень та травень 2014 року, а також
підтвердити факт сплати за придбаний
Відповідач зазначив, що перевіркою
встановлено відсутність реальної
можливості реалізації товарів (робіт,
послуг) покупцям, а саме: відсутність
майна, трудових ресурсів, виробничо -
складських приміщень, технічного
персоналу, основних фондів, виробничих
активів, складських приміщень, засобів
для транспортування ті іншого майна,
які економічно необхідні для
здійснення господарських операцій у
зазначених обсягах, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
реального настання результатів
відповідної господарської діяльності.
З урахуванням викладеного
відповідачем зроблено висновок про
здійснення ТОВ «ВКП «Індустріальний»
господарських операцій з зазначеними
контрагентами - постачальниками, які не
спрямовані на реальне настання
Виходячи з наведеного, Лівобережна
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з вимогами,
викладеними у позовній заяві не згодна,
вважає їх необґрунтованими,
незаконними та такими, що не підлягають
Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, розглянувши
подані документи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, дійшов
Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, Лівобережною
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області була проведена позапланова
невиїзна перевірка ТОВ «Виробничо -
комерційне підприємство
по взаємовідносинам з ТОВ
січень 2014 року, ТОВ «Флоренція Груп»
травень 2014 року, за результатом якої
складено Акт від 30.09.2014 р. №3454/2203/39026439 та
податкове повідомлення-рішення форми
застосування суми грошового
зобов'язання за основним платежем 216715,00
Відповідно до матеріалів справи, між
ТОВ "ВКП «Індустріальний" та ТОВ
«Відродження-Дніпро» було укладено
договір про надання послуг №1230/5 від
30.12.2013 року, відповідно до якого
Замовник (ТОВ «ВКП «Індустріальний»
замовляє наступні послуги Виконавцю
(ТОВ «Відродження-Дніпро») чистка та
миття моркви, яке проводиться за
адресою м. Дніпропетровськ, вул. Героїв
Сталінграду, 147. Транспортування
сировини (моркви) здійснюється
транспортними засобами Замовника.
У відповідності до Специфікації до
договору ціна послуг складає 3,60 грн. за
1 кг у урахуванням ПДВ.
У відповідності до Акту № 200162 від 20.01.2014
р. до Договору про надання послуг
встановлено, що послуги миття та чистки
моркви було надано в кількості 9375,00 кг
на суму 28 125,00 грн., з урахуванням ПДВ на
5625,00 грн. Податкова накладна № 200162 від
р. до Договору про надання послуг
встановлено, що послуги миття та чистки
моркви було надано в кількості 9583,333 кг
на суму 28 750,00 грн., з урахуванням ПДВ на
р. до Договору про надання послуг
встановлено, що послуги миття та чистки
моркви було надано в кількості 9166,667 кг
на суму 27 500,00 грн., з урахуванням ПДВ на
У судовому засіданні представник
позивача зазначив, що послуги з чистки
та миття моркви, які надавало ТОВ
«Відродження-Дніпро» на користь ТОВ
«ВКП «Індустріальний» є такими, що не
потребують спеціального обладнання, а
тому підприємство їх надавало протягом
одного місяця на користь ТОВ «ВКП
«Індустріальний», частинами, після
перероблення продукції ТОВ «ВКП
«Індустріальний» за Актами забирало
перероблену продукцію.
Із наведеного вбачається, що між ТОВ
«Індустріальний» та ТОВ
«Відродження-Дніпро» відбулися
фінансово-господарські відносини із
поставки послуг щодо перероблення
сировини (чиста та миття моркви), сплати
за них та використання у господарській
З огляду на викладене, суд вважає, що
висновки відповідача щодо нікчемності
укладених з контрагентами правочинів є
неправомірними, оскільки жодні судові
рішення, якими б визнавалися
недійсними договори між
підприємствами, відсутні. Факт
реальності здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами підтверджується належно
оформленими первинними документами,
які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до матеріалів справи,
згідно умов договору підряду №0102/1
від 02.01.2014 р. підрядник (ТОВ
«Будпромконсалт») зобов'язується
виконати роботи по ремонту нежитлових
приміщень за адресою: м.
Дніпропетровськ, проспект газети
«Правда», буд. 109А, та здати Замовнику
(ТОВ «ВКП «Індустріальний»). У
відповідності до п. 2.1. Договору підряду
встановлено, що згідно із
проектно-кошторисною документацією
ціна робіт орієнтовно-складає 253325,76
грн., в тому числі ПДВ 39220,96 грн.

У відповідності до п. 2.4. Договору
підряду встановлено, що підтвердженням
виконаних робіт для оплати є податкові
накладні, акти виконаних робіт форми
КБ-2, КБ-3, що підписані замовником.

Представник позивача зазначив, що ТОВ
«ВКП «Індустріальний» було отримано
податкові накладні № 6 від 02.01.2014 р. на
суму 19094,40 грн., в т.ч. ПДВ 3182,40 грн., №12
від 03.01.2014 р. на суму 27892,80 грн., в т.ч. ПДВ
в сумі 4648,60 грн., № 61 від 08.01.2014 р. на суму
25982,16 грн., в т.ч. ПДВ 4330,36 грн., № 99 від
09.01.2014 р. на суму 41172,00 грн., № 119 від 13.01.2014
р. на суму 19069,20 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 3178,20
грн., № 148 від 16.01.2014 р. на суму 41472,00 грн.,
в т.ч. ПДВ 6912,00 грн., № 173 від 20.01.20 1 4 р. на
суму 43207,20 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 7201,20 грн.,
№ 204 від 27.01.2014 р. на суму 17136,00 грн., в т.ч.
ПДВ в сумі 2856,00 грн.

За Договором підряду № 0102/1 від 02.01.2014 р.
складено Акт № 1 приймання виконаних
будівельних робіт від 02.01.2014 р. згідно
якого роботи виконано на суму 19094,40 грн.,
Довідка про вартість виконаних
будівельних робіт від 02.01.2014 р.,
Підсумкова відомість ресурсів; Акт № 2
приймання виконаних будівельних робіт
від 03.01.2014 р. згідно якого роботи
виконано на суму 27892,80 грн., Довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
від 03.01.2014 р., Підсумкова відомість
ресурсів; складено Акт № 3 приймання
виконаних будівельних робіт від 08.01.2014
р. згідно якого роботи виконано на суму
25982,16 грн., Довідка про вартість
виконаних будівельних робіт від 08.01.2014
р., Підсумкова відомість ресурсів;
складено Акт № 4 приймання виконаних
будівельних робіт від 09.01.2014 р. згідно
якого роботи виконано на суму 41472,00 грн.,
Довідка про вартість виконаних
будівельних робіт від 09.01.2014 р.,
Підсумкова відомість ресурсів;
складено Акт № 5 приймання виконаних
будівельних робіт від 13.01.2014 р. згідно
якого роботи виконано на суму 19069,20 грн.,
Довідка про вартість виконаних
будівельних робіт від 13.01.2014 р.,
Підсумкова відомість ресурсів;
складено Акт № 6 приймання виконаних
будівельних робіт від 16.01.2014 р. згідно
якого роботи виконано на суму 41472,00 грн.,
Довідка про вартість виконаних
будівельних робіт від 16.01.2014 р.,
Підсумкова відомість ресурсів; Акт № 7
приймання виконаних будівельних робіт
від 20.01.2014 р. згідно якого роботи
виконано на суму 43207,20 грн., Довідка про
вартість виконаних будівельних робіт
від 20.01.2014 р., Підсумкова відомість
ресурсів; Акт № 8 приймання виконаних
будівельних робіт від 27.01.2014 р. згідно
якого роботи виконано на суму 17136,00 грн.,
Довідка про вартість виконаних
будівельних робіт від 27.01.2014 р.,
Підсумкова відомість ресурсів.

Відповідно до матеріалів справи, між
ТОВ «ВКП «Індустріальний» та ТОВ
«Флоренція-Груп» () було
укладено Договір про надання послуг
№0401/1 від 01.04.2014 р., у відповідності по п.
1.2.1., 1.2.2., 1.2.3 послуги надавались щодо
чистки та миття моркви, миття та варки
морської капусти (сухої), нарізання
білокачанної капусти пелюстками.

У відповідності до специфікації до
Договору про надання послуг
встановлено ціни на проведення робіт:

- Чистка та миття моркви за кг 3,60
грн. з урахуванням ПДВ,

- Миття морської капусти сухої за
кг 8,49 грн. з урахуванням ПДВ,

- Нарізання білокачанної капусти
пелюстками за кг 1,20 грн. з урахуванням
ПДВ,

Надання послуг підтверджується
наступними первинними документами,
складеними у відповідності до
встановлених вимог:

- Актом № 661 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 14.04.2014 р. щодо
чистки та миття моркви в кількості 10873,33
кг на суму 36620,00 грн., всього з
урахуванням ПДВ 39144,00 грн.,
Податковою накладною №661 від 14.04.2014 р.

- Актом № 507 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 03.04.2014 р. щодо миття
та варки морської капусти (сухої) в
кількості 7120,00 кг, на суму 49840,00 грн.,
всього з урахуванням ПДВ 59808,00 грн.,
Податкова накладна № 507 від 03.04.2014 р.

- Актом № 633 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 05.04.2014 р. щодо
чистки та миття моркви в кількості 15300,00
кг на суму 45900,00 грн., всього з
урахуванням ПДВ 55080,00 грн., Податкова
накладна № 633 від 05.04.2014 р.

- Актом № 652 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 10.04.2014 р. щодо миття
та варки морської капусти (сухої) в
кількості 3847,124 кг на суму 36929,87 грн.,
нарізка капусти білокачанної
пелюстками в кількості 2339,466 кг на суму
2339,47 грн., чистки та миття моркви в
кількості 5176,889 кг на суму 15530,66 грн.,
всього з урахуванням ПДВ 53760,00 грн.,
Податкова накладна № 652 від 10.04.2014 р.

- Актом № 646 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 07.04.2014 р. щодо миття
та варки морської капусти (сухої) в
кількості 6814,286 кг на суму 47700,00 грн.,
всього з урахуванням ПДВ 57240,00 грн.,
Податкова накладна № 646 від 07.04.2014 р.

З урахуванням викладеного, суд
зазначає, що між ТОВ «ВКП
«Індустріальний» та ТОВ
«Флоренція-Груп» відбулися
фінансово-господарські відносини із
поставки послуг щодо перероблення
сировини (чиста та миття моркви) ,
сплати за них та використання у
господарській діяльності. Послуги
надавались на території Замовника,
обумовлені були сезонністю робіт
Замовника.

Таким чином, суд вважає, що висновки
податкового органу щодо нікчемності
укладених з контрагентами правочинів є
неправомірними, оскільки жодні судові
рішення, якими б визнавалися
недійсними договори між
підприємствами, відсутні. Факт
реальності здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами підтверджується належно
оформленими первинними документами,
які містяться в матеріалах справи.

Щодо правовідносин між ТОВ «ВКП
«Індустріальний» та ТОВ «Інтервенто»
() суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи
послуги надавались у відповідності до
Договору про надання послуг № 122601 від
26.12.2013 року у відповідності до якого ТОВ
«ВКП «Індустріальний» замовив у ТОВ
«Інтервенто» надання послуг щодо
чистки та миття моркви (п. 1.2.1.),
нарізання капусти білокачанної
пелюстками (п. 1.2.2.), миття та варки
морської капусти (сухої) (п. 1.2.3).

Вартість послуг вставлено у
відповідності до Договору про надання
послуг №122601 від 26.12.20 1 3 р.

Надання послуг підтверджується
наступними первинними документами,
складеними у відповідності до
встановлених вимог:

- Актом № 200143 здачі-приймання
робіт (надання послуг) від 20.01.2014 р. щодо
миття та варки морської капусти (сухої)
в кількості 2574,286 кг на суму 18020,00 грн.,
всього з урахуванням ПДВ 21624,00 грн.,
Податковою накладною №200143 від 20.01.2014 р.

- Актом № 150121 здачі-приймання
робіт (надання послуг) від 15.01.2014 р. щодо
миття та варки морської капусти (сухої)
в кількості 1903,571 кг, на суму 13325,00 грн.,
всього з урахуванням ПДВ 15990,00 грн.,
Податкова накладна № 150121 від 15.01.2014 р.

- Актом № 80133 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 08.01.2014 р. щодо миття
та варки морської капусти (сухої) в
кількості 3571,428 кг на суму 25000,00 грн.,
всього з урахуванням ПДВ 30000,00 грн.,
Податкова накладна №80133 від 08.01.2014 р.

- Актом № 20104 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 02.01.2014 р. щодо
нарізання капусти білокачанної
пелюстками в кількості 7335,00 кг на суму
7335,00 грн., всього з урахуванням ПДВ 8 802,00
грн., Податкова накладна №20104 від 02.01.2014
р.

- Актом № 20103 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 02.01.2014 р. щодо
чистки та миття моркви в кількості 7296,667
кг на суму 21890,00 грн., всього з
урахуванням ПДВ 26268,00 грн., Податкова
накладна №20103 від 02.01.2014 р.

Із наведеного вбачається, що між ТОВ
«ВКП «Індустріальний» та ТОВ
«Інтервенто» відбулися
фінансово-господарські відносини із
поставки послуг щодо перероблення
сировини (чиста та миття моркви), сплати
за них та використання у господарській
діяльності. Послуги надавались на
території Замовника, обумовлені були
сезонністю робіт Замовника.

Таким чином, суд вважає, що висновки
податкового органу щодо нікчемності
укладених з контрагентами правочинів є
неправомірними, оскільки жодні судові
рішення, якими б визнавалися
недійсними договори між
підприємствами, відсутні. Факт
реальності здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами підтверджується належно
оформленими первинними документами.

Щодо правовідносин між ТОВ «ВКП
«Індустріальний» та ТОВ «Лонгкон» () ТОВ «ЛОНГКОН» надавало ТОВ
«ВКП «Індустріальний» наступні
послуги на підставі Договору про
надання послуг № 0326/1 від 26.03.2014 р.:

- пакування фасованої продукції
«Салати по-корейські» в гофротару;

- миття та варка морської капусти
(сухої),

- нарізання білокачанної капусти
пелюстками,

- чистка та миття моркви.

Вартість послуг встановлена у
відповідності до Специфікації № 1 до
Договору про надання послуг № 0326/1 від
26.03.2014 р.

Надання послуг підтверджується
наступними первинними документами,
складеними у відповідності до
встановлених вимог:

- Актом № 785 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 28.04.2014 р. щодо
пакування готової продукції «Салати
по-корейські» в кількості 28152,00
ящиків, на суму 35190,00 грн., всього з
урахуванням ПДВ 42228,00 грн., Податковою
накладною № 785 від 28.04.2014 р.

- Актом № 758 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 17.04..2014 р. щодо
пакування готової продукції «Салати
no-корейські» в кількості 14688 ящиків, на
суму 18360,00 грн., всього з урахуванням ПДВ
22032,00 грн., Податкова накладна № 758 від
17.04.2014 р.

- Актом № 686 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 07.04.2014 р. щодо
чистки та миття моркви в кількості 9166,667
кг на суму 27500,00 грн., всього з
урахуванням ПДВ 33000,00 грн., Податкова
накладна №686 від 07.04.2014 р.

- Актом № 665 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 03.04.2014 р. щодо
чистки та миття моркви в кількості 16250,00
кг на суму 48750,00 грн., всього з
урахуванням ПДВ 58500,00 грн., Податкова
накладна №665 від 03.04.2014 р.

- Актом № 269 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 03.05.2014 р. щодо миття
та варки морської капусти (сухої) в
кількості 6957,143 кг на суму 48700,00 грн.,
всього з урахуванням ПДВ 58440,00 грн.,
Податкова накладна №269 від 03.05.2014 р.

- Актом № 690 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 10.04.2014 р. щодо миття
та варки морської капусти (сухої) в
кількості 6840,00 кг на суму 47880,00 грн.,
всього з урахуванням ПДВ 57456,00 грн.,
Податкова накладна №690 від 10.04.2014 р.

- Актом № 678 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 05.04.2014 р. щодо
нарізання білокачанної капусти
пелюстками в кількості 28120 кг на суму
28120,00 грн., всього з урахуванням ПДВ 33
744,00грн., Податкова накладна № 678 від
05.04.2014 р.

- Актом № 332 здачі-приймання робіт
(надання послуг) від 10.05.2014 р. щодо миття
та варки морської капусти (сухої) в
кількості 6400,00 кг на суму 44800,00 грн.,
всього з урахуванням ПДВ 53760,00 грн.,
Податкова накладна №332 від 10.05.2014 р.

Із наведеного вбачається, що між ТОВ
"ІНДУСТРІАЛЬНИЙ" та ТОВ «ЛОНГКОН»

відбулися фінансово-господарські
відносини із поставки послуг щодо
перероблення сировини (чиста та миття
моркви), сплати за них та використання у
господарській діяльності. Послуги
надавались на території Замовника,
обумовлені були сезонністю робіт
Замовника.

Таким чином, суд вважає, що висновки
податкового органу щодо нікчемності
укладених з контрагентами правочинів є
неправомірними, оскільки жодні судові
рішення, якими б визнавалися
недійсними договори між
підприємствами, відсутні. Факт
реальності здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами підтверджується належно
оформленими первинними документами.

Щодо правовідносин між ТОВ «ВКП
«Індустріальний» та ТОВ «Автодилер»
() суд зазначає наступне.

Правовідносини між підприємствами
відбувались у відповідності до
Договору підряду № 0331/1 від 31.03.2014 р., у
відповідності до п. 1.1. якого Замовник
ТОВ «ВКП «Індустріальний» замовив
підряднику ТОВ «Автодилер» виконання
робіт із ремонту нежитлових приміщень
за адресою м. Дніпропетровськ, проспект
«Правди», буд. 109А.

Ціна робіт, доручених підряднику,
встановлена у відповідності до
проектно-кошторисної документації та
орієнтовно складає 236836,80 грн., в тому
числі ПДВ 39472,80 грн.

У відповідності до п. 2.4. Договору
підряду встановлено, що підтвердженням
виконаних робіт для оплати є податкові
накладні, акти виконаних робіт форми
КБ-2, КБ-3, що підписані замовником.

Суд звертає увагу на те, що виконання
робіт підтверджується Актом № 1
приймання виконаних будівельних робіт
від 01.04.2014 р. на суму 45176,40 грн., Довідкою
про вартість будівельних робіт від
01.04.2014 р. на суму 45176,40 грн., Підсумковою
відомістю ресурсів, Актом № 2 приймання
виконаних будівельних робіт від 02.04.2014
р. на суму 37403,40 грн., Довідкою про
вартість будівельних робіт від 02.04.2014 р.
на суму 37403,40 грн., Підсумковою
відомістю ресурсів; Актом №3 приймання
виконаних будівельних робіт від 03.04.2014
р. на суму 42228,00 грн., Довідкою про
вартість будівельних робіт від 03.04.2014
р.: на суму 42228,00 грн., Підсумковою
відомістю ресурсів; Актом №4 приймання
виконаних будівельних ' робіт від 07.04.2014
р. на суму 29898,00 грн., Довідкою про
вартість будівельних робіт від 07.04.2014 р.
на суму 29898,00 грн., Підсумковою
відомістю ресурсів; Актом №5 приймання
виконаних будівельних робіт від 09.04.2014
р. на суму 22032,00 грн., Довідкою про
вартість будівельних робіт від 09.04.2014 р.
на суму 22032,00 грн., Підсумковою
відомістю ресурсів; Актом №6 приймання
виконаних будівельних робіт від 11.04.2014
р. на суму 55440,00 грн., Довідкою про
вартість будівельних робіт від 11.04.2014 р.
на суму 55440,00 грн., Підсумковою
відомістю ресурсів; Актом №7 приймання
виконаних будівельних робіт від 15.04.2014
р. на суму 4658,40 грн., Довідкою про
вартість будівельних робіт від 15.04.2014 р.
на суму 4658,40 грн., Підсумковою відомістю
ресурсів.

Підрядником надано ТОВ «ВКП
«Індустріальний» податкові накладні
на суми робіт від 31.04.2014 р. № 3, від 02.04.2014
р. № 12, від 03.04.2014 р. № 29, від 07.04.2014 р. №42,
від 09.04.2014 р.

Відповідно до норм податкового
законодавства висновок щодо
правильності (або недостовірності)
задекларованих платником даних
податкового обліку, як підстави для
внесення змін до вказаної бази даних,
може бути зроблений податковим органом
після визначення платникові
податкових зобов'язань та їх
узгодження у встановленому законом
порядку.

Отже, самий по собі документ (акт,
довідка), складений за результатами
перевірки платника податків, не може
слугувати підставою для внесення змін
до Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів.

Таким чином, суд вважає, що висновок
щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом лише після
визначення платникові податкових
зобов'язань та їх узгодження у
встановленому законом порядку.

Відповідальність за організацію
бухгалтерського обліку та
забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
документів.

Відповідно до абзацу першого пп. 2.5 п. 2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95 р. № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.95 р. №
168/704 (надалі - Положення), документ має
бути підписаний особисто, а підпис може
бути скріплений печаткою. Електронний
підпис накладається відповідно до
законодавства про електронні
документи та електронний
документообіг. Використання при
оформленні первинних документів
факсимільного відтворення підпису
допускається у порядку, встановленому
законом, іншими актами цивільного
законодавства.

Пунктом 2.13. Положення передбачено, що
керівником підприємства, установи
затверджується перелік осіб, які мають
право давати дозвіл (підписувати
первинні документи) на здійснення
господарської операції, пов'язаної з
відпуском (витрачанням) грошових
коштів і документів,
товарно-матеріальних цінностей,
нематеріальних активів та іншого
майна. Кількість осіб, які мають право
підписувати документи на здійснення
операцій з видачі особливо дефіцитних
товарів і цінностей, бланків суворої
звітності, повинно бути обмежено.

Відповідно до п. 2.14 положення
відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці первинні документи. Таким
чином, оформлення видаткової
накладної, включаючи проставляння на
ній підпису, може здійснюватися
керівником підприємства або особами,
перелік яких затверджується
керівником підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини 1 статті 3 ГК
України, під господарською діяльністю
розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Відповідно до статті 18 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців»,
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, були
внесені до нього, вважаються
достовірними і можуть бути використані
у спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін. Якщо
відомості, які підлягають внесенню до
цього реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні, за винятком випадків, коли
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними.

Таким чином, до ТОВ «ВКП
«Індустріальний» не може бути
застосовано порушення норм чинного
законодавства з боку його
контрагентів, в тому числі,
недостовірність відомостей про них у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, за
умови необізнаності щодо неї.

Відповідно до норм Податкового Кодексу
України ведення податкового обліку
покладено на кожного окремого платника
податку. Такий платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Виходячи з наведеного, порушення,
допущені одним платником податків у
відображенні в податковому обліку
певної господарської операції, за
загальним правилом, не впливають на
права та обов'язки іншого платника
податків.

Статтею 201 ПК України визначено, що
податкова накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Для операцій, що оподатковуються, і
операцій, звільнених від
оподаткування, складаються окремі
податкові накладні.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг,
послуг не містить відокремленої
вартості, перелік (номенклатура)
частково поставлених товарів/послуг
зазначається в додатку до податкової
накладної у порядку, встановленому
центральним органом державної
податкової служби, та враховується при
визначенні загальних податкових
зобов'язань.

Статтею198 Податкового кодексу України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

У тексті Акту перевірки немає посилань
на відсутність у ТОВ «ВКП
«Індустріальний» податкових
накладних, що підтверджують факт
отримання підприємством товарів та
робіт від контрагентів, також немає
зауважень до змісту та оформлення
зазначених накладних.

Відповідно до п. 198.2. статті 198
Податкового кодексу України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї з подій,
що відбулася раніше:

- дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг);

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, підтвердженого
податковою накладною.

Суд зазначає, що ТОВ «ВКП
«Індустріальний» своєчасно отримувало
від контрагентів податкові накладні на
підтвердження факту надання ними
товарів та робіт. Отримання податкових
накладних від зазначених підприємств,
засвідчує факт виникнення в ТОВ «ВКП
«Індустріальний» законного права на
віднесення сум податку до податкового
кредиту.

Окрім цього, суд зазначає, що
твердження відповідача, що операції з
придбання робіт (товарів, послуг),
відображені у податковій звітності ТОВ
«ВКП «Індустріальний», нібито не мали
ніякого юридичного змісту та
нереальні, не відповідає дійсності,
встановленим фактам, та наданим
документам, оскільки вищевказані
договори укладені з дотриманням усіх
вимог, передбачених Цивільним
законодавством (статті 203 ЦК України), з
додержанням обов'язкових умов
дійсності правочину, з волевиявленням
сторін, зміст цих договорів не
суперечить актам цивільного
законодавства, договори мають печатки
підприємств та підписи уповноважених
осіб, сторін за договором, які мають
необхідний ' об'єм цивільної
право-дієздатності, тому у будь - якому
випадку такі договори створюють
реальне настання правових наслідків,
обумовлені ними. Укладені договори не
можуть порушувати публічний порядок,
оскільки, згідно із частиною першою
статті 228 Цивільного Кодексу України,
порушення публічного порядку це
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної, юридичної
осіб, держави.

Суд також звертає увагу на те, що
невиконання контрагентом позивача
свого зобов'язання по сплаті податку до
бюджету тягне відповідальність та
негативні наслідки саме щодо цього
платника. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення позивача
права на відшкодування податку на
додану вартість у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо отримання такого відшкодування та
має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Факт порушення вищезазначеними
контрагентами позивача своїх
податкових зобов'язань може бути
підставою для висновку про
необґрунтованість заявлених платником
податку вимог про надання податкової
вигоди - відшкодування ПДВ з державного
бюджету, якщо податковий орган доведе,
зокрема, що платник податку діяв без
належної обачності й обережності і
йому мало бути відомо про порушення,
які допускали його контрагенти, або що
діяльність платника податку
спрямована на здійснення операцій,
пов'язаних з податковою вигодою,
переважно з контрагентами, які не
виконують своїх податкових
зобов'язань, зокрема й у випадках, коли
такі операції здійснюються через
посередників.

Вказаних обставин не було доведено
відповідачем в Акті перевірки, позивач
не знав та не міг взнати, що також не
доведено відповідними доказами, про те
що його контрагент здійснює будь-які
порушення податкового законодавства.

Отже, у даному випадку відповідачем не
доказано ні факту здійснення
вищезазначеними контрагентами
позивача та/чи їхніми постачальниками
діяльності, пов'язаної з незаконним
втриманням бюджетного відшкодування
ПДВ, ні факту залучення Позивача до
такої діяльності.

Таким чином, будь-які дії третіх
юридичних осіб, які не є безпосередніми
постачальниками товарів (робіт, послуг)
позивача (тобто не є контрагентами
позивача), не впливають на
правомірність формування позивача
податкового кредиту. Можлива несплата
контрагентами контрагентів до бюджету
ПДВ по проведеним оподатковуваним
господарським операціям не може
впливати на результати
фінансово-господарської діяльності
Позивача і не може бути підставою для
притягнення останнього до
відповідальності, оскільки статтею 61
Конституції України встановлено, що
юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. ч.
1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, а саме: зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним; правочин,
що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

ЦК України встановлює, що нікчемними є
правочини: у разі недодержання вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
одностороннього правочину (ч. 1 ст. 219, ч.
1 ст. 220 ЦК України); у разі відсутності
схвалення правочину який вчинено
малолітньою особою за межами її
цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 221 ЦК
України); правочин, вчинений без
дозволу органу опіки та піклування (ч.
1ст. 224 ЦК України); у разі відсутності
схвалення опікуном, правочину, який
вчинено недієздатною фізичною особою
(ч. 1 ст. 226 ЦК України); а також в інших
випадках передбачених ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст.
121, ч. 6 ст. 126, ч. 3 ст. 247, ч. 1 ст. 249, ч. 2 ст. 547,
ч. 3 ст. 586, ч. 3 ст. 614, ч. 6 ст. 633, ч. 2 ст. 661, ч.
4 ст. 698, ч. 3 ст. 719, ч. 4 ст. 720, ч. 1 ст. 739 та
іншими статтями ЦК України.

З аналізу вище викладених норм ЦК
України вбачається, що недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається. Це означає, що правочин є
нікчемним, якщо це прямо обумовлено в
Законі. Проте, статтею 204 ЦК України
встановлено презумпцію правомірності
цивільних правочинів, згідно з якою
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлено
законом або якщо правочин не визнано
судом недійсним. Тобто, зі змісту цієї
норми випливає, що підстави
недійсності правочинів можуть бути
передбачені виключно законами.
Правочин може бути визнано недійсним
тільки на підставі і за наслідками,
передбаченими законом. Також нормами
ЦК України передбачено, що правочин,
який порушує публічний порядок, є
нікчемним.

Посилання на статті 203 та 215 ЦКУ можуть
бути використані лише при визнанні
правочинів недійсними в судовому
порядку.

Інших підстав визнання правочину
нікчемним діюче законодавство не
передбачає.

Укладені між сторонами договори не
визнавалися недійсними в судовому
порядку, а твердження відповідача про
нікчемність цих правочинів не
приймається до уваги судом, оскільки не
є безспірним. Позивач вважає такі
договори укладеними у відповідності до
вимог чинного законодавства та такими,
що спрямовані на реальне настання
правових наслідків.

Таким чином, сама по собі несплата
податку продавцем (у тому числі у разі
ухилення від сплати) при фактичному
здійсненні господарської операції не
впливає на податковий кредит покупця.

Податкові органи не можуть
нараховувати податок на додану
вартість та накладати штрафні санкції
на покупця при несплаті цього податку
продавцем, оскільки чинне
законодавство не встановлює підстав
для такого нарахування та накладання
штрафних санкції, воно лише передбачає
обов'язок платника податку надати
покупцю податкову накладну.

Якщо контрагент не виконав свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на включення суми
податку на додану вартість у
податковий кредит у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
та має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Аналізуючи наведені норми, можна
зробити висновок, що відповідно до
презумпції правомірності правочину
всі укладені між сторонами правочини є
чинними, якщо їх не недійсність прямо
не встановлена законом (нікчемні
правочини). В усіх інших випадках
питання про недійсність правочину має
бути встановлено судом на підставі
заяви зацікавленої особи після повного
та всебічного розгляду питання про
недійсність такого Про недійсність
правочини ухвалюється судове рішення.

Мета юридичної особи має бути доведена
через мету відповідного керівника
-фізичної особи, яка на момент
укладання угоди виконувала
представницькі функції за статутом
(положенням) або за довіреністю.
Наявність мети зазначеної в диспозиції
ст. 228 ЦК України у фізичної особи тягне
кримінальну відповідальність за
відповідними статтями кримінального
кодексу України за скоєний злочин,
замах на злочин або готування до
злочину. Такі обставши можуть бути
доведені лише обвинувальним вироком.

Аналогічну правову позицію щодо
відсутності повноважень у податкового
органу щодо визнання правочинів,
нереальними, нікчемними та недійсними
в актах податкових перевірок, а також
про те що наслідки недійсності
правочинів можуть застосовуватися
тільки при визнанні правочинів
недійсними в судовому порядку також
висловлює Вищий адміністративний суд
України в постанові від 14.11.2012 р. у
справі №К/9991/50772/12.

Також у постанові Вищого
адміністративного суду України від
09.10.2012 року по справі № К/9991/19252/12
зроблено висновки, що визначенню
правочину як такого, що є нікчемний,
повинен передувати або вирок суду про
притягнення учасника (учасників)
такого правочину до кримінальної
відповідальності, який би набрав
законної сили, або рішення суду про
визнання правочину недійсним.

Таким чином, суд вважає, що є
безпідставним посилання відповідача у
акті перевірки на нікчемність
правочинів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає,
що висновки Лівобережної об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області зроблені
без належного дослідження документів
первинного бухгалтерського та
податкового обліку позивача, а факти,
викладені в зазначеному Акті не можуть
бути належними доказами наявності
порушень позивачем вимог статей 203, 215,
228 Цивільного кодексу України відносно
того, що угоди з контрагентами не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
та є підставою для невизнання таких
угод недійсними.

Більш того, при складанні висновків за
результатами перевірки ТОВ «ВКП
«Індустріальний», надані позивачем
первинні бухгалтерські документи не
були прийняті до уваги податковим
органом, що суперечить вищевикладеній
позиції Вищого адміністративного суду
України.

На думку суду, у разі, коли податковий
орган за відсутності відповідного
судового рішення приймає податкове
повідомлення-рішення з підстав
нікчемності оспорюваного правочину,
законність такого податкового
повідомлення-рішення має бути
перевірена з урахуванням інших підстав
для нарахування податкових зобов'язань
або зменшення податкового кредиту -
зокрема, встановлення відсутності
реального здійснення оподатковуваних
операцій, не оформлення або неповного
оформлення первинних документів,
внесення до них недостовірних
відомостей, тобто вирішити питання
щодо наявності інших самостійних та
достатніх підстав для прийняття такого
податкового повідомлення-рішення.

Поряд з цим, у разі посилання
відповідачем на нікчемність угод у
зв'язку із порушенням ними публічного
порядку, такі обставини мають бути
доведеними.

Зокрема, доведенню підлягають
обставини спрямування правочину на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина та/або знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. У разі встановлення
таких обставин податкові органи мають
вживати заходів до встановлення винних
осіб та притягнення їх до кримінальної
відповідальності, або повідомлення
компетентних органів про виявлені
правопорушення.

В розглянутій справі суд не встановив
ознак нікчемності правочинів,
укладених позивачем із вищевказаними
контрагентами при здійсненні операцій
по поставці будівельних матеріалів.

Обґрунтування відповідача щодо
нікчемності правочинів не є підставою
для визнання таких правочинів
нікчемними, оскільки відповідачем не
доведено, на підставі якої саме статті
Цивільного кодексу України правочини,
вчинені між позивачем та його
контрагентом є нікчемним.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про повне задоволення
позовних вимог.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд присуджує судові витрати позивачу
згідно задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробничо
- комерційне підприємство
«Індустріальний» до Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень - задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати
повністю податкове повідомлення -
рішення про нарахування грошового
зобов'язання за основним платежем та
штрафних санкцій № від 14.10.2014 р.
форма «Р» за порушення Товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробничо
- комерційне підприємство
«Індустріальний» ()
п.п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, винесені Лівобережною
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області.

Присудити з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничо -
комерційне підприємство
«Індустріальний» судові витрати в
розмірі 487, 20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
16 грудня 2014 року

Суддя Н.В.
Захарчук