Справа № 266/4811/14-а
Суддя: Дзюба М. В.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/4811/14-а
Провадженя№ 2-а/266/654/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2014
м.Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області Дзюба М.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Приморського району
Маріупольської міської ради про
стягнення разової допомоги на
оздоровлення за 2014 рік та визнання дій
протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати дії
УПСЗН Приморського району
протиправними та стягнути на його
користь 4782 гривні недоотриманої
щорічної разової грошової допомоги на
оздоровлення за 2014 рік. В обґрунтування
свого позову зазначив, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильської АЕС 1-ї категорії та
має статус інваліда війни 3-ї групи, у
зв'язку із чим перебуває на обліку в
УПСЗН Приморського району та має право
на отримання щорічної разової грошової
допомоги. Однак у 2014 році відповідач
положення Закону не виконав в повному
обсязі, а тому до 05 травня 2014 року
позивач отримав допомогу у розмірі 90
гривень, замість чотирьох мінімальних
заробітних плат. Тому позивач був
змушений звернутись до суду з даним
позовом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України
справа розглянута в порядку
скороченого провадження.

Представник Управління праці та
соціального захисту населення
Приморського району Маріупольської
міської Ради надав заперечення проти
позову. В своїх запереченнях
відповідач посилався на те, що виплата
щорічної разової грошової допомоги
здійснювалась на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України від 26.07. 1996
року «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 12 липня 2005 року № 562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Також
зазначила, що виплату надають органу
соціального захисту населення у
розмірі, який визначається Кабінетом
Міністрів України у межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет на відповідний рік,
через відділення зв'язку або через
установи банків. Фінансування
компенсаційних виплат, доплат та
різних видів допомоги здійснюється
відповідно до обсягів, затверджених
законами України про Державний бюджет
на відповідний рік, тобто виконання
Закону повністю залежить від
фінансових ресурсів доходної частини
державного бюджету, а тому підстав для
задоволення позову не має, просили в
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає заявлені позовні вимоги
такими, що підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1-ї категорії та є інвалідом 3-ї
групи, у зв'язку із чим перебуває на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Приморського району Маріупольської
міської ради та має право на пільги,
встановлені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», до яких
входить отримання щорічної разової
грошової допомоги. (а.с.4)

Згідно листа № Д-20-1.1.2.1/01-25 від 17.11. 2014
року ОСОБА_2 у 2014 році була призначена
та виплачена разова грошова допомога в
травні 2014 році у розмірі 90 гривень.
(а.с.6)

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них соціального захисту населення
визначені та закріплені в Законі
України № 796.

Статтею 48 Закону № 796 в редакції, яка
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин, передбачено перелік
компенсаційних виплат особам за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та сім'ям за втрату годувальника, та
встановлено, що щорічна допомога на
оздоровлення для осіб, які є інвалідами
3 групи, становить чотири мінімальні
заробітні плати.

Як вбачається з матеріалів справи,
щорічна допомога на оздоровлення за 2014
рік нарахована у розмірі 90,00 грн. та
виплачена позивачу у травні 2014 року.
(а.с.6)

Таким чином, суд приходить до висновку,
що здійснюючи нарахування та виплату
позивачу у 2014 році щорічної допомоги
на оздоровлення у розмірі меншому, ніж
це передбачено ч. 4 ст. 48 Закону № 796,
відповідач діяв протиправно.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» (п. 6-7 Прикінцевих
положень), Кабінету Міністрів України
надано право у 2014 році встановлювати
розміри соціальних виплат в тому числі
відповідно до норм і положень статей
20,21,22,23,30,31,37,39,48,50,51,52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, як постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178
із наступними змінами) виходячи з
наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.
Вказана норма набула чинності з 03.08.2014
року, у зв'язку із набранням чинності
Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» від 31 липня 2014 року N
1622-VII. На даний час чинною є постанова
Кабінету Міністрів України «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня
2005 р. N 562, якою встановлено розмір
щорічної допомоги на оздоровлення
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Оскільки, з однопредметних
законодавчих норм рівної ієрархії при
вирішенні спору застосуванню підлягає
законодавча норма, що не визнана
неконституційною та прийнята пізніше,
в даному випадку норми Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» від 31 липня 2014 року N 1622-VII мають
застосовуватись з 03.08.2014 року замість
відповідних норм Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

З матеріалів справи вбачається, що
спірна щорічна допомога на
оздоровлення у розмірі 90,00 грн. була
призначена та, як зазначив сам позивач
виплачена у травні 2014 року, тобто до
моменту набрання чинності Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" від 31 липня 2014 року N 1622-VII.

За таких обставин, суд вважає, що при
визначенні розміру допомоги на
оздоровлення позивачу відповідач
повинен був керуватись положеннями
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а не постанови Кабінету Міністрів
України від 12.07. 2005 року № 562.

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача на його користь
недоотриманої щорічної допомоги у
розмірі 4782 гривні (1218 грн. х 4 - 90 грн.), то
вони не підлягають задоволенню,
оскільки такі виплати не були йому
нараховані, а суд не може взяти на себе
функцію здійснення перерахунку та
нарахування пенсійних виплат замість
органу, якому надані такі повноваження,
а тому в задоволенні відмовляє.

При тому, з метою належного захисту
порушених прав позивача, та відповідно
до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд приходить
до висновку про необхідність
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та виплату спірної
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік у розмірі, встановленому
частиною 4 статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, як
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Крім того, суд задовольняє вимогу
позивача щодо подання суб'єктом
владних повноважень - відповідачем по
справі до суду звіту про виконання
судового рішення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, як
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст.ст. 9,10,11,69,158-163, 183-2, 267 КАС
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Приморського району
Маріупольської міської ради про
стягнення разової допомоги на
оздоровлення за 2014 рік та визнання дій
протиправними - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Приморського району
Маріупольської міської ради щодо не
нарахування та виплати щорічної
разової допомоги на оздоровлення за 2014
рік ОСОБА_2.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Приморського району Маріупольської
міської ради провести перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення за
2014 рік ОСОБА_2 відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
у розмірі чотирьох мінімальних
заробітних плат, визначивши
розрахунковий розмір мінімальної
заробітної плати відповідно до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», з урахуванням проведених
виплат.

Встановити строк для подання
суб'єктом владних повноважень -
відповідачем Управлінням праці та
соціального захисту населення
Приморського району Маріупольської
міської ради до суду звіт про виконання
судового рішення протягом двох
місяців.

В решті позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня її проголошення, а особами що не
були присутні при проголошенні -
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови, до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області.

Суддя: Дзюба
М. В.