Справа № 810/5879/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5879/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Саприкіної І.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Публічного акціонерного
товариства "Дніпровське" на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 20
листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Бориспіль
та Бориспільському районі Київської
області до Публічного акціонерного
товариства "Дніпровське" про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року Управління
Пенсійного фонду України м. Бориспіль
та Бориспільському районі Київської
області звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства "Дніпровське" про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списком № 2, за
липень-вересень 2013 року у загальному
розмірі 2895,84 грн..

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2013 року адміністративний позов
задоволено.

Не погоджуючись з вказаною Постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати Постанову суду
першої інстанції та ухвалити нову, якою
у задоволенні позову відмовити. Свої
вимоги апелянт аргументує тим, що
оскаржуване рішення є необґрунтованим
та прийнято з порушенням норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Публічне акціонерне товариство
"Дніпровське" є юридичною особою, як
платник внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в місті
Борисполі та Бориспільському районі
Київської області.

Позивачем відповідно до розрахунку
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій за 2013 рік на підставі пунктів "б"
- "з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" (Список № 2),
згідно з вимогами частини другої
Прикінцевих положень Закону України
від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визначено розмір витрат,
які підлягають відшкодуванню за
рахунок відповідача у зв'язку з
виплатою та доставкою пенсії
громадянину ОСОБА_3 за період з липня по
вересень 2013 року у загальній сумі 2895,84
грн., з яких: за липень 2013 року - 965,28 грн.;
за серпень 2013 року - 965,28 грн.; за
вересень 2013 року - 965,28 грн.

Наявну заборгованість у розмірі 2895,84
грн. відповідачем у добровільному
порядку не сплачено.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» встановлено коло осіб,
які мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах незалежно від місця
останньої роботи за Списком № 1 та
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, зайнятість в яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до частини третьої статті 18
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV страхові
внески є цільовим загальнообов'язковим
платежем, який справляється на всій
території України в порядку,
встановленому цим Законом. Страхові
внески, згідно зі статтею першою
вказаного Закону - це кошти відрахувань
на соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон) передбачено,
що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Однак, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди пп. 1 п. 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону
передбачено, що вказаним особам пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення» (статті 27 та 28).
При цьому, зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1.

Відповідно до п. 6.4 вказаної Інструкції
Пенсійний фонд щорічно в повідомленнях
про розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій, які
надсилає підприємствам до 20-го січня
поточного року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Відповідно до п. 1 ст. 1 та п. 1 ст. 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднань, бюджетних, громадських та
інших установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст. 12 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів звертає увагу, що аналіз
вищезазначених правових норм дає
підстави прийти до висновку, що саме на
суб'єктів підприємницької діяльності,
які використовують працю найманих
працівників покладається обов'язок
відшкодування управлінню Пенсійного
фонду України фактичних витрат по
виплаті і доставці пільгових пенсій
підприємства до набуття права на
пенсію за віком, призначених на
підставі ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 28.04.2011 № К-25361/10.

Зі змісту п. 2.2. Рішення Конституційного
Суду України від 11.06.2014 у справі №1-2/2014
слідує, що в Україні правове
регулювання відносин пенсійного
забезпечення здійснюється на підставі
Основного Закону України, відповідно
до якого виключно Законами України
визначаються форми і види пенсійного
забезпечення (п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції
України).

Умови та порядок призначення,
перерахунок і виплата пенсій
встановлюються Законом України "Про
пенсійне забезпечення", Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та іншими законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 1978 року по 1993 рік ОСОБА_3
працював на підприємстві відповідача
газоелектрозварювальником, стаж
роботи на цій посаді становить 12 років 6
місяців. Право ОСОБА_3 на отримання
пенсії на пільгових умовах на підставі
пункту "б" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" (список № 2), а
також факти перебування ОСОБА_3 у
трудових відносинах з відповідачем та
розмір страхового стажу, що надає йому
право на одержання пенсії на пільгових
умовах, визнано на підставі постанови
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09.08.2011 року
по справі 2а-1112/2010 року, якою скасовано
постанову Бориспільського районного
суду Київської області від 11.11.2010 року
по цій же справі.

На виконання постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 09.08.2011 року Управлінням Пенсійного
фонду України у Бориспільському районі
Київської області протоколом від 22.11.2011
року ОСОБА_3 призначено пенсію на
пільгових умовах за списком № 2, при
цьому загальний стаж роботи за списком
№ 2 визначено 14 років 5 місяців 2 дні.

Проте, за даними розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій за
2013 рік, загальна сума витрат, що
підлягає відшкодуванню за рахунок
відповідача становить 965,28 грн. на
місяць, виходячи з розрахунку
страхового стажу на підприємстві
позивача 12 років 6 місяців.

Як вбачається з довідки позивача від
15.11.2013 року, ОСОБА_3 виплачено пенсію за
віком за списком № 2 у липні 2013 року - в
сумі 1065,28 грн., у серпні 2013 року - в сумі
1065,28 грн., у вересні 2013 року - в сумі 1065,28
грн., що разом становить 3195,84 грн.

Апелянт не представив суду жодних
доказів на підтвердження своїх
тверджень та заперечень, а також не
надав суду доказів сплати
заборгованості.

Відтак, доводи апеляційної скарги
спростовуються встановленими судом
першої інстанції обставинами, наявними
в матеріалах справи доказами та
нормами права, зазначеними в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення суду.

За таких обставин, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Крім того колегія суддів зазначає, що
клопотання про зупинення провадження у
справі, яке було подане до судового
засідання та неодноразово заявлялось
апелянтом в судовому засіданні
задоволенню не підлягає, з огляду на
наступне:

Відповідно до ст. 156 КАС України суд
зупиняє провадження у справі в разі:

1) смерті або оголошення в
установленому законом порядку
померлою особи, яка була стороною у
справі, якщо спірні правовідносини
допускають правонаступництво, а також
ліквідації органу, злиття, приєднання,
поділу, перетворення юридичної особи,
які були стороною у справі, - до
встановлення правонаступника;

2) необхідності призначення або заміни
законного представника сторони чи
третьої особи - до вступу у справу
законного представника;

3) неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, адміністративного,
цивільного, господарського чи
кримінального судочинства, - до
набрання законної сили судовим
рішенням в іншій справі;

4) звернення обох сторін з клопотанням
про надання їм часу для примирення - до
закінчення строку, про який сторони
заявили у клопотанні;

5) звернення із судовим дорученням про
надання правової допомоги до
іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави - до надходження відповіді на
доручення.

З огляду на викладене колегія суддів
зазначає, що ч. 1 ст. 156 КАС України
містить вичерпний перелік підстав, за
наявності яких суд повинен зупинити
провадження в справі.

Колегією суддів не вбачається таких
підстав з заявленого клопотання.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
Публічного акціонерного товариства
"Дніпровське" - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 20
листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 25.12.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
І.В. Саприкіна

Є.О. Сорочко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Саприкіна І.В.

Сорочко Є.О.