Справа № 2а/1570/4508/2011
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а/1570/4508/2011

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Марин П. П. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина Л.В., Яковлева Ю.В.

за участю секретаря - Цуцкірідзе М.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 16
липня 2012 року за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Суворовському районі
м.Одеси Одеської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2011 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Суворовському районі
м.Одеси Одеської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування рішення від
12 квітня 2011 року №, яким до
позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції в сумі 2 992 810 грн. за
порушення п.12 ст.3, ст.6 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що в 2011 році вона перебувала
на спрощеній системі оподаткування, а
тому не зобов'язана була вести облік
товарних запасів за місцем їх
реалізації та зберігання. Для
визначення результатів власної
підприємницької діяльності платник
єдиного податку веде Книгу обліку
доходів і витрат за формою №10, в якій в
обов'язковому порядку заповнюються
лише графи «період обліку», «витрати на
виробництво продукції», «сума виручки
(доходу)», «чистий дохід». Підставою для
відображення в акті перевірки не
облікованої продукції став акт
інвентаризації, про наявність якого
позивачу взагалі не було відомо. Поряд
з цим, перевірку проведено особами, які
не мали повноважень на її здійснення, а
акт перевірки складено з порушенням
встановлених законодавством строків.

За наслідками розгляду
адміністративного позову Одеським
окружним адміністративним судом 16
липня 2012 року ухвалено постанову про
відмову в задоволенні
адміністративного позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2.

Приймаючи означене рішення, Одеський
окружний адміністративний суд виходив
з того, що при заповненні Книги обліку
доходів і витрат за формою №10
позивачем порушено вимоги Порядку
ведення книги обліку доходів та витрат,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №1269 від 26.09.2001р.,
зокрема, не заповнено графи «чистий
дохід» та «документально підтверджені
витрати». Суд знайшов обґрунтованими
посилання позивача, що чинне
законодавство не дозволяє податковому
органу самостійно проводити
інвентаризацію, однак, на думку суду,
зняття залишків співробітниками УПМ
ДПА в Одеській області не являється
здійсненням процедури інвентаризації,
а є формою реалізації у відповідності
до Закону України «Про міліцію» та
Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» права щодо
проведення перевірок по фактах
порушення законодавства.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та неповне з'ясування обставин справи,
просить суд скасувати оскаржуване
судове рішення та постановити нове -
про задоволення її позову у повному
обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при
розгляді справи судом першої інстанції
не взято до уваги посилання позивача на
численні порушення з боку відповідача
щодо підстав призначення фактичної
перевірки, оформлення її результатів
та складання акту перевірки. Висновок
ДПІ у Суворовському районі м.Одеси
Одеської області Державної податкової
служби про порушення порядку ведення
Книги обліку за формою №10 не може
вважатися порушенням обліку товарних
запасів, оскільки Книга призначена
виключно для обліку доходів та
видатків підприємця, а не для обліку
товарів.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув та
обговорив доводи апеляційної скарги,
перевірив матеріали справи та вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі направлень від 04.03.2011р. №15/26,
№16/26 та №17/26, виданих ДПА в Одеській
області, наказу ДПА в Одеській області
від 04.03.2011р. №621, відповідно до ст.20,
п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80
Податкового кодексу України, у період з
05.03.2011р. по 18.03.2011р. державним податковим
ревізором-інспектором управління
оподаткування фізичних осіб ДПІ у
Суворовському районі м.Одеси
Коломейчуком Р.П., старшим
оперуповноваженим з особливо важливих
справ практичного відділу управління
оперативно-розшукової діяльності УПМ
ДПА в Одеській області капітаном
податкової міліції Черняєвим А.О. та
старшим оперуповноваженим з особливо
важливих справ управління
оперативно-розшукової діяльності УПМ
ДПА в Одеській області підполковником
податкової міліції Павелко А.М.
проведено фактичну перевірку ФОП
ОСОБА_2 з питань дотримання порядку
здійснення платником податків
розрахункових операцій, ведення
касових операцій, наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв, у тому числі
свідоцтв про державну реєстрацію,
виробництва та обігу підакцизних
товарів, дотримання законодавства щодо
укладення трудових договорів,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами), за
результатами якої складено акт
перевірки №10/17-0442/НОМЕР_1 від 21 березня
2011 року.

У висновках акту перевірки вказується
на порушення позивачем п.12 ст.3, ст.6
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та п.4 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва», в частині порушення
встановленого порядку ведення обліку
товарів за місцем реалізації та
зберігання на загальну суму реалізації
1 496 405 грн.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що
05.03.2011р. співробітниками УПМ ДПА в
Одеській області було проведено
інвентаризацію залишків ТМЦ, які
знаходяться на реалізації у магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно акту про результати проведеної
інвентаризації загальна вартість ТМЦ
за місцем реалізації склала 1 496 405 грн.
Перевіркою встановлено, що в порушення
вимог п.12 ст.3, ст.6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» та п.4 Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва», з урахуванням вимог
Порядку видачі свідоцтва про сплату
єдиного податку, затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
від 29.10.1999р. №599, ФОП ОСОБА_2 не
обліковано товари за місцем їх
реалізації, а саме в Книзі обліку
доходів і витрат від 15.06.2009р. №1085,
наданій до перевірки, у графі «витрати
на виробництво продукції» не
відображено придбання (отримання)
товарів, загальна вартість яких за
цінами реалізації складає 1 496 405 грн.

12 квітня 2011 року, на підставі акту
перевірки №10/17-0442/НОМЕР_1 від 21.03.2011р.,
ДПІ у Суворовському районі м.Одеси
прийнято рішення №, яким до
позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції в сумі 2 992 810 грн. за
порушення п.12 ст.3, ст.6 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Відмовляючи в задоволенні позову ФОП
ОСОБА_2 про визнання протиправним та
скасування вказаного рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, суд першої інстанції дійшов
висновку, що відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень, на якого ч.2 ст.71
КАС України покладено обов'язок
доказування в адміністративному суді
правомірності прийнятих ним рішень,
доведено наявність порушень,
зафіксованих актом перевірки
№10/17-0442/НОМЕР_1 від 21.03.2011р. та, у зв'язку
з цим, правомірність визначення
позивачу фінансових санкцій в
подвійному розмірі не облікованих
товарів.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком Одеського окружного
адміністративного суду. При цьому,
апеляційний суд виходить з наступного.

В акті перевірки зазначено та
підтверджено матеріалами справи, що у
2011 році ФОП ОСОБА_2 здійснювала
діяльність на умовах спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності.

Згідно заяви ФОП ОСОБА_2 від 13.12.2010р. про
право застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності на
2011 рік, основними видами діяльності
позивача були: 51.45.0 - оптова торгівля
парфюмерно-косметичними товарами; 52.33.0
- роздрібна торгівля
парфюмерно-косметичними товарами; 51.19.0
- посередництво в торгівлі товарами
широкого асортименту.

Пунктом 4 Указу Президента України від 3
липня 1998 року «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва»
визначено, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності для
суб'єктів малого підприємництва може
застосовуватися поряд з діючою
системою оподаткування, обліку та
звітності, передбаченою
законодавством, на вибір суб'єкта
малого підприємництва.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Згідно зі ст.6 Закону облік товарних
запасів фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

В свою чергу Указом Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва», передбачено, що
суб'єкти малого підприємництва, які
застосовують спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності,
ведуть книгу обліку доходів та витрат,
що підлягають оподаткуванню
відповідно до цього Указу. Її форма та
порядок ведення встановлюються
Державною податковою адміністрацією
України.

Порядком ведення книги обліку доходів
і витрат, затвердженого Постановою КМУ
від 26.09.2001р. №1269, передбачено, що книга
обліку доходів і витрат ведеться
суб'єктами підприємницької діяльності
- фізичними особами, оподаткування
доходів яких здійснюється згідно із
законодавством з питань оподаткування
суб'єктів малого підприємництва (у тому
числі шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку), а також
особами, які мають пільговий торговий
патент для продажу товарів (крім
підакцизних) (надання послуг)
відповідно до законодавства з питань
патентування деяких видів
підприємницької діяльності, якщо такі
особи не є платниками податку на додану
вартість згідно із законодавством.

Зазначеним вище Порядком передбачено,
що суб'єктами підприємницької
діяльності до книги заносяться такі
відомості: порядковий номер запису,
дата здійснення операції, пов'язаної з
проведеними витратами або отриманим
доходом, сума витрат за фактом їх
здійснення, в тому числі заробітна
плата найманого працівника, сума
вартості товарів, отриманих для їх
продажу, сума виручки від продажу
товарів ( надання послуг) - з підсумком
за день.

На виконання Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» видано наказ ДПА
України від 29.10.1999р. №599 «Про
затвердження Свідоцтва про сплату
єдиного податку та Порядку його
видачі».

Згідно з п.8 Порядку видачі Свідоцтва
про сплату єдиного податку для
визначення результатів власної
підприємницької діяльності на
підставі хронологічного відображення
здійснених господарських і фінансових
операцій, платник єдиного податку веде
Книгу обліку доходів і витрат згідно з
додатком №10 до Інструкції про
прибутковий податок з громадян,
затвердженої наказом Головної
державної податкової інспекції
України від 21.04.1993р. №12. При цьому
обов'язковому заповненню підлягають
лише графи "період обліку", "витрати на
виробництво продукції", "сума виручки
(доходу)", "чистий дохід".

Як вбачається з матеріалів перевірки
при винесенні рішення про застосування
штрафних санкцій до ФОП ОСОБА_2
податкова інспекція виходила з того, що
записи щодо обліку товару в Книзі
обліку доходів і витрат були відсутні.

Однак, податковий орган не взяв до
уваги, що за порушення ведення Книги
обліку доходів та витрат передбачено
адміністративну відповідальність
(ст.164-1 КУпАП), а не відповідальність,
передбачену п.12 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», оскільки Книга обліку доходів
і витрат не передбачає ведення обліку
товарних запасів, а встановлює лише
обов'язок зазначати відповідні суми
доходів та витрат.

Колегія суддів вважає, що відповідач
безпідставно ототожнює облік товарних
запасів і облік доходів і витрат.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави вважати, що обов'язок ведення
обліку товарних запасів не міг бути
покладений на фізичних
осіб-підприємців, які здійснювали
підприємницьку діяльність за
спрощеною системою оподаткування
відповідно до Указу Президента України
від 03 липня 1998 року №727/98 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (чинного на час
виникнення спірних відносин).

Натомість фізичні особи-підприємці,
які перебували на загальній системі
оподаткування, відповідно до вимог
пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» були зобов'язані
вести облік товарних запасів у порядку,
визначеному чинним законодавством.

Такий зміст правового регулювання
відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, висловленій
ним у постанові від 11.06.2013р. у справі
№21-147а13.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Варто зазначити, що чинне на час
виникнення спірних правовідносин,
податкове законодавство не дозволяло
податковому органу самостійно
проводити інвентаризацію. На підставі
п.15 ст.11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» органи
державної податкової служби були
наділені лише правом вимагати від
керівників підприємств, установ і
організацій, що перевіряються,
проведення інвентаризацій основних
фондів, товарно-матеріальних цінностей
та коштів, а у разі відмови у проведенні
таких інвентаризацій - звернутися до
суду щодо спонукання до проведення
такої інвентаризації.

В оскаржуваній постанові Одеський
окружний адміністративний суд дійшов
висновку, що зняття залишків
співробітниками УПМ ДПА в Одеській
області не являється здійсненням
інвентаризації, а є, у відповідності до
Закону України «Про міліцію» та Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», реалізацією права
проведення перевірок по фактах
порушення законодавства.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки про проведення саме
інвентаризації залишків ТМЦ зазначено
в акті перевірки №10/17-0442/НОМЕР_1 від
21.03.2011р., а додатком №1 до акту перевірки
є акт інвентаризації. Доводів
протилежного відповідачем не надано.

На підставі вищевикладеного, судова
колегія приходить до висновку, що ФОП
ОСОБА_2 не має обов'язку ведення обліку
товарних запасів за місцем реалізації
продукції в розумінні п.12 ст.3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а тому
застосування до неї штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 2 992 810 грн. за
порушення вказаної норми є незаконним.
А відтак, прийняте ДПІ у Суворовському
районі м.Одеси рішення від 12 квітня 2011
року № про застосування штрафних
(фінансових) санкцій підлягає
скасуванню.

Щодо посилань апелянта на порушення
порядку проведення перевірки та
складання за її результатами акту
перевірки, то суд апеляційної
інстанції приходить до наступного.

Законом, який регулював основні засади
функціонування та діяльності органу
державної податкової служби є Закон
України «Про державну податкову службу
в Україні», в ст.1 якого зазначено, що до
системи органів державної податкової
служби належать: ДПА України, державні
податкові адміністрації в АРК,
областях, містах Києві та Севастополі,
державні податкові інспекції в
районах, містах, районах у містах. ДПА
України, серед іншого організовує
роботу державних податкових
адміністрацій та державних податкових
інспекцій, пов'язану із здійсненням
контролю за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари у встановленому законом
порядку.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання апелянта на відсутність у
старшого оперуповноваженого з
особливо важливих справ практичного
відділу управління
оперативно-розшукової діяльності УПМ
ДПА в Одеській області капітана
податкової міліції Черняєва А.О. та
старшого оперуповноваженого з
особливо важливих справ управління
оперативно-розшукової діяльності УПМ
ДПА в Одеській області підполковника
податкової міліції Павелка А.М.
повноважень на проведення фактичної
перевірки, оскільки такі повноваження
підтверджуються направленнями від
04.03.2011р. №15/26 та №16/26, виданими ДПА в
Одеській області та наказом ДПА в
Одеській області від 04.03.2011р. №621.

Більше того, вважаючи, що перевірку
здійснюватимуть не уповноважені на те
особи, позивач, на підставі ст.81 ПК
України, мала право не допустити
посадових осіб УПМ ДПА в Одеській
області до її проведення, однак таким
правом не скористалася.

Допущені же в написані номеру акту
перевірки та ім'я позивача помилки, а
також порушення строків складання акту
перевірки самі по собі не впливають на
вирішення даної справи.

Не знаходять свого обґрунтування і
твердження апелянта, що відповідач не
мав права проводити перевірку за
відсутності осіб, визначених п.80.7 ст.80
Податкового кодексу України, оскільки
в акті перевірки зазначено, що
перевірку проведено з відома та у
присутності ФОП ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність порушень з сторони
податкового органу щодо підстав та
порядку проведення фактичної
перевірки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Згідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення судом норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Оскільки при прийнятті рішення
Одеський окружний адміністративний
суд допустив порушення норм
матеріального права, постанова від 16
липня 2012 року підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови суду про
задоволення позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2012
року скасувати та прийняти нову
постанову.

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м.Одеси Одеської області
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м.Одеси Одеської області
Державної податкової служби від 12
квітня 2011 року №.

Постанова суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:
Димерлій О.О.

Судді:
Романішин В.Л.

Яковлев Ю.В.