Справа № 806/3763/14
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року м.
Житомир справа №
806/3763/14

категорія 12.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі судді
Гуріна Д.М., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії

встановив:

13 серпня 2014 року до Житомирського
окружного адміністративного суду
звернулась ОСОБА_1 із позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації (далі - УПСЗН
Овруцької РДА) про визнання дій
протиправними та зобов'язання
нарахувати і виплатити грошову
допомогу у розмірі 10 місячних
посадових окладів.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що з 18
квітня 1995 року перебувала на державній
службі. У період з 29 вересня 2000 року до 29
вересня 2011 року працювала на різних
посадах в УПСЗН Овруцької РДА.
Відповідно до наказу від 29 вересня 2011
року №19-о/с була звільнена з роботи за
пунктом 2 статті 40 Кодексу законів про
працю України у зв'язку з неможливістю
виконувати посадові обов'язки за
станом здоров'я. Після звільнення їй
була призначена пенсія яку вона
отримує по даний час. В обґрунтування
позовних вимог позивач послалася на те,
що державним службовцям у разі виходу
на пенсію при наявності стажу
державної служби не менше 10 років
згідно статті 37 Закону України "Про
державну службу" виплачується грошова
допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів. Після звільнення з
роботи позивач неодноразово в усній
формі та письмовій формі зверталась до
відповідача з вимогою про виплату їй
вказаної грошової допомоги, на що 11
липня 2014 року отримала письмову
відмову відповідача. Вважає такі дії
відповідача незаконними та такими, що
порушують її права. Просить визнати дії
УПСЗН Овруцької РДА протиправними.
Зобов'язати УПСЗН Овруцької РДА
провести їй нарахування та виплату
грошової допомоги у розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідно до
частини 13 статті 37 Закону України "Про
державну службу".

Ухвалами судді Житомирського
окружного адміністративного суду 18
серпня 2014 року відкрито провадження у
даній справі та призначено справу до
судового розгляду.

Позивач у судове засідання не
з'явилась, 12 вересня 2014 року надіслала
на адресу суду заяву про розгляд справи
без її участі, у заяві вказала, що
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі (а.с.37).

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, 15 жовтня 2014 року
та 15 грудня 2014 року надіслав на адресу
суду клопотання про розгляд справи без
його участі, у клопотанні від 15 жовтня
2014 року вказав, що проти позову
заперечує (а.с.60, 70).

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, яка бере участь у справі,
має право заявити клопотання про
розгляд справи за її відсутності. Якщо
таке клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Оскільки позивач та відповідач заявили
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Суд, з'ясувавши обставини у справі та
перевіривши їх доказами, приходить до
висновку про задоволення
адміністративного позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що з 17 квітня 1995 року
ОСОБА_1 була призначена на посаду
спеціаліста відділу субсидій
виконавчого комітету Овруцької
районної ради народних депутатів та 18
квітня 1995 року прийняла присягу
державного службовця (а.с.57).

З 11 січня 1996 року у зв'язку з
реорганізацією відділу субсидій
Овруцької районної ради народних
депутатів позивача було призначено по
переводу на посаду спеціаліста відділу
субсидій Овруцької районної державної
адміністрації (а.с.57).

1 березня 1996 року ОСОБА_1 було
переведено на посаду спеціаліста
другої категорії відділу субсидій
Овруцької районної державної
адміністрації на якій вона працювала
до 29 вересня 2000 року та була переведена
на посаду спеціаліста другої категорії
відділу субсидій УПСЗН Овруцької РДА
на якій працювала до 7 червня 2006 року
(а.с.57, 58).

1 листопада 2006 року позивач була
переведена на посаду провідного
спеціаліста відділу допомог,
соціальних компенсацій та субвенцій
УПСЗН Овруцької РДА та працювала на
вказаній посаді до 1 березня 2010 року
після чого була переведена на посаду
спеціаліста другої категорії відділу
допомог, соціальних компенсацій та
субсидій УПСЗН Овруцької РДА (а.с 58).

Відповідно до наказу від 29 вересня 2011
року №19-о/с позивач була звільнена з
посади спеціаліста другої категорії
відділу допомог, соціальних
компенсацій та субсидій УПСЗН
Овруцької РДА у зв'язку з неможливістю
виконувати посадові обов'язки за
станом здоров'я відповідно пункту 2
статті 40 Кодексу законів про працю
України на підставі довідки Овруцької
лікарсько-консультативної комісії від
29 вересня 2011 року №2098 (а.с.13, 33).

На час звільнення стаж державної
служби ОСОБА_1 становив 16 років 5
місяців 12 днів згідно з довідкою від 16
вересня 2014 року №1554 (а.с.48). З 30 вересня
2011 року їй призначено пенсію за віком
відповідно до Закону України від 16
грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну
службу" (далі - Закон України №3723-ХІІ),
яку ОСОБА_1 отримує по даний час, що
підтверджується довідкою Управління
Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі від 14 лютого 2014 року №169/02 (а.с.7).

Позивач у позовній заяві зазначила про
неправомірність дій відповідача щодо
невиплати їй грошової допомоги,
передбаченої статтею 37 Закону України
№3723-ХІІ з посиланням на роз'яснення
директора департаменту заробітної
плати та умов праці Міністерства
соціальної політики України від 17
червня 2014 року №510/13/155-14 та на рішення
Конституційного Суду України від 26
листопада 2013 року №11-рп/2013 (а.с.8-11).

ОСОБА_1 звернулася до УПСЗН Овруцької
РДА з заявою про проведення
нарахування та виплату їй грошової
допомоги у розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідно до статті
37 Закону України №3723-XII, однак УПСЗН
Овруцької РДА листом від 11 липня 2014
року №3-79-102-14 повідомило про
відсутність у неї права на отримання
зазначеної грошової допомоги, оскільки
на день звільнення позивач не досягла
пенсійного віку (а.с.14).

У своїх письмових поясненнях від 16
вересня 2014 року №01-05/6977 (а.с. 39)
відповідач посилається на висновки
акта перевірки від 9 вересня 2014 року
(а.с.45-46), складеного комісією, що
створена відповідно до наказу від 1
вересня 2014 року №19-о/д з метою контролю
за використанням державних коштів та
дотримання вимог трудового
законодавства в частині прийняття
рішення щодо застосування статей
Кодексу законів про працю України при
звільненні з роботи ОСОБА_1 (а.с.41),
згідно з якими на думку комісії при
прийнятті рішення про звільнення
ОСОБА_1 необхідно було застосувати
статтю 38 Кодексу законів про працю
України "Розірвання трудового
договору, укладеного на невизначений
строк з ініціативи працівника" (а.с.41).

Враховуючи викладене та відповідні
висновки комісії УПСЗН Овруцької РДА
наказом від 15 вересня 2014 року №29-о/с
було внесено зміни до наказу від 29
вересня 2011 року №19-ос, а саме: у частині
застосування підстав для звільнення
ОСОБА_1, з пункту 2 статті 40 Кодексу
законів про працю України на статтю 38
Кодексу законів про працю України
(а.с.42).

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2014
року в адміністративній справі №806/4373/14
за позовом ОСОБА_1 до УПСЗН Овруцької
РДА про скасування наказу від 15 вересня
2014 року №29-ос, позов задоволено,
визнано протиправним та скасовано
наказ начальника УПСЗН Овруцької РДА
№29-о/с від 15 вересня 2014 року "Про
внесення змін до наказу №19-о/с від 29
вересня 2011 року". Вказана постанова
набрала законної сили 10 листопада 2014
року.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд виходить з
наступного.

Пунктом 2 статті 40 Кодексу законів про
працю України встановлено, що трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок недостатньої кваліфікації
або стану здоров'я, які перешкоджають
продовженню даної роботи, а так само в
разі відмови у наданні допуску до
державної таємниці або скасування
допуску до державної таємниці, якщо
виконання покладених на нього
обов'язків вимагає доступу до
державної таємниці.

Відповідно до частини 13 статті 37 Закону
України №3723-ХІІ, у редакції, що була
чинною на час звільнення позивача,
державним службовцям у разі виходу на
пенсію за наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Статтею 21 Закону України від 16 грудня
1993 року №3721-ХІІ "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в Україні"
встановлено, що особам, трудовий
договір з якими розірвано за півтора
року до досягнення пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", або віку, що дає
право на призначення пенсії відповідно
до законів України "Про державну
службу", "Про статус народного депутата
України", "Про прокуратуру", "Про наукову
і науково-технічну діяльність" (за
наявності відповідних умов), з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідацією,
реорганізацією, перепрофілюванням
підприємств, установ та організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників, а також виявленою
невідповідністю працівника займаній
посаді за станом здоров'я, гарантується
право на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж, необхідний для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбачений
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Виплата пенсій особам,
звільненим у зв'язку з виявленою
невідповідністю працівника займаній
посаді за станом здоров'я, зазначеним у
частині першій цієї статті,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення ними пенсійного віку.

Аналіз наведених законодавчих норм дає
підстави вважати, що грошова допомога у
розмірі 10 місячних посадових окладів
виплачується державному службовцю за
умов виходу на пенсію з посади
державного службовця та наявності
страхового стажу, в тому числі стажу
державної служби не менше 10 років.
Жодних додаткових умов для виплати
грошової допомоги державному
службовцю у разі виходу його на пенсію
у частині 13 статті 37 Закону України
№3723-XII не встановлено.

Тобто, грошова допомога, передбачена
вказаним законодавчим положенням, має
разовий характер. Право на її одержання
пов'язане з певним стажем роботи особи
на посаді державного службовця та
припиненням цієї роботи у зв'язку з
виходом на пенсію державного
службовця. Тому розірвання трудового
договору з державним службовцем з
підстав, визначених у пункті 2 частини 1
статті 40 Кодексу законів про працю
України, не може позбавляти державного
службовця права на отримання
зазначеної грошової допомоги за умови
наявності стажу державної служби не
менше 10 років.

Отже, у разі дострокового виходу на
пенсію державного службовця з посади в
органах державної влади відповідно до
чинного законодавства державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини 1 статті 28
Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" має право на
отримання грошової допомоги в розмірі
10 місячних посадових окладів, яке не
пов'язане з досягненням пенсійного
віку, визначеного частиною 1 статті 37
Закону України №3723-XII.

Як вбачається з довідки від 31 липня 2014
року №1685 посадовий оклад ОСОБА_1 на
момент її звільнення становив 960 грн 00
коп. (а.с.12). Позивач на час звільнення
мала право на виплату грошової
допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів відповідно до
частини 13 статті 37 Закону України
№3723-ХІІ, однак вона не була виплачена
позивачу при звільненні, та
залишається невиплаченою на час
розгляду даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Аналогічна правова позиція щодо
подібних правовідносин з тими, які
виникли у межах даного позову,
викладена у постанові Верховного Суду
України від 3 червня 2014 року у справі
№21-87а14.

Згідно з пунктом 4 статті 13 Закону
України від 16 жовтня 1996 року №422/96-ВР
«Про Конституційний Суд України» (далі
- Закон України №422/96-ВР) Конституційний
Суд України приймає рішення та дає
висновки у справах щодо офіційного
тлумачення Конституції та законів
України.

Статтею 69 Закону України №422/96-ВР
визначено, що рішення і висновки
Конституційного Суду України рівною
мірою є обов'язковими до виконання.

Конституційним Судом України
розглядалась справа №1-14/2013 щодо
офіційного тлумачення положення
частини 13 статті 37 Закону України "Про
державну службу" в системному зв'язку з
положеннями пункту 2 частини 1, частини 2
статті 40 Кодексу законів про працю
України, статті 21 Закону України "Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні" та прийнято
рішення від 26 листопада 2013 року, у якому
Конституційний Суду України вирішив: в
аспекті конституційного звернення
положення частини 13 статті 37 Закону
України №3723-XII з наступними змінами в
системному зв'язку з положеннями
пункту 2 частини 1, частини 2 статті 40
Кодексу законів про працю України,
статті 21 Закону України №3721-XII з
наступними змінами необхідно розуміти
так, що у разі дострокового виходу на
пенсію державного службовця з посади в
органах державної влади відповідно до
чинного законодавства державний
службовець за наявності стажу
державної служби не менше 10 років і
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», має право на отримання
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, яке не пов'язане з
досягненням пенсійного віку,
визначеного в частині першій статті 37
Закону України «Про державну службу».

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірності
своїх дій, у свою чергу позивач довів
обставини, на яких ґрунтуються його
позов.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку про задоволення
адміністративного позову.

Керуючись статями 71, 86, 94, 122, 159-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації щодо відмови у виплаті
ОСОБА_1 10 місячних посадових окладів
відповідно до частини 13 статті 37 Закону
України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ
"Про державну службу".

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації провести нарахування та
виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у
розмірі 10 місячних посадових окладів
відповідно до частини 13 статті 37 Закону
України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ
"Про державну службу".

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції за правилами
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Д.М.
Гурін