Справа № 807/4291/13-а
Суддя: Орос Я. В.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 807/4291/13-а
Провадження № 2-а/309/48/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2014 р.
м. Хуст

Хустський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Орос
Я.В.

при секретарі - Форкош
Д.З.

представника позивача -
ОСОБА_1

представника
відповідача -Гайду О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хуст справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
місті Хуст та Хустському районі
Закарпатської області про зобов'язання
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах та стягнення
моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 18 грудня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини Постанови. Постанова в повному
обсязі складена 24 грудня 2014 року.

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
місті Хуст та Хустському районі
Закарпатської області про зобов'язання
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах та стягнення
моральної шкоди.

Позовні вимоги позивачем вмотивовано
тим, що в лютому місці 2008 року вона
звернулась до відповідача з заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за списком № 2.

25 червня 2008 року рішенням комісії по
розгляду питань пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій УПФУ їй було
відмовлено в призначенні пенсії на
пільгових умовах з підстав порушення
вимог п. 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній.

Позивач вважає, що відмова відповідача
у призначені пенсії з посиланням на п. 20
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній - є безпідставною,
оскільки в наявності є трудова книжка,
в якій проведені всі необхідні записи,
що підтверджують пільговий стаж.

Професія лінотипіст (складач машинного
набору) відповідає списку № 2,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173,
наявний стаж за цією професією надає
право на пільгову пенсію.

16 листопада 2009 року до суду надано
заяву представника позивача, згідно
якої позивач просить прийняти рішення,
яким зобов'язати відповідача
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах, згідно ст. 100 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" -з
моменту звернення з заявою.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, посилаючись на наведені в
позовній заяві обставини, просить їх
задоволити.

В судовому засіданні представник
відповідача Гайду О.І. позовні вимоги
не визнала, подала суду письмові
заперечення проти позову, та на
підставі викладених в запереченні
доводів просить відмовити в
задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
та дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_3І, підлягають до
часткового задоволення виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено , що
позивач ОСОБА_3 15 лютого 2008 року
звернулася до відповідача з заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах згідно Списку № 2.

25 червня 2008 року рішенням комісії по
розгляду питань пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій УПФУ їй було
відмовлено в призначенні пенсії на
пільгових умовах (з підстав порушення
вимог п. 20 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній).

В судовому засіданні встановлено та
матеріалами справи доведено, що ОСОБА_3
працювала з 14.08.1975 року по 11.11.1981 року в
Хустській районній друкарні. Дана
обставина стверджується оглянутою в
судовому засіданні оригіналом
трудової книжки ОСОБА_3

Пунктом 1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутністю
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 р. № 637, встановлено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

У відповідності до п. 3 цього Порядку за
відсутності трудової книжки, а також у
тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 23 цього Порядку документи,
що подаються для підтвердження
трудової діяльності, повинні бути
підписані посадовими особами і
засвідчені печаткою.

Довідкою про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсії
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній , яка видана
Хустською районною друкарнею від 22.09.2009
року за № 15, та яка підписана
посадовими особами і засвідчена
печаткою підприємства, стверджено, що
позивачка ОСОБА_3 працювала повний
робочий день в Хустській районній
друкарні з 14.08.1975 року по 11.11.1981 року на
посаді лінотипіст, що передбачена
списком № 2 розділ XXVII "Полиграфическое
производство", який затверджений
Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року за № 1173 та дає право на
державну пенсію на пільгових умовах та
у пільгових розмірах. ( а.с.94). Підставою
видачі даної довідки зазначено
відомість нарахування заробітної
плати. Дана довідка по справі є
належним та допустимим доказом , яка
підтверджує період та шкідливий
характер робити ОСОБА_3, і будь-яких
сумнівів вона у суду не викликає.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року за № 1058 -IV (з
наступними змінами та доповненнями,
далі -Закон 1058) пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на посадах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових
умовах, за вислугу років, які
відповідно до законодавства, що діяло
раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії призначаються
за нормами цього Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991 року за № 1788 -XII
(з наступними змінами та доповненнями,
далі -Закон 1788) встановлено право на
пільгове пенсійне забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими та
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством.

Постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року за № 1173 затверджено Списки
№ 1 та № 2 виробництв, цехів, професій та
посад, робота на яких дає право на
державну пенсію на пільгових умовах та
у пільгових розмірах. Робота на посаді
"лінотипист", на якій працювала
позивачка ОСОБА_3 , включена до Списку №
2 розділ XXVII "Полиграфическое
производство", затвердженою Постановою
Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за №
1173.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки
такої роботи -жінкам.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що
професія «Лінотипіст», на якій
працювала ОСОБА_3 відноситься до таких,
що дають право на пенсію за віком на
пільгових умовах, а також наявність у
позивача віку та стажу для призначення
такої, суд вважає, що ОСОБА_3 має право
на пенсію за віком на пільгових умовах
за списком № 2, згідно ст. 100 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", а
тому порушене право ОСОБА_3 на пільгову
пенсію підлягає захисту в судовому
порядку .

Що стосується позовних вимог в частині
стягнення з відповідача моральної
шкоди, то вони є безпідставними та
такими, що не підлягають до задоволення
виходячи з наступного:

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 4
від 31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
немайнової шкоди», зазначено, що під
моральною шкодою слід розуміти витрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ. Відповідно до
чинного законодавства моральна шкода
може полягати зокрема: у приниженні
честі, гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживань у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя.

Особа, якій завдано збитків, має також
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності та
справедливості, моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Згідно вимог ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або
іншими ушкодженнями здоров'я; у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку зі знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено,
що моральна школа відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності та справедливості

В позові зазначено, що позивач переніс
моральні страждання внаслідок не
призначення пенсії, які вплинули на її
стан здоров'я, однак в чому саме ці
страждання виявилися, взагалі не
вказано.

Що стосується погіршення
психологічного стану позивача суд
вважає, що такі твердження є не
доведеними. Суду не подано доказів про
те, що позивач звертався до лікарів і
його психологічний та фізичний стан
стан здоров'я погіршився.

Окрім того, відповідно до Постанови
Пленуму Верховного Суду України №4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
немайнової шкоди», у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової
шкоди має бути зазначено з яких
міркувань виходив позивач, визначаючи
розмір шкоди та якими доказами не
підтверджено. Натомість як вбачається
з позовної заяви, позивач оцінив
вартість моральної шкоди в сумі 1700 грн.,
при цьому будь-яких розрахунків,
міркувань, доказів, щодо вказаної нею
суми не додано.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі
вищенаведені докази, суд вважає, що
вимоги позивача ОСОБА_3 в частині
відшкодування моральної шкоди є
безпідставними та необґрунтованими

Згідно ч.3 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено. Суд присуджує
стягнути з державного бюджету на
користь позивача судовий збір
частково, у розмірі 1,70 грн., оскільки
документально підтвердженими є
витрати позивача зі сплати судового
збору у розмірі 3, 40 грн. (згідно
квитанції від 10.09.2008 року за № 031020030), та
у зв'язку з відсутністю документально
підтверджених судових витрат
відповідача - судові витрати по справі
на користь відповідача не стягуються.

Керуючись ст..ст. ст.ст. 158 - 163
КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 - задоволити частково

Визнати дії УПФ в м. Хуст та Хустському
районі по відмові у призначенні ОСОБА_3
пенсії за віком на пільгових умовах
неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Хуст та
Хустському районі Закарпатської
області призначити ОСОБА_3 пенсію за
віком на пільгових умовах за списком №
2 згідно статті 100 Закону України « Про
пенсійне забезпечення» з дати
звернення про призначення пенсії з 15
лютого 2008 року

В задовленні інших вимог відмовити.

Стягнути з державного бюджету України
на користь ОСОБА_3 витрати з спродати
судового збору у сумі 1 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Хустський районний суд протягом 10 днів
з дня його проголошення.

Суддя Хустського

районного суду: підпис
Орос Я. В.

З оригіналом вірно :

Суддя Хустського

районного суду
Орос Я. В.