Справа № 813/8093/14
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/8093/14
об 11 год., 00 хв. м. ЛьвівЛьвівський
окружний адміністративний суд, суддя
Гавдик З.В. розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу
за позовом Державної податкової
інспекції у Галицькому районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській областідо Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Біокурс»про стягнення коштів з
рахунків у банку в сумі 680,00 грн.
Державна податкова інспекція у
Галицькому районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області звернулася до Львівського
окружного адміністративного суду із
вищевказаним адміністративним
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
заборгованість відповідача перед
бюджетом виникла внаслідок порушення
вимог ПК України, є узгодженою і у
встановлені законом строки не
28.11.2014 року відкрито скорочене
провадження в адміністративній справі
та запропоновано відповідачу у
десятиденний строк з дня одержання
ухвали подати заперечення проти позову
та необхідні документи або заяву про
На адресу суду повернувся направлений
відповідачу за адресою вказаною у
позовній заяві поштовий конверт по
причині закінчення терміну зберігання.
Згідно ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
Безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, давши їм оцінку, суд встановив:
Відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Біокурс»
зареєстроване у Єдиному державному у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, що
підтверджується копією Витягу з
Єдиного державного реєстру станом на
21.04.2000 року відповідач узятий на облік у
ДПІ у Галицькому районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
підтверджується довідкою ДПІ у
Галицькому районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
взяття на облік платника податків.
Позивач в обґрунтування позовних вимог
надав суду копії:
- корінця податкової вимоги форми «Ю» №
1992-25 від 01.08.2014 року, згідно якої
загальна сума податкового боргу
відповідача за узгодженими
податковими зобов'язаннями станом на
31.07.2014 року становить 680,00 грн.;
- корінця податкового повідомлення
рішення № від 11.07.2014 року, згідно
відповідачу збільшено суму грошового
забезпечення за платежем - ПДВ в сумі
680,00 грн.

- корінця податкового повідомлення
рішення № від 11.07.2014 року, згідно
відповідачу збільшено суму грошового
забезпечення за платежем - єдиний
податок з юридичних осіб в сумі 680,00 грн.

Докази, які б підтверджували, що
вказані податкова вимога та податкове
повідомлення - рішення відповідачем
оскаржувались в справі відсутні,
відповідно, визначені у ній
зобов'язання є узгодженими.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Податковим
кодексом України, Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Згідно п.п. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим же
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 цього ж
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим же
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно п.п. 20.1.28. п. 20.1. ст. 20 цього ж
Кодексу, органи державної податкової
служби мають право, крім іншого,
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим же
Кодексом, звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно п. 59.1. ст. 59 цього ж Кодексу, у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно п. 95.1. ст. 95 цього ж Кодексу, орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності.

Згідно п. 95.3. ст. 95 цього ж Кодексу,
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Заборгованість відповідача, станом на
дату розгляду справи, становить 680,00
грн., що підтверджується вищевказаними
доказами, а також довідкою Державної
податкової інспекції Галицькому
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області про
податкову заборгованість відповідача
станом на 14.11.2014 року, зворотнім боком
облікової картки платника -
відповідача (скорочена форма) за
платежем - єдиний податок з юридичних
осіб, така є узгодженою, а відтак
підлягає стягненню. Докази про сплату
відповідачем вказаної заборгованості
у справі відсутні.

Відповідач, жодних належних та
допустимих доказів щодо спростування
або заперечень позовних вимог суду не
надав.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Таким чином, позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 680,00 грн.,
підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94
КАС України не застосовується,
оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору згідно п. 21 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 69, 70, 160-163, 183-2 КАС
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Біокурс» (, вул. Новаківського, буд. 8, кв. 1, м.
Львів) до Державного бюджету України
кошти за платежем - єдиний податок з
юридичних осіб в сумі 680,00 грн. з
рахунків у банках.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Біокурс» виконати
постанову негайно.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

У разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, ухвала суду
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього ж Кодексу апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі
30.12.2014 року.

Суддя
Гавдик З.В.