Справа № 826/19416/13а
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1ПОСТАНОВА
25 грудня 2014 року 08:05
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі головуючого судді Саніна Б.В.,
при секретарі судового засідання
Дмитрієвій В.В. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергомур" до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м.
Києва надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергомур»
(надалі-позивач/ТОВ «Енергомур») до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
(надалі- відповідач/ДПІ у Печерському
р-н ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому
просить суд:
1. Визнати протиправними дії
відповідача по проведенню перевірки
позивача щодо документального
підтвердження господарських операцій
по придбанню та реалізації товару за
період з 01.08.2013 р. по 31.09.2013 р.
2. Зобов'язати відповідача відновити
відомості у інформаційних базах даних
податкової служби по звітності
позивача, що були змінені через
складання Актів №2041/26-55-22-01 від 01.11.2013 р.
(надалі-Акт №2041) та №2514/26-55-22-01 від 25.11.2013
р. (надалі-Акт №2514) про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Енергомур» щодо документального
підтвердження господарських операцій
по придбанню та реалізації товару за
період з 01.08.2013 р. по 31.09.2013 р.
3. Заборонити відповідачу вносити
відповідні зміни до інформаційної бази
даних «Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» на
підставі інформації, викладеної в
Актах №2041/26-55-22-01 від 01.11.2013 р. та
№2514/26-55-22-01 від 25.11.2013 р. про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Енергомур» щодо
документального підтвердження
господарських операцій по придбанню та
реалізації товару за період з 01.08.2013 р.
4. Заборонити відповідачу
використовувати інформацію, викладену
в Актах №2041/26-55-22-01 від 01.11.2013 р. та
№2514/26-55-22-01 від 25.11.2013 р. про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Енергомур» щодо
документального підтвердження
господарських операцій по придбанню та
реалізації товару за період з 01.08.2013 р.
по 31.09.2013 р., зокрема, передавати та
враховувати в результатах перевірок
результатів проведеної зустрічної
звірки, до набрання законної сили
рішенням суду у даній справі.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва
№826/19416/13-а від 10.01.2014 р. позовні вимоги
були задоволені частково.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.02.2014 р.
задоволено апеляційну скаргу ТОВ
«Енергомур» та постановлено рішення,
яким позовні вимоги ТОВ «Енергомур»
задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 06.10.2014 р. постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 10.01.2014 р. та постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.02.2014 р. -
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Так, 17.11.2014 р. через відділ
документального обігу та контролю суду
до судді Окружного адміністративного
суду м. Києва Саніна Б.В. надійшла
вказана адміністративна справа
№826/19416/13-а.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 19.11.2014 р.
адміністративну справу №826/19416/13-а було
прийнято до провадження та призначено
до судового розгляду.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
залежним чином повідомлений, через
канцелярію суду подав клопотання про
розгляд справи в порядку письмового
провадження. При цьому, жодних уточнень
позовних вимог від позивача на адресу
суду не надходило.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про дату час та
місце судового розгляду справи був
належним чином повідомлений, заяв щодо
перенесення розгляду справи або
слухання справи за його відсутності до
суду не подавав, про причини неявки
суду не повідомляв.

Зважаючи на неявку в судове засідання
сторін, а також беручи до уваги
відсутність потреби заслухати свідка
чи експерта, на підставі ст.3 та ч.6 ст.128
Кодексу адміністративного судочинства
(надалі-КАС України), суд дійшов
висновку про можливість перейти до
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними в матеріалах
справи доказами.

Розглянувши наявні в матеріалах
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, в
межах заявлених позовних вимог суд
дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Енергомур» зареєстроване 14.12.2012 р.
Печерською районною у м. Києві
державною адміністрацією за
№0048407. Взято на податковий облік в
органах державної податкової служби
19.12.2012 р. за №63960.

Поряд із цим, на підставі службового
посвідчення серії НОМЕР_1 виданого ДПІ
у Печерському районі м. Києва, головним
державним ревізором-інспектором
відділу перевірок платників податків,
інспектором податкової служби I рангу
управління податкового аудиту ДПІ у
Печерському р-н ГУ Міндоходів у м. Києві
ОСОБА_1, згідно п.73.5 ст.73 Податкового
кодексу України (надалі-ПК України) та
п.4.4 Наказу ДПА України від 22.04.2011 р. №236
«Про затвердження Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок»
(надалі-Методичні рекомендації)
здійснено відповідні заходи з метою
проведення зустрічних звірок ТОВ
«Енергомур» () за період
з 01.08.2013 р. по 31.08.2013 р. та з 01.09.2013 р. по
30.09.2013 р.

За результатами проведених звірок,
відповідачем було складено Акт №2041 та
Акт №2514 про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Енергомур» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків за період з
01.08.2013 р. по 31.08.2013 р. та з 01.09.2013 р. по
30.09.2013 р., в яких відповідачем було
зроблено наступні висновки, зокрема:

- звірками не встановлено факту
реального здійснення господарських
операцій ТОВ «Енергомур» за період з
01.08.2013 р. по 30.09.2013 р. Встановлено
відсутність об'єктів оподаткування при
придбанні та продажу товарів (послуг),
які підпадають під визначення ст.22,
ст.138, ст.185 ПК України.

Не погоджуючись із діями відповідача
щодо проведення зустрічної звірки та
складення за її результатами Акту №2041
та Акту №2514, вважаючи, що податковим
органом порушено права та інтереси
позивача, останній звернувся до суду з
даним адміністративним позовом.

Водночас, ч.3 ст.2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп.62.1.3 п.6.2.1 ст.62 ПК
України (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
податковий контроль здійснюється
шляхом: перевірок та звірок відповідно
до вимог цього Кодексу, а також
перевірок щодо дотримання
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
у порядку, встановленому законами
України, що регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Окрім цього, відповідно до положень
п.73.5 ст.73 ПК України з метою отримання
податкової інформації контролюючі
органи мають право проводити зустрічні
звірки даних суб'єктів господарювання
щодо платника податків. Зустрічною
звіркою вважається співставлення
даних первинних бухгалтерських та
інших документів суб'єкта
господарювання, що здійснюється
контролюючими органами з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Таким чином, вчинення податковими
органами дій по проведенню зустрічних
звірок прямо передбачено у
повноваженнях органів державної
податкової служби. Тобто, дії по
проведенню зустрічних звірок є
частиною процесу реалізації
податковим органом повноважень,
наданих йому чинним законодавством.

В той же час, правовим актом, що
визначає механізм проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок є Порядок проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
№1232 від 27.12.2010 р. (надалі-Порядок №1232).

При цьому, відповідно до положень п.1 та
п.2 Порядку №1232, зустрічна звірка
полягає у зіставленні даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби, з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки проводяться у суб'єктів
господарювання, щодо здійснення
операцій з якими під час перевірки
платника податків та зборів виникають
сумніви стосовно факту здійснення
таких операцій або якщо існують
розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

Згідно п.3 Порядку №1232 з метою
проведення зустрічної звірки орган
державної податкової служби
(ініціатор) надсилає органу державної
податкової служби (виконавцю), на
обліку в якому перебуває суб'єкт
господарювання, запит про проведення
зустрічної звірки для підтвердження
отриманих від платника податків та
зборів даних. Зустрічна звірка може
бути проведена органом державної
податкової служби (ініціатором)
самостійно у разі, коли суб'єкт
господарювання перебуває на обліку в
тому ж органі державної податкової
служби, в якому перебуває платник
податків, або в межах одного населеного
пункту.

Відповідно до п.4 Порядку №1232 орган
державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.

В той же час, з метою впровадження
єдиного порядку направлення запитів на
проведення зустрічних звірок, а також
оформлення, передачі та накопичення
матеріалів зустрічних звірок органами
державної податкової служби
розроблені Методичні рекомендації №236.

Для проведення зустрічних звірок
відбираються суб'єкти господарювання
(контрагенти платника податків), щодо
яких виникла необхідність у
зіставленні даних первинних
бухгалтерських та інших документів з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків, в тому числі відносин, виду,
обсягу і якості операцій і розрахунків,
що здійснювалися між ними, для
з'ясування їх реальності та повноти
відображення в обліку платника
податків (п.2.1 Методичних рекомендацій
№236).

При цьому, відповідно до п.2.2 Методичних
рекомендацій №236 необхідність
проведення зустрічних звірок суб'єктів
господарювання визначається
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби за
результатами проведеного аналізу
даних та встановлених розбіжностей в
податкових деклараціях,
автоматизованих інформаційних
системах органів державної податкової
служби України (АІС ДПА України,
Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту, Єдиний реєстр
податкових накладних тощо), а також
аналізу податкової інформації та
документів, отриманих із внутрішніх (у
т.ч. від підрозділів податкової міліції
тощо) або зовнішніх джерел (у т.ч. від
платників податків), які свідчать
(можуть свідчити) про порушення такими
платниками податків податкового та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
ДПС.

Разом із тим, згідно із п.6 та п.7 Порядку
№1232 у разі отримання від суб'єкта
господарювання інформації, визначеної
у запиті, та її документального
підтвердження (протягом одного місяця
з дня, що настає за днем надходження
суб'єкту господарювання запиту) орган
державної податкової служби проводить
зустрічну звірку. За результатами
проведеної зустрічної звірки
складається довідка, яка підписується
суб'єктом господарювання (законним чи
уповноваженим представником) і
посадовими особами органу державної
податкової служби та особисто
вручається суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку або
надсилається суб'єкту господарювання
за його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.

Водночас, абз.4 п.3.2 Методичних
рекомендацій №236 передбачено, що у разі
відсутності в органі ДПС - виконавця
запитуваної інформації та її
документального підтвердження, такий
орган протягом 2-х робочих днів з дня
отримання запиту надсилає завірений
печаткою Запит про надання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою (місцезнаходженням, податковою
адресою) рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному (уповноваженому)
представникові під розписку. Такий
запит реєструється як вихідна
кореспонденція у загальному порядку
(аналогічний зміст викладено у в п.4
Порядку №1232).

Поряд із цим, у п.4.5 Методичних
рекомендацій №236 визначено, що при
отриманні від суб'єкта господарювання
(у встановлений ст.73 Кодексу термін)
інформації, визначеної у запиті, та її
документального підтвердження
відповідальний підрозділ проводить
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання протягом 3 робочих днів
з дня, наступного за днем отримання
такої інформації та її документального
підтвердження.

В свою чергу, відповідно до п.73.2 ст.73 ПК
України платники податків та інші
суб'єкти інформаційних відносин
зобов'язані подавати інформацію,
визначену у запиті контролюючого
органу, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
запит.

Так, за твердженнями відповідача
викладених в письмових запереченнях, з
метою проведення зустрічної звірки ТОВ
«Енергомур», щодо підтвердження
господарський відносин з платниками
податків за період з 01.08.2013 р. по 30.09.2013
р., податковим органом були складені
письмові запити, зокрема:

- №17599/10/26-55-22-01-10 від 24.10.2013 р. «Про
надання інформації та її
документального підтвердження»
(надалі - Запит №17599), в якому останній
просив позивача надати завірені копії
документів з питань правильності
декларування податкових зобов'язань та
податкового кредиту за період серпень
2013 р.;

- №24011/10/26-55-22-01-10 від 25.11.2013 р. «Про
надання інформації та її
документального підтвердження»
(надалі - Запит №24011), в якому відповідач
просив позивача надати завірені копії
документів з питань правильності
декларування податкових зобов'язань та
податкового кредиту за період вересень
2013 р.

При цьому, відповідачем було вчинено
відповідні заходи з метою вручення
вищезазначених запитів позивачу, однак
інформації по запитам №17599 та №24011
отримано не було. Більше того,
відповідачем було встановлено
фактичну відсутність позивача за його
місцезнаходженням про що, ДПІ у
Печерському р-н ГУ Міндоходів у м. Києві
було складено Акт №2041 та Акт №2514.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про
інформацію» податкова інформація -
сукупність відомостей і даних, що
створені або отримані суб'єктами
інформаційних відносин у процесі
поточної діяльності і необхідні для
реалізації покладених на контролюючі
органи завдань і функцій у порядку,
встановленому ПК України.

Згідно із ст.71 ПК України
інформаційно-аналітичне забезпечення
діяльності державної податкової
служби - комплекс заходів із збору,
опрацювання та використання
інформації, необхідної для виконання
органами державної податкової служби
покладених на них функцій та завдань.

Відповідно до ст.74 ПК України податкова
інформація, зібрана відповідно до
цього Кодексу, може зберігатися та
опрацьовуватися в інформаційних базах
контролюючих органів або
безпосередньо посадовими (службовими)
особами контролюючих органів. Перелік
інформаційних баз, а також форми і
методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику. Зібрана
податкова інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на контролюючі
органи функцій та завдань.

На час звернення до суду із
адміністративним позовом, чинними були
Методичні рекомендації щодо
організації та проведення камеральних
перевірок податкової звітності
платників податків, крім перевірок
податкової декларації про майновий
стан і доходи та податкової декларації
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця, затверджені наказом
Міністерства доходів і зборів України
№165 від 14.06.2013 р. (надалі - Методичні
рекомендації №165).

Вказані Методичні рекомендації №165
були запроваджені в органах
Міністерства доходів і зборів України
з метою поліпшення адміністрування
податків, повноти декларування
податкових зобов'язань в умовах
впровадження спеціального програмного
забезпечення для удосконалення діючих
процедур проведення камеральних
перевірок, що покращить якість
матеріалів перевірок та сприятиме
зменшенню термінів їх проведення.

В п.1.3 Методичних рекомендацій №165
визначено, що під час реалізації
Методичних рекомендацій
використовуються такі програмні
продукти: підсистеми інформаційної
системи «Податковий блок» -
«Реєстрація ПП», «Обробка податкової
звітності та платежів», «Податковий
аудит», «Аналітична система», «Облік
платежів»; єдиний реєстр податкових
накладних; АРМ «Митниця»; підсистема
«Реєстрація та облік РРО та книг обліку
розрахункових операцій АІС «Реєстри
платників податків».

Єдина система «Податковий блок» та її
підсистеми є програмними продуктами,
створеними для використання органами
Державної податкової служби для
обробки зібраної інформації в
автоматичному режимі.

Водночас, суд зазначає, що питання
діяльності інформаційної системи
«Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України»
регулювалось іншим підзаконним
нормативно-правовим актом, який із
прийняттям Методичних рекомендацій
№165 втратив чинність, а саме -
Методичними рекомендаціями щодо
взаємодії органів державної
податкової служби при проведенні
перевірок податкових декларацій з
податку на додану вартість з
урахуванням інформації розшифровок
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість у
розрізі контрагентів, затверджені
наказом Державної податкової
адміністрації України №266 від 18.04.2008 р.
«Про організацію взаємодії органів
державної податкової служби при
проведенні перевірок податкових
декларацій з податку на додану
вартість з урахуванням інформації
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів».

Отже, з вищевикладеного вбачається, що
станом на дату судового розгляду такої
системи як «Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України» не
існує, при цьому суд звертає увагу, що
жодних змін або уточнень позовних
вимог, позивачем до суду надано не було.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.11 КАС України
суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог.

В той же час, метою розробки
автоматизованих інформаційних систем
є створення єдиного
програмно-технічного комплексу для
автоматизації процесу реєстрації,
обліку платників податків на всіх
рівнях структури органів державної
податкової служби, прийому та обробки
електронних звітних податкових
документів, формування зведеної
інформації про надходження податкових
платежів, нарахування податкових
зобов`язань та їх сплату у розрізі
окремих податків і зборів.

Джерелами формування автоматизованих
систем є, зокрема, відомості стосовно
реєстраційних та облікових даних
платника податків, його банківських
рахунків, інформація, що надходить від
інших органів виконавчої влади, у тому
числі Пенсійного фонду України,
Державної казначейської служби
України, Державного комітету статистки
України, митних органів та органів
внутрішніх справ, податкових органів
центрального та обласного рівнів.

Крім того, в окремих інформаційних
системах обліковуються дані, що
створені або отримані податковим
органом у процесі поточної діяльності,
у тому числі інформація про
наявність/відсутність підприємства за
його місцезнаходженням, видачу або
анулювання свідоцтв про реєстрацію
платником податку на додану вартість,
направлення на адресу платника
відповідних запитів, надходження
відповідей на них, облік результатів
контрольно-перевірочної роботи за
окремими податками і зборами тощо.

Об'єктом автоматизації є процес
співставлення даних податкової
звітності з податку на додану вартість,
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту, розрахунків
коригування сум податку контрагентів з
використанням інформації, викладеної в
актах/довідках перевірки платника
податку (камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) у розрізі контрагентів,
донарахованих сум податкового
зобов`язання.

Система призначена для проведення
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на центральному рівні та
забезпечує доступ до результатів
співставлення підрозділам органів
державної податкової служби на
регіональному та районному рівні для
відпрацювання отриманих результатів
та використання їх для подальшої
контрольно-перевірочної роботи.

Так, суд звертає увагу на те, що, жодних
доказів на підтвердження факту
внесення відповідачем змін до
автоматизованої інформаційної системи
«Податковий блок» позивачем до суду
надано не було. Інформації про фактичне
внесення записів про Акт №2041 та Акт
№2514 до автоматизованої інформаційної
системи «Податковий блок» в матеріалах
справи відсутні.

Крім того, позивач не надав жодних
доказів на підтвердження того, що
відповідач вчинив протиправні дії по
зміні відомостей щодо ТОВ «Енергомур»,
що містяться в інформаційних системах
органів доходів і зборів та, відповідно
які, згідно доводів позивача,
підлягають відновленню. При цьому,
жодних первинних документів, що
підтверджують здійснення
господарських відносин з платниками
податків за період з 01.08.2013 р. по 30.09.2013
р., позивачем до суду також надано не
було.

Враховуючи викладене, судом під час
розгляду даної адміністративної
справи не встановлено, що податковим
органом вчинено протиправні дії по
внесенню записів до електронних
інформаційних баз даних щодо ТОВ
«Енергомур» на підставі Акту №2041 та
Акту №2514, відтак в частині позовних
вимог щодо зобов'язання відповідача
відновити відомості в інформаційних
базах даних відповідача по звітності
ТОВ «Енергомур», що були змінені на
підставі вищезазначених актів, суд
вважає за необхідне відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне
відмовити в частині позовних вимог
щодо заборони відповідачу
використовувати інформацію, викладену
в Актах №2041 та №2514, зокрема, передавати
та враховувати її в результатах інших
зустрічних звірок, з огляду на
наступне.

Так, суд вважає за необхідне звернути
увагу на зміст Рекомендації Комітету
Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно
здійснення адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р.
на 316-й нараді, відповідно до якої під
дискреційним повноваженням слід
розуміти повноваження, яке
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду - тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень на відповідність
закріпленим ч.3 ст.2 КАС України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання прав та вимог
законодавства, інакше було б порушено
принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує
надання адміністративному суду
адміністративно дискреційних
повноважень - ключовим завданням якого
є здійснення правосуддя, від так
завданням адміністративного суду є
контроль за легітимністю прийняття
рішення.

Так, ПК України визначено функції та
правові основи діяльності
контролюючих органів, зокрема,
визначено вичерпний перелік податків
та зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства. Тобто
повноваження щодо складання та надання
або передачі актів перевірок належать
до виключної компетенції спеціально
уповноваженого на те органу, а отже є
його дискреційними повноваженнями.

За таких обставин суд, дотримуючись
принципів законності, поділу влади, а
також компетенції, визначеної
Конституцією та законами України, не
має права перебирати на себе
повноваження державної податкової
служби щодо вирішення питання щодо
використання інформації викладеної в
Актах №2041 та №254, зокрема щодо її
передачі та вираховування в
результатах інших перевірок.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

В ч.1, ч.4, ч.5 та ч.6 ст.72 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст.72 цього
Кодексу. Суб'єкт владних повноважень
повинен подати суду всі наявні у нього
документи та матеріали, які можуть бути
використані як докази у справі. У разі
невиконання цього обов'язку суд
витребовує названі документи та
матеріали. Суд може збирати докази з
власної ініціативи. Якщо особа, яка
бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до положень ст.94 КАС України
судовий збір на користь позивача не
відшкодовується.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 11, 69, 71, 86,
158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергомур» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити дії - відмовити в
повному обсязі.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
Б.В. Санін