Справа № 359/9056/14-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Величко В.П.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром Л.М.

Міщука М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на постанову
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 01 жовтня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Державного інспектора
відділу митного оформлення №4 митного
поста "Бориспіль-аеропорт" Київської
митниці Міндоходів Жили Віти
Миколаївни про визнання
бездіяльності протиправною, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Державного інспектора
відділу митного оформлення №4 митного
поста "Бориспіль-аеропорт" Київської
митниці Міндоходів Жили Віти
Миколаївни про визнання протиправною
бездіяльність, яка полягає у
нероз'ясненні права на укладення
мирової угоди, передбаченого ст. 521
Митного кодексу України під час
складання протоколу про порушення
митних правил № 0464/125120104/14 від 14 серпня
2014 року.

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 01 жовтня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4
звернувся з апеляційною скаргою,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 14
серпня 2014 року у відношенні
громадянина США ОСОБА_3 за ознаками
правопорушення, передбаченого ст. 471
Митного кодексу України, Державним
інспектором відділу митного
оформлення № 4 митного поста
«Бориспіль-аеропорт» Київської
митниці Міндоходів Жила В.М. складено
протокол про порушення митних правил
№0464/125120104/14.

Згідно даного протоколу протокол про
порушення митних правил від 14 серпня 2014
року, державним інспектором
встановлено, що 14 серпня 2014 року об. 10
год. 15 хв. під час проходження митного
контролю в зоні митного контролю залу
«Відліт» терміналу «D» ДП МА
«Бориспіль» громадянин США ОСОБА_3,
який відлітав з України до Російської
Федерації, м. Москва, літаком а/к
«Аерофлот», рейсом 1805, своїми діями
обрав канал, позначений символами
зеленого кольору - «зелений коридор»,
тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366
Митного кодексу України, заявив про те.
що переміщувані ним через митний
кордон України товари не підлягають
письмовому декларуванню,
оподаткуванню митними платежами, не
підпадають під встановлені
законодавством заборони та обмеження
щодо вивезення за межі митної
території України та засвідчив про
факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої
лінії», яка позначає закінчення зони
спрощеного митного контролю «зелений
коридор», пасажиру було поставлено
запитання щодо наявності в нього
готівки, на що він відповів, що має при
собі 15 000 доларів США, після чого
пасажира було запрошено до службового
приміщення митниці залу «Відліт»
терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де
позивачем була видана готівка в
розмірі 15 100 доларів США. Пасажир обрав
проходження митного контролю «зеленим
коридором», де передбачено наявність у
громадян готівки у сумі, що не
перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї
суми і іншій валюті). З виявленої суми
позивачу було пропущено 13 300 доларів
США (еквівалент 10 000 євро згідно курсу
НБА станом на 14 серпня 2014 року).

Згідно протоколу про порушення митних
правил вилучено 1 800 доларів США, сума
готівки, що переміщувалась
громадянином, підлягає обов'язковому
письмовому декларуванню у повному
обсязі з поданням митному органу
відповідних дозвільних документів.

Таким чином, своїми діями позивач під
час проходження митного контролю в
залі «Відліт» терміналу «D» ДП МА
«Бориспіль» порушив встановлений ст. 366
Митного кодексу України порядок
проходження митного контролю в зонах
(коридорах) спрощеного митного
контролю.

Вказані дії, що полягають у переміщення
через митний кордон України готівки у
обсязі, що підлягає обов'язковому
письмовому декларуванню, мають ознаки
порушення митних правил, передбаченого
ст. 471 Митного кодексу України.

Після отримання копії протоколу та
консультації з юристом позивач
дізнався про те, що мав можливість
укладення мирової угоди (компромісу) з
митним органом, у відповідності до ст.
521 Митного кодексу України.

Вважаючи протиправною бездіяльність
митного органу щодо нероз'яснення
права на укладення мирової угоди,
передбаченого ст. 521 Митного кодексу
України під час складання протоколу
про порушення митних правил, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу
України, завданнями провадження у
справах про порушення митних правил є
своєчасне, всебічне, повне та
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її з дотриманням
вимог закону, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
порушень митних правил, та запобігання
таким правопорушенням.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 491 Митного кодексу
України передбачено, що підставами для
порушення справи про порушення митних
правил є, зокрема, безпосереднє
виявлення посадовими особами органу
доходів і зборів порушення митних
правил;

В силу ч. ч. 1 та 2 ст. 494 Митного кодексу
України, про кожний випадок виявлення
порушення митних правил уповноважена
посадова особа органу доходів і зборів,
яка виявила таке порушення,
невідкладно складає протокол за
формою, установленою центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Протокол про порушення митних правил
повинен містити такі дані:1) дату і
місце його складення; 2) посаду,
прізвище, ім'я, по батькові посадової
особи, яка склала протокол; 3) необхідні
для розгляду справи відомості про
особу, яка притягується до
відповідальності за порушення митних
правил, якщо її встановлено; 4) місце,
час вчинення, вид та характер порушення
митних правил; 5) посилання на статтю
цього Кодексу, що передбачає
адміністративну відповідальність за
таке порушення; 6) прізвища та адреси
свідків, якщо вони є; 7) відомості щодо
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення та
документів, вилучених згідно із
статтею 511 цього Кодексу; 8) інші
необхідні для вирішення справи
відомості.

Згідно ч. 4 ст. 494 Митного кодексу
України, якщо особа, яка притягується
до адміністративної відповідальності
за порушення митних правил,
відмовляється підписати протокол, до
протоколу вноситься відповідний запис.
Особа, яка притягується до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил, має право дати
пояснення та висловити зауваження щодо
змісту протоколу, а також письмово
викласти мотиви своєї відмови від
підписання протоколу. Власноручно
викладені цією особою пояснення
додаються до протоколу, про що до
протоколу вноситься відповідний запис
із зазначенням кількості аркушів, на
яких подано такі пояснення.

Частиною 5 ст. 494 Митного кодексу
України передбачено, що у разі
складення протоколу особі, яка
притягується до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, роз'яснюються її права,
передбачені статтею 498 цього Кодексу,
та повідомляється про можливість
припинення провадження у справі про
порушення митних правил шляхом
компромісу, про що до протоколу
вноситься відмітка, яка підписується
цією особою.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу
України, особи, які притягуються до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил, та власники
товарів, транспортних засобів,
зазначених у пункті 3 статті 461 цього
Кодексу (заінтересовані особи), під час
розгляду справи про порушення митних
правил у органі доходів і зборів або
суді мають право знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, одержувати копії рішень,
постанов та інших документів, що є у
справі, бути присутніми під час
розгляду справи у органі доходів і
зборів та брати участь у судових
засіданнях, подавати докази, брати
участь у їх дослідженні, заявляти
клопотання та відводи, під час розгляду
справи користуватися юридичною
допомогою захисника, виступати рідною
мовою і користуватися послугами
перекладача, давати усні і письмові
пояснення, подавати свої доводи,
міркування та заперечення, оскаржувати
постанови органу доходів і зборів, суду
(судді), а також користуватися іншими
правами, наданими їм законом.

Згідно ч. 1 ст. 521 Митного кодексу
України, за відсутності в діях особи,
яка вчинила порушення митних правил,
ознак кримінального правопорушення
провадження у справі про це
правопорушення може бути припинено
шляхом компромісу. Компроміс полягає в
укладенні мирової угоди між зазначеною
особою та органом доходів і зборів,
посадова особа якого здійснює
провадження у справі.

Частиною 2 ст. 521 Митного кодексу
України визначено, що за умовами
мирової угоди сторони зобов'язуються: 1)
особа, яка вчинила порушення митних
правил, - у визначений строк, який не
може перевищувати 30 днів, внести до
державного бюджету кошти в сумі, що
дорівнює сумі штрафу, передбаченого
санкцією відповідної статті цього
Кодексу, та/або задекларувати в митний
режим відмови на користь держави
товари - безпосередні предмети
порушення митних правил, а у
відповідних випадках - також товари із
спеціально виготовленими сховищами
(тайниками), що використовувалися для
приховування безпосередніх предметів
порушення митних правил від митного
контролю, транспортні засоби, що
використовувалися для переміщення
безпосередніх предметів порушення
митних правил через митний кордон
України. Якщо за висновком органу
доходів і зборів реалізація зазначених
товарів, транспортних засобів є
неможливою, а також якщо ці товари,
транспортні засоби не можуть бути
випущені у вільний обіг, вони
підлягають декларуванню в митний режим
знищення або руйнування; 2) орган
доходів і зборів - припинити
провадження у справі про порушення
митних правил щодо цієї особи та
здійснити митне оформлення
задекларованих нею товарів відповідно
до заявленого митного режиму.

Відповідно до ч. 4 ст. 521 Митного кодексу
України, особа, яка вчинила порушення
митних правил, звертається до
керівника органу доходів і зборів із
заявою довільної форми з проханням про
припинення справи про це порушення
митних правил шляхом компромісу. Факт
подання такої заяви фіксується у
порядку, визначеному частинами третьою
і четвертою статті 264 цього Кодексу. У
разі відсутності законних підстав для
припинення справи про порушення митних
правил шляхом компромісу орган доходів
і зборів протягом одного робочого дня,
наступного за днем подання заяви, надає
заявнику вмотивовану відповідь про
причини незастосування процедури
компромісу.

Як вбачається з матеріалів справи,
посадовою особою Київської митниці
Міндоходів було виявлено порушення
громадянином США ОСОБА_3 митних правил
під час проходження митного контролю в
залі «Відліт» терміналу «D» ДП МА
«Бориспіль», а саме: порушення
встановленого ст. 366 Митного кодексу
України порядку проходження митного
контролю в зонах (коридорах) спрощеного
митного контролю, про що складено
протокол про порушення митних правил
№0464/125120104/14 від 14 серпня 2014 року.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 494
Митного кодексу України, у разі
складення протоколу особі, яка
притягується до адміністративної
відповідальності за порушення митних
правил, роз'яснюються її права,
передбачені ст. 498 Митного кодексу
України та повідомляється про
можливість припинення провадження у
справі про порушення митних правил
шляхом компромісу, про що до протоколу
вноситься відповідна відмітка, яка
підписується цією особою.

Також, згідно ч. 4 ст. 494 Митного кодексу
України, у особи є право не підписувати
протокол про порушення митних правил,
якщо особа, яка притягується до
адміністративної відповідальності за
порушення митних правил, відмовляється
підписати протокол, до протоколу
вноситься відповідний запис.

Як вбачається з протоколу про
порушення митних правил, в графі, де
роз'яснюються права особи, що
притягується до відповідальності,
громадянин США ОСОБА_3 зазначив, що
ознайомлений з правами та, в тому числі,
з передбаченим ч. 5 ст. 494 Митного
кодексу України, правом на припинення
провадження у справі про порушення
митних правил шляхом компромісу (а.с. 10).

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що на момент
складання протоколу про порушення
митних правил №0464/125120104/14 державним
інспектором відділу митного
оформлення №4 митного поста
«Бориспіль-аеропорт» Київської
митниці Міндоходів Жилою В.М. було
дотримано норми митного законодавства.

З огляду на те, що санкція ст. 471 Митного
кодексу України передбачає штраф та
конфіскацію безпосередніх предметів
правопорушення, якщо вони є обмеженими
або забороненими, для укладення
мирової угоди необхідно сплатити штраф
і відмовитися від вилученої за
протоколом валюти в режимі «відмова»
на користь держави.

Водночас, під час складання протоколу
про порушення митних правил державним
інспектором Київської митниці
Міндоходів позивачу було роз'яснено
право на укладання мирової угоди та
перекладено головним державним
інспектором Київської митниці
Міндоходів Бариновим О.В. з української
на російську мову, що підтверджується
підписом позивача у протоколі про
порушення митних правил.

Так, 04 вересня 2014 року до Київської
митниці Міндоходів надійшла заява
представника позивача про досягнення
компромісу у справі про порушення
митних правил №0464/125120104/14.

Разом з тим, на момент отримання заяви
справа про порушення митних правил
№0464/125120104/14 від 14 серпня 2014 року була
направлена для розгляду до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області.

У зв'язку з вищенаведеним, 05 вересня 2014
року Київською митницею Міндоходів
було направлено відповідь
представнику позивача на заяву про
досягнення компромісу з роз'ясненням
причин неможливості укладення мирової
угоди, з огляду на розгляд справи у
суді.

Також, судом встановлено, що 05 вересня
2014 року постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 471 Митного
кодексу України та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією
в дохід держави вилучених в нього
товарів - валюти у розмірі 1800 доларів
США.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської
конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом.

Згідно п. 1 ст. 13 Конвенції, кожен, чиї
права та свободи, визнані в цій
Конвенції, було порушено, має право на
ефективний засіб юридичного захисту в
національному органі, навіть якщо таке
порушення було вчинене особами, які
здійснювали свої офіційні
повноваження.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів допущення
відповідачем бездіяльності під час
складання протоколу про порушення
митних правил, а відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень,
доведено відсутність бездіяльності.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_3 та відмову у їх
задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 01 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.