Справа № 826/6361/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08 грудня 2014 року 17 год. 31
хв. № 826/6361/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Данилишина В.М., при секретарі судових
засідань Приходько О.В., за участю
представників позивача та відповідача,
розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом державної фінансової
інспекції в місті Києві до державного
підприємства зовнішньоекономічної
діяльності "Укрінтеренерго" про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у судовому
засіданні 08 грудня 2014 року проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 13 травня 2014 року надійшов
позов Державної фінансової інспекції в
місті Києві (далі - позивач) до
державного підприємства
зовнішньоекономічної діяльності
"Укрінтеренерго" (далі - відповідач, ДП
"Укрінтеренерго") про зобов'язання
відповідача виконати у повному обсязі
п.п. 2, 3, 4, 6, 7, 9 письмової вимоги позивача
від 15 жовтня 2013 року № 26-08-14-14/13644.

Ухвалою суду від 16 травня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

Ухвалою судді Окружного
адміністративного суду міста Києва
Соколової О.А. від 28 серпня 2014 року
задоволено відповідні письмові
клопотання та провадження у справі
зупинено до вирішення Вищим
адміністративним судом України
адміністративної справи № 826/18053/13-а.

У зв'язку із припиненням повноважень
судді Соколової О.А. щодо здійснення
правосуддя, у провадженні якої
знаходилась справа та нею не
розглянута по суті, відповідно до
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду, для подальшого
розгляду і вирішення справи 11
листопада 2014 року визначено суддю
Окружного адміністративного суду
міста Києва Данилишина В.М.

Ухвалою судді Данилишина В.М. від 12
листопада 2014 року справу прийнято до
провадження. При вирішенні питання про
прийняття справи до провадження
з'ясовано, що ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 28
серпня 2014 року справу №
К/800/23664/14 (№ 826/18053/13-а) вирішено по суті, у
зв'язку з чим провадження у справі
поновлено та її призначено до розгляду
у судовому засіданні.

У ході судового розгляду справи
представники позивача підтримали
позов та просили задовольнити його
повністю.

Представник відповідача не визнала
позов та просила відмовити у його
задоволенні повністю.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем 15 жовтня 2013 року складено
вимогу № 26-08-14-14/13644 "Про усунення
виявлених ревізією порушень" (далі -
вимога), якою відповідача зобов'язано,
зокрема:

- п. 2: відшкодувати витрати за незаконно
сплачені штрафні санкції у загальному
розмірі 695,7 тис. грн.;

- п. 3: зменшити вартість виконаних робіт
у загальному розмірі 156,2 тис. грн. та
відобразити в бухгалтерському обліку
дебіторську заборгованість
контрагентів у вказаному розмірі;
стягнути з контрагентів кошти у
розмірі 156,2 тис. грн., у тому числі
шляхом проведення
претензійно-позовної роботи з
контрагентами у вказаному розмірі;

- п. 4: забезпечити повернення коштів у
розмірі 64,2 тис. грн.; провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 23,8 тис.
грн.;

- п. 6: забезпечити повернення коштів у
розмірі 10,1 тис. грн.; провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 3,8 тис.
грн.;

- п. 7: зменшити вартість виконаних робіт
у загальному розмірі 147,5 тис. грн. та
відобразити в бухгалтерському обліку
дебіторську заборгованість
контрагентів у вказаному розмірі;
стягнути з контрагентів кошти у
розмірі 147,5 тис. грн., у тому числі
шляхом проведення
претензійно-позовної роботи з
контрагентами у вказаному розмірі;

- п. 9: відобразити дебіторську
заборгованість з КП "Водотеплосервіс" у
загальному розмірі 236,96 тис. грн.;
забезпечити стягнення коштів у
загальному розмірі 236,96 тис. грн., у тому
числі з осіб, з вини яких допущено
порушення.

Суд не погоджується з доводами
представників позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів, а також аналізу
наступних норм та обставин.

Так, згідно з п.п. 1, 3, пп. 4 п. 4, пп. 15, пп. 21
п. 6 Положення про Державну фінансову
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 23 квітня
2011 року №499/2011, Державна фінансова
інспекція України (Держфінінспекція
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України (далі -
Міністр), входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Основними завданнями Держфінінспекції
України є реалізація державної
політики у сфері державного
фінансового контролю, а також внесення
пропозицій щодо її формування.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань: вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальності винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
службових осіб підконтрольних установ
усунення виявлених порушень
законодавства; звертається до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів; проводить аналіз стану
додержання фінансової дисципліни та
про його результати повідомляє органи
виконавчої влади, інші державні органи
та органи місцевого самоврядування;
готує і подає до відповідних державних
органів пропозиції щодо усунення та
запобігання причинам і умовам, які
призвели до допущення недоліків і
порушень; здійснює контроль за
виконанням вимог і пропозицій, поданих
Держфінінспекцією України та її
територіальними органами
міністерствам, іншим центральним
органам виконавчої влади та органам
місцевого самоврядування за
результатами державного фінансового
контролю, та інформує про це Кабінет
Міністрів України і Мінфін України;
застосовує заходи впливу за порушення
бюджетного законодавства, накладає
стягнення, санкції до осіб, винних у
порушенні законодавства; передає
правоохоронним органам матеріали
ревізій у разі встановлення порушень
законодавства, що передбачають
кримінальну відповідальність або
містять ознаки корупційних діянь;
інформує правоохоронні органи про
факти інших виявлених порушень
законодавства.

Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку:
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства; при
виявленні збитків, завданих державі чи
об'єкту контролю, визначати їх розмір
згідно з методикою, затвердженою
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", органу державного
фінансового контролю надається право:
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Тобто, з вище викладених норм
вбачається, що органу державного
фінансового контролю надано
можливість здійснювати контроль за
використанням коштів державного і
місцевого бюджетів та у разі виявлення
порушень законодавства пред'являти
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

Як з'ясовано судом у ході розгляду
справи та підтверджується наявними у
матеріалах справи доказами, вимогу
позивача відповідачем оскаржено у
судовому порядку.

Зокрема, постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
03 березня 2014 року у справі № 826/18053/13-а
відмовлено повністю у задоволенні
позову ДП "Укрінтеренерго" до Державної
фінансової інспекції в місті Києві та
Державної фінансової інспекції в
Івано-Франківській області про
скасування вимоги частково.

Разом з тим, постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 01 квітня 2014 року у справі № 826/18053/13-а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 березня 2014 року
скасовано, позов ДП Укрінтеренерго"
задоволено.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 01 квітня 2014
року у справі № 826/18053/13-а залишено без
змін ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 28 серпня 2014 року
К/800/23664/14.

28 жовтня 2014 року Київським апеляційним
адміністративним судом прийнято
додаткову постанову у справі №
826/18053/13-а, якою визнано протиправною та
скасовано вимогу у частині:

- п. 2 вимоги: "відшкодувати витрати за
незаконно сплачені штрафні санкції у
загальному розмірі 695,7 тис. грн. у
відповідності до норм чинного
законодавства України";

- п. 3 вимоги: "зменшити вартість
виконаних робіт у загальному розмірі
156,2 тис. грн. та відобразити в
бухгалтерському обліку дебіторську
заборгованість контрагентів у
вказаному розмірі; стягнути з
контрагентів кошти у розмірі 156,2 тис.
грн. у відповідності до ст.ст. 22, 623
Цивільного кодексу України, у тому
числі шляхом проведення
претензійно-позовної роботи з
контрагентами на зазначену суму";

- п. 4 вимоги: "забезпечити повернення
коштів у розмірі 64,2 тис. грн. у
відповідності до вимог чинного
законодавства України; провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до Фонду
у розмірі 23,8 тис. грн.";

- п. 6 вимоги: "забезпечити повернення
коштів у розмірі 10,1 тис. грн. у
відповідності до вимог чинного
законодавства України; провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до Фонду
у розмірі 3,8 тис. грн.";

- п. 7 вимоги: "зменшити вартість
виконаних робіт у загальному розмірі
52591,80 грн. та відобразити в
бухгалтерському обліку дебіторську
заборгованість контрагентів на
зазначену вище суму; стягнути з
контрагентів кошти у розмірі 52591,80 грн.
у відповідності до ст.ст. 22, 623
Цивільного кодексу України, у тому
числі шляхом проведення
претензійно-позовної роботи з
контрагентами на зазначену суму";

- п. 9 вимоги: "відобразити дебіторську
заборгованість за КП " Водотеплосервіс"
у загальному розмірі 236,96 тис. грн.;
забезпечити стягнення коштів у
загальному розмірі 236,96 тис. грн., у тому
числі з осіб, з вини яких допущене
вищезазначене порушення".

Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 254 КАС України,
постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної
чи касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, системно проаналізувавши
вище викладені норми та обставини,
враховуючи при цьому, що пункти вимоги,
стосовно яких позивачем заявлено
вимоги, визнано протиправними та
скасовано у судовому порядку (судове
рішення набрало законної сили), суд
прийшов до висновку про відсутність
підстав для зобов'язання відповідача
виконати п.п. 2, 3, 4, 6, 7, 9 вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі вище викладених норм та
обставин вбачається, що позов
державної фінансової інспекції в місті
Києві до державного підприємства
зовнішньоекономічної діяльності
"Укрінтеренерго" про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії є
безпідставним, необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню
повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні
позову державної фінансової інспекції
в місті Києві.

Копії постанови у повному обсязі
направити (вручити) сторонам (їх
уповноваженим представникам) у порядку
та строки, встановлені ст. 167 КАС
України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів із дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин

Постанова у повному обсязі складена 15
грудня 2014 року