Справа № 804/16806/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 р. справа № 804/16806/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Крюкової
О.В.

за участю сторін:

представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Бузунової
К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
24.09.2014 р. № , від 24.09.2014 р. №
, скасування вимоги про сплату
боргу (недоїмки) від 24.09.2014 р. № Ф-,
скасування рішення від 24.09.2014 р.
№ , -

ВСТАНОВИВ :

15 жовтня 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП
ОСОБА_3, позивач) звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі - ДПІ у
Жовтневому районі м. Дніпропетровська,
відповідач), в якому просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 24.09.2014р.
№ ;

- визнати неправомірним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 24.09.2014р.
№;

- визнати неправомірною та скасувати
вимогу Державної податкової інспекції
у Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 24.09.2014р.
№;

- визнати неправомірним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 24.09.2014р.
№ (том1, а.с. 3-6).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що ДПІ у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська була проведена
документальна планова невиїзна
перевірка діяльності ФОП ОСОБА_3 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013 р.,
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011р. по
31.12.2013р., за результатами якої складено
Акт № 7099/04-63-17-01/НОМЕР_4 від 08.09.2014р.,
висновки якого не відповідають
дійсності, є неправомірними та
необґрунтованими, зроблені у зв'язку з
невірним застосуванням норм
податкового законодавства, без
належного дослідження наданих
позивачем до перевірки первинних
документів. Зазначає, що відповідачем
не було взято до уваги надані позивачем
первинні документи та документи
бухгалтерського обліку позивача, отже
зроблено хибний висновок про заниження
валового доходу та безпідставність
віднесення витрат на зв'язок до витрат
господарської діяльності позивача. У
зв'язку з чим вважає, що рішення,
прийняті на підставі акту перевірки, є
незаконним, протиправними та
підлягають скасуванню.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 17.10.2014 р.
відкрито провадження у
адміністративній справі та призначено
справу до розгляду у відкритому
судовому засіданні (том 1, а.с. 1).

У судове засідання 04.12.2014 р. прибув
представник позивача та представник
відповідача.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
задовольнити його з підстав,
викладених у позовній заяві,
скасувавши податкові
повідомлення-рішення від 24.09.2014р. №
, №, вимогу про сплату боргу
(недоїмки) від 24.09.2014р. № Ф- та
рішення від 24.09.2014р. №.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував, у
зв'язку із його необґрунтованістю з
підстав, викладених у запереченнях, в
яких він зазначає, що документальною
плановою невиїзною перевіркою
діяльності ФОП ОСОБА_3 встановлено, що
позивачем не вівся облік доходів і
витрат у Книзі обліку доходів і витрат,
які ведуть фізичні особи-підприємці та
неправомірно було включено до складу
витрат витрати на зв'язок, що не
пов'язані з господарською діяльністю
позивача чим порушено вимоги
Податкового кодексу України та
Господарського кодексу України, також
позивачем у перевіряємому періоді було
занижено вартість об'єктів
оподаткування - об'єктів нерухомого
майна, що орендуються позивачем у
пов'язаної особи, що призвело до
заниження валового доходу, а також
встановлено заниження податку на
додану вартість. Зазначає, що акт
перевірки ФОП ОСОБА_3 складений
правомірно, згідно із діючим
законодавством,висновки перевірки
відповідають фактичним обставинам
справи, відтак є цілком обґрунтованими
та доведеними, у зв'язку із чим
податкові повідомлення-рішення від
24.09.2014р. № , №, вимога про
сплату боргу (недоїмки) від 24.09.2014р. №
Ф- та рішення від 24.09.2014р. №є
правомірними, а позовні вимоги такими,
що не підлягають задоволенню.

Дослідивши всі документи і матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає позовні вимоги такими,
що не підлягають задоволенню виходячи
з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до наявних матеріалів
справи фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 зареєстрований виконавчим
комітетом Дніпропептровської міської
ради Дніпропетровської області та з
09.06.1998 р. перебуває на податковому
обліку в Державній податковій
інспекції у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Основними видами господарської
діяльності ФОП ОСОБА_3 є:
неспеціалізована оптова торгівля;
складське господарство; транспортне
оброблення вантажів; надання в оренду й
експлуатацію власного чи орендованого
нерухомого майна; надання інших
допоміжних комерційних послуг.

Судом встановлено, що з 18.08.2014р. по
01.09.2014р. згідно наказу від 19.12.2013р. №720 та
від 25.12.2013р. №725 на підставі п.п.20.1.4 п.20.1
ст.20, п.77.1, п.77.4 ст.77, п.79.1 ст.79
Податкового кодексу України, п.2 ст.13
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»,
наказів №1124 від 25.07.2014р., №1308 від
28.08.2014р.та плану-графіка проведення
документальних перевірок суб'єктів
господарювання на ІІІ квартал 2014 року
головним державним
ревізором-інспектором відділу
контрольно-перевірочної роботи
доходів і зборів з фізичних осіб
управління доходів і зборів з фізичних
осіб ДПІ у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська проведена
документальна планова невиїзна
перевірка діяльності ОСОБА_3, за
результатами якої складено Акт
№7099/04-63-17-01/НОМЕР_4 від 08.09.2014р. «Про
результати документальної планової
невиїзної перевірки діяльності ФОП
ОСОБА_3 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.01.2011р. по 31.12.2013р, дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.».

Згідно висновків Акту, перевіркою
встановлено порушення:

- абз. 5 п.6 статті 128 Господарського
кодексу України, п.п.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.177.10
ст.177 Податкового кодексу України, п.1
Порядку ведення Книги обліку доходів і
витрат, яки ведуть фізичні
особи-підприємці, крім осіб, що обрали
спрощену систему оподаткування, і
фізичних осіб, які проводять незалежну
професійну діяльність, затвердженого
Наказом Державної податкової
адміністрації України від 24.12.2010р. № 1025,
в частині не ведення обліку доходів і
витрат за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.;

- п.177.4 ст.177 Податкового кодексу
України, в результаті чого
донараховано податку з доходів
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності у сумі 52822,45
грн. у тому числі по періодам:

- за 2011 рік на 20059,42 грн.;

- за 2012 рік на 14414,88 грн.;

- за 2013рік на 18348,15 грн.;

- ст.188, п.198.3 ст.198, з урахуванням п.201.1
н.201.10 ст.201 та строків, визначених п.102.1
ст.102 Податкового кодексу України, у
результаті чого занижено податок на
додану вартість у періоді, що
перевірявся на загальну суму 48114 грн., у
т.ч. по періодам:

- за серпень 2011 року на суму 2239 грн.,

- за вересень 2011 року на суму 2302
грн.,

- за жовтень 2011 року на суму 2145 грн.,

- за листопад 2011 року на суму 2180
грн.,

- за грудень 2011 року на суму 2145 грн.,

- за січень 2012 року на суму 2067 грн.,

- за лютий 2012 року на суму 1133 грн.,

- за березень 2012 року на суму 2370
грн.,

- за квітень 2012 року на суму 1303 грн.,

- за травень 2012 року на суму 1209 грн.,

- за червень 2012 року на суму 1243 грн.,

- за липень 2012 року на суму 1209 грн.,

- за серпень 2012 року на суму 1618 грн.,

- за вересень 2012 року на суму 1240
грн.,

- за жовтень 2012 року на суму 1209 грн.,

- за листопад 2012 року на суму 1397
грн.,

- за грудень 2012 року на суму 1397 грн.,

- за січень 2013 року на суму 1464 грн.,

- за лютий 2013 року на суму 1747 грн.,

- за березень 2013 року на суму 1499
грн.,

- за квітень 2013 року на суму 1693 грн.,

- за травень 2013 року на суму 1766 грн.,

- за червень 2013 року на суму 1630 грн.,

- за липень 2013 року на суму 1668 грн.,

- за серпень 2013 року на суму 1630 грн.,

- за вересень 2013 року на суму 1660
грн.,

- за жовтень 2013 року на суму 1757 грн.,

- за листопад 2013 року на суму 1658
грн.,

- за грудень 2013 року на суму 1536 грн.

- п.1 (2) ст.7 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», в результаті
чого занижено суму єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування всього у сумі
120037,22 грн., у т.ч. по періодам: за 2011 рік
на 44739,38 грн., за 2012 рік на 33346,40 грн., за 2013
рік на 41951,44 грн.

На підставі Акта перевірки
№7099/04-63-17-01/НОМЕР_4 від 08.09.2014р. ДПІ у
Жовтневому районі м.
Дніпропетровськаобласті прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від
24.09.2014р. № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем «податок на додану
вартість» на суму 60142,50 грн., у тому
числі за основним платежем - 48114,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
12028,50 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від
24.09.2014р. № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем «податок на доходи
фізичних осіб» на суму 66028,06 грн., у тому
числі за основним платежем - 52822,45 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями -
13205,61 грн.;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від
24.09.2014р. № Ф- зі сплати єдиного
внеску, штрафів та пені на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 120037,22 грн.;

- рішення від 24.09.2014р. № про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску, яким до позивача застосовано
штрафні санкції у розмірі 12143,12 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Податкового
кодексу України, посадові особи
контролюючих органів зобов'язані
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами та
забезпечувати сумлінне виконання
покладених на контролюючі органи
функцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до Розділу 2.1.2 акту
перевірки «Визначення загального
оподаткованого доходу, документально
підтверджених витрат, пов'язаних з
діяльністю, чистого оподаткованого
доходу» в ході проведення перевірки
встановлено: ФОП ОСОБА_3 завищено
вартість об'єктів оподаткування -
приміщень, наданих в суборенду
підприємствам ТОВ «Квантметал» та ТОВ
НВФ «Корвет-Сервіс», що призвело до
заниження валового доходу на загальну
суму 285 238,71 грн., в т.ч.: 2011 рік - на 117432,40
грн.; 2012 рік - 81310,31 грн.; 2013 рік - 86496,00 грн.;
перевіркою наданих документів
встановлено, що ФОП ОСОБА_3 до складу
витрат за перевіряємий період було
неправомірно віднесена сума в розмірі
60690,07 грн., а саме: витрати на зв'язок від
ТОВ «ОптімаТелеком», ПрАТ «Київстар»,
ПрАТ «Фарлеп-Інвест», які не пов'язані з
господарською діяльністю, та витрати
на оплату праці кранівника та
нарахування на його заробітну плату у
сумі 20039,96 грн., які не пов'язані з
отриманням доходів від здійснення
підприємницької діяльності у 2013 року
за видом: надання в суборенду
нерухомого майна.

Судом встановлено, що між ТОВ «Метал
Пром Сервіс 2005» (орендодавець) та ПП
ОСОБА_3 (орендар) було укладено ряд
договорів оренди, а саме: №3 від 01.09.2009р.,
предметом якого є надання в оренду
нежитлового складського приміщення за
адресою: АДРЕСА_2 (п.5.1 якого визначено
розмір орендної плати: 4692,42 грн.
щомісяця), №1/07/11 від 01.07.2011р. на надання
в оренду нежитлового складського
приміщення за адресою: АДРЕСА_2 (п.5.1
якого визначено розмір орендної плати:
4692,42 грн. щомісяця); №3/13 від 01.05.2013р. на
надання в оренду нежитлового
складського приміщення за адресою:
АДРЕСА_2 (п.5.1 якого визначено розмір
орендної плати: 4692,42 грн. щомісяця).

В подальшому орендовані приміщення
було передані в оренду за укладеними
між ПП ОСОБА_3 (суборендар) та ТОВ
«Квантметал» договорами суборенди
нежитлового складського приміщення за
адресою: АДРЕСА_2, а саме: №1/03/10 від
01.03.2010р. (п.5.1 якого визначено розмір
орендної плати, із розрахунку 4,74
грн./кВ.м, 1422,00 грн. щомісяця), №1/01/2012 від
30.12.2011р. (п.5.1 якого визначено розмір
орендної плати, із розрахунку 12,00
грн./кВ.м, 7615,20 грн. щомісяця), №1/12/12 від
01.12.2012р. (п.5.1 якого визначено розмір
орендної плати, із розрахунку 12,00
грн./кВ.м, 7615,20 грн. щомісяця), №02/12/10 від
01.12.2010р. (п.5.1 якого визначено розмір
орендної плати, із розрахунку 4,74
грн./кВ.м, 1580,32 грн. щомісяця), №1/10/11 від
30.09.2011р. (п.5.1 якого визначено розмір
орендної плати, із розрахунку 4,74
грн./кВ.м, 1580,32 грн. щомісяця).

Актом перевірки позивача зазначено, що
ОСОБА_3 є засновником ТОВ «Квантметал»,
частка в статутному капіталі - 100%, отже
відповідно до п.п.14.1.159 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України (пов'язані
особи - юридичні та/або фізичні особи,
взаємовідносини між якими можуть
впливати на умови або економічні
результати їх діяльності чи діяльності
осіб, яких вони представляють і які
відповідають будь-якій з наведених
нижче ознак, зокрема, платники податку -
учасники об'єднання підприємств
незалежно від його виду та
організаційно-правової форми, що
провадять свою господарську
діяльність шляхом утворення такого
об'єднання) є пов'язаними особами.

Відповідно до п.п.170.1.2 п.170.1 ст.170
Податкового кодексу України,
податковим агентом платника податку -
орендодавця під час нарахування доходу
від надання в оренду об'єктів
нерухомості, інших, ніж зазначені в
підпункті 170.1.1 цього пункту (включаючи
земельну ділянку, що знаходиться під
такою нерухомістю, чи присадибну
ділянку), є орендар.

При цьому, об'єкт оподаткування
визначається виходячи з розміру
орендної плати, зазначеної в договорі
оренди, але не менше ніж мінімальна
сума орендного платежу за повний чи
неповний місяць оренди. Мінімальна
сума орендного платежу визначається за
методикою, що затверджується Кабінетом
Міністрів України, виходячи з
мінімальної вартості місячної оренди
одного квадратного метра загальної
площі нерухомості з урахуванням місця
її розташування, інших функціональних
та якісних показників, що
встановлюються органом місцевого
самоврядування села, селища, міста, на
території яких вона розташована, та
оприлюднюється у спосіб, найбільш
доступний для жителів такої
територіальної громади. Якщо
мінімальну вартість не встановлено чи
не оприлюднено до початку звітного
(податкового) року, об'єкт
оподаткування визначається виходячи з
розміру орендної плати, зазначеного в
договорі оренди.

Так, згідно Рішень Дніпропетровської
міської ради від 15.12.2010р. №5/5, від
28.12.2011р., №4/19 від 26.12.2012р. №6/30
затверджена мінімальна вартість
місячної орендної плати одного
квадратного метра загальної площі
нерухомого майна фізичних осіб у грн..
(з ПДВ) в залежності від
функціонального використання та
місцезнаходження об'єкта оренди, а
саме:

на 2011 рік для об'єктів оренди,
розташованих у ІІІ поясі ( до складу
якого входить орендовані складські
приміщення за вище наведеними
договорами за адресою: АДРЕСА_2) з
функціональним використанням -
комерційна діяльність - в розмірі 23,28
грн.;

на 2012 рік для об'єктів оренди,
розташованих у ІІІ поясі ( до складу
якого входить орендовані складські
приміщення за вище наведеними
договорами за адресою: АДРЕСА_2) з
функціональним використанням -
комерційна діяльність - в розмірі 23,43
грн.;

на 2013 рік для об'єктів оренди,
розташованих у ІІІ поясі ( до складу
якого входить орендовані складські
приміщення за вище наведеними
договорами за адресою: АДРЕСА_2) з
функціональним використанням -
комерційна діяльність - в розмірі 25,63
грн.

З огляду на зазначене, суд приходить до
висновку, що позивачем у перевіряємому
періоді було занижено вартість
об'єктів оподаткування - приміщень,
наданих в суборенду підприємствам ТОВ
«Квантметал» та ТОВ НВФ
«Корвет-Сервіс» за адресою: АДРЕСА_2, що
призвело до заниження оподаткованого
доходу у 2011 році - на 117432,40 грн.; 2012 рік -
81310,31 грн.; 2013 рік - 86496,00 грн.

У відповідності до п. 177.1, п.177.2, п.177.3,
п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України,
доходи фізичних осіб - підприємців,
отримані протягом календарного року
від провадження господарської
діяльності, оподатковуються за
ставками, визначеними в пункті 167.1
статті 167 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної особи -
підприємця.

Для фізичної особи - підприємця,
зареєстрованого як платник податку на
додану вартість, не включаються до
витрат і доходу суми податку на додану
вартість, що входять до ціни придбаних
або проданих товарів (робіт, послуг).

До переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Протягом 2011 - 2013 років ОСОБА_3 було
включено до складу витрат витрати на
зв'язок, на підставі рахунків за період
з 01.01.2011р. по 31.12.2013р. за послуги зв'язку,
які містяться в матеріалах справи (том.1
а.с. 101-207, том 2 а.с.76-78, 82-84, 88-90, 94-96, 103-105,
111-113, 120-122, 127-129, 135-137, 145-147, 152, 154, 161-163, 248-250,
том 3 а.с.8-10, 15-17, 24-26, 31-33, 40-42, 48, 50, 59-61, 67-68,
70, 75-77, 156-158, 165-167, 173-175),сформованих
відповідно до:

- угод про надання послуг стільникового
мобільного зв'язку стандартів GSM-900 та
GSM-1800 з Акціонерним товариством
«КиївстарДж.Ес.Ем.» (оператор), а саме:
від 04.05.2004р., від 07.07.2004р., що також
супроводжувались замовленнями на
послуги стільникового мобільного
зв'язку стандартів GSM-900 та GSM-1800;

- договору № 86998 від 24.12.1998р., укладеного
із ТОВ «ОптімаТелеком» (в подальшому -
ПрАТ «ФарлепІнвест»).

Також, відповідно до акту перевірки за
період 2013 рік позивачем до складу
витрат було включено витрати на оплату
праці кранівника та нарахування на
його заробітну плату у сумі 20039,96 грн.,
які не пов'язані з отриманням доходів
від здійснення підприємницької
діяльності у 2013 року за видом: надання в
суборенду нерухомого майна.

Під час судового розгляду, позивачем не
було надано належних та допустимих
доказів використання послуг зв'язку та
праці кранівника саме задля здійснення
господарської діяльності, також не
було доведено, що зазначені понесені
витрат мають відношення до
господарської діяльності або були
використані при здійсненні
господарської діяльності, зокрема з
надання в оренду й експлуатацію
власного чи орендованого нерухомого
майна.

На підставі викладеного, суд
погоджується з думкою податкового
органу щодо не підтвердження ФОП
ОСОБА_3 відповідними документами
зазначених у деклараціях про майновий
стан витрат на послуги зв'язку та
оплати праці кранівника, що свідчить
про завищення витрат отже і заниження
загального оподаткованого доходу.

Відповідно до ч.1 ст.167 Податкового
кодексу України, ставка податку
становить 15 відсотків бази
оподаткування щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (крім
випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5
цієї статті), у тому числі, але не
виключно у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами.

Якщо база оподаткування, яка визначена
з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164
цього розділу щодо доходів, зазначених
в абзаці першому цього пункту, в
календарному місяці перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 відсотків.

Платники податку, які подають
податкові декларації за податковий
(звітний) рік згідно з статтями 177 і 178
цього розділу, застосовують ставку
податку 17 відсотків до частини
середньомісячного річного
оподатковуваного доходу, що перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня податкового (звітного) року.
Розмір середньомісячного річного
оподатковуваного доходу
розраховується як сума загальних
місячних оподатковуваних доходів,
зазначених в абзаці першому цього
пункту, поділена на кількість
календарних місяців, протягом яких
платником податку було одержано такі
доходи у податковому (звітному) році, за
який здійснюється декларування.

Зазначені порушення позивача призвели
до заниження суми податкового
зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб від провадження
діяльності, що відображено в розділі
2.1.3 Акту перевірки, на загальну суму
52822,45 грн.

• Розділом 2.4.1 Акту перевірки
«Податкові зобов'язання» визначено, що
у період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р. ФОП ОСОБА_3
встановлено заниження податкових
зобов'язань на суму 57051 грн., у тому
числі: за січень 2011 року на суму 1957 грн.,
за лютий 2011 року на суму 1957 грн., за
березень 2011 на суму 1957 грн., за квітень
2011 року на суму 1957 грн., за травень 2011
року на суму 1957 грн., за червень 2011 року
на суму 1957 грн., за липень 2011 року на
суму 1957 грн., за серпень 2011 року на суму
1957 грн., за вересень 2011 року на суму 1957
грн., за жовтень 2011 року на суму 1957 грн.,
за листопад 2011 року на суму 1957 грн., за
грудень 2011 року на суму 1957 грн., за
січень 2012 року на суму 1973 грн., за лютий
2012 року на суму 1039 грн., за березень 2012
на суму 2370 грн., за квітень 2012 року на
суму 1209 грн., за травень 2012 року на суму
1209 грн., за червень 2012 року на суму 1209
грн., за липень 2012 року на суму 1209 грн.,
за серпень 2012 року на суму 1209 грн., за
вересень 2012 року на суму 1209 грн., за
жовтень 2012 року на суму 1209 грн., за
листопад 2012 року на суму 1209 грн., за
грудень 2012 року на суму 1209 грн., за
січень 2013 року на суму 1442 грн., за лютий
2013 року на суму 1442 грн., за березень 2013
на суму 1442 грн., за квітень 2013 року на
суму 1442 грн., за травень 2013 року на суму
1442 грн., за червень 2014 року на суму 1442
грн., за липень 2013 року на суму 1442 грн.,
за серпень 2013 року на суму 1442 грн., за
вересень 2013 року на суму 1442 грн., за
жовтень 2013 року на суму 1442 грн., за
листопад 2013 року на суму 1442 грн., за
грудень 2013 року на суму 1442 грн., що
відбулось внаслідок заниження
вартості об'єктів оподаткування -
приміщень наданих в суборенду ТОВ
«Квантметал» та ТОВ НВФ
«Корвет-Сервіс» - позивачем не включено
до складу податкових зобов'язань в
податкових деклараціях з ПДВ.

Окрім того, внаслідок неправомірного
включення сум податкового кредиту по
контрагентам-постачальникам послуг
зв'язку Акціонерним товариством
«КиївстарДж.Ес.Ем.», ТОВ
«ОптімаТелеком» (ПрАТ «ФарлепІнвест»),
що не пов'язані зі здійсненням
господарської діяльності позивача,
останнім за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.
завищено податковий кредит з ПДВ на
суму 5859 грн., що також відображено в
Розділі 2.4.2 Акту перевірки «Податковий
кредит».

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до ст. 3 Господарського
кодексу України, під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Господарська діяльність здійснюється
у загальній економічній сфері, а тому
має суто економічні властивості, що
неможливо без вартісної оцінки і
взаємооцінки, еквівалентності обміну,
відповідних обчислень і розрахунків.
Тому така ознака результатів
господарської діяльності, як цінова
визначеність, наявна в абсолютній
більшості випадків, хоча в
некомерційній господарській
діяльності можливе безкоштовне
надання результатів останньої.

Розділом ІІІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та сплатою
податку на прибуток підприємств.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України визначено, що не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України (в редакції на момент
перевіряє мого періоду та виникнення
спірних правовідносин) - податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом
201.11статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу
України визначено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України, податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дата і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, які брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення сум
коштів до складу витрат та сум ПДВ до
складу податкового кредиту необхідні
документи, оформлені відповідно до
вимог, встановлених ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», зокрема:
документи, що підтверджують факт
отримання послуг від іншої особи та
документи, що підтверджують зв'язок
понесених витрат з господарською
діяльністю платника податку.

З правового аналізу зазначених
законодавчих норм вбачається, що
правильність формування платником
податків податкового кредиту вимагає
наявності зв'язку витрат платника
податків на придбання послуг з його
господарською діяльністю, що полягає у
намірі платника податку отримати
користь від придбаних послуг. За
відсутності ж останнього немає підстав
для зменшення бази оподаткування
податком на додану вартість за рахунок
податкового кредиту.

З урахуванням викладеного, суд
погоджується із думкою податкового
органу щодо заниження ФОП ОСОБА_3 суми
податку на додану вартість за
перевірямий період у розмірі 48114 грн., у
зв'язку із чим у відношенні останнього
було правомірно складено відповідне
податкове повідомлення-рішення про
збільшення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість.

Порядок нарахування, обчислення і
сплати єдиного внеску визначається
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закон № 2464).

Пунктом 4 ч.1 ст.4 наведеного закону
передбачено, щоплатниками єдиного
внеску є фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Згідно із ч.3 ст.9 Закону № 2464,
обчислення єдиного внеску органами
доходів і зборів у
випадках,передбачених цим Законом,
здійснюється на підставі актів
перевірки правильності нарахування
та сплати єдиного внеску, звітності,
що подається платниками до органів
доходів і зборів, бухгалтерських та
інших документів, що підтверджують
суми виплат (доходу), на суми яких
(якого) відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Статтею 7 Закону № 2464 встановлена база
нарахування єдиного внеску.

Зокрема п.2 ч.1 ст.7 передбачено для
платників, зазначених у пункті 4 та 5
частини першої статті 4 цього Закону, -
на суму доходу (прибутку),отриманого
від їх діяльності, що підлягає
обкладенню податком на доходи фізичних
осіб, та на суму доходу, що
розподіляється між членами сім'ї
фізичних осіб - підприємців, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності. При
цьому сума єдиного внеску не може
бути меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу за
місяць, у якомуотриманодохід
(прибуток).

Відповідно до п.3 ст.7 Закону № 2464,
нарахування єдиного внеску фізичним
особами-підприємцями здійснюється в
межах максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленого цим Законом.

У відповідності до п.4 ст.1 Закону № 2464,
максимальна величина бази нарахування
єдиного внеску - це максимальна сума
доходу застрахованої особи, що
дорівнює сімнадцяти розмірам
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб (з 01.01.2011р. по 30.09.2011р. -
п'ятнадцяти розмірам прожиткового
мінімуму для працездатних осіб)
встановленого законом, на яку
нараховується єдиний внесок.

Згідно із ч.11 ст.8 наведеного закону
єдиний внесок для платників,
зазначених у пунктах 4 та 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

Таким чином, з урахуванням
встановленого заниження ФОП ОСОБА_3
оподаткованого доходу, на який
нараховується єдиний внесок у розмірі
34,7%, йому було правомірно донараховано
єдиний внесок в сумі 120037,22 грн., у
зв'язку із чим прийняті ДПІ у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
вимога від 24.09.2014р. № Ф- та рішення
від 24.09.2014р. № є правомірними та
скасуванню не підлягають.

Під час судового розгляду позивачем не
надано жодних доказів на обґрунтування
своїх вимог, на підтвердження або
спростування висновків податкової,
викладених в акті перевірки
№7099/04-63-17-01/НОМЕР_4 від 08.09.2014р.

Враховуючи викладені обставини, та
наявні докази, суд вважає, що Державна
податкова інспекція у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області при
винесенні податкових повідомлень -
рішень від 24.09.2014р. № та №,
вимоги про сплату боргу (недоїмки) від
24.09.2014р. № Ф- та рішення від 24.09.2014р.
№ -діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
правомірність своїх дій податковою
доведена, у зв'язку з чим суд відмовляє
у задоволенні адміністративного
позову повністю.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 є
необґрунтованими, у зв'язку із чим не
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Також, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір», розмір
ставки судового збору за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру становить 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Враховуючи, що позовні вимоги в данному
випадку є майновими, отже, позивач
повинен сплатити за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову судовий збір
у розмірі 4872,00 грн., що становить 4
розміри мінімальної заробітної плати,
а фактично сплачено лише 487,20 грн., тому,
суд вважає за необхідне стягнути решту
судового збору з позивача у розмірі
4384,80 грн. (4872,00 грн. - 487,20 грн).

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 04 грудня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 09 грудня 2014 року,
про що повідомлено після проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122,
158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного
позову фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі
м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
24.09.2014 р. № , від 24.09.2014 р. №
, скасування вимоги про сплату
боргу (недоїмки) від 24.09.2014 р. № Ф-,
скасування рішення від 24.09.2014 р.
№ - відмовити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4, індекс 49000, АДРЕСА_1)
решту судового збору у розмірі 4384,80 грн.
(чотири тисячі триста вісімдесят
чотири гривні 80 копійок) сплаченого на
реквізити: одержувач - УДКСУ у
Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська Дніпропетровської
області, банк одержувача - ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, код ОКПО
37989253, розрахунковий рахунок 4008,
МФО 805012, код класифікації доходів
бюджету - 22030001.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 09
грудня 2014 року.

Суддя С. В.
Прудник