Справа № 803/2475/14
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Справа № 803/2475/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Пухер
Л.Р.,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Луцького міського відділу
Управління Державної міграційної
служби України у Волинській області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з адміністративним
позовом до Луцького міського відділу
Управління Державної міграційної
служби України у Волинській області
(Луцький МВ УДМСУ у Волинській області)
про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13
вересня 2014 року позивач звернулася до
Луцького МВ УДМСУ у Волинській області
з метою подання документів на
оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон. Позивачем було подано органу
міграційної служби наступні документи:
заяву-анкету встановленого зразка,
паспорт громадянина України, копію
виданої податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см та
оригінал квитанції про сплату
державного мита.

Проте, в порушення вимог постанови
Кабінету Міністрів України № 231 від 31
березня 1995 року "Про затвердження
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення",
крім вищеперерахованих документів,
працівник Луцького МВ УДМСУ у
Волинській області вимагав надання
додаткових документів: заяви-доручення
для оформлення довідки про несудимість
та ксерокопії паспорта громадянина
України. Крім того, наполягав на
обов'язковій оплаті добровільної
платної послуги вартістю 87,15 грн. за
видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон та оплаті 120,00 грн.
за бланк паспорта з обов'язковим
наданням квитанцій про оплату цих
послуг. Позивач з такими вимогами
працівника Луцького МВ УДМСУ у
Волинській області не погодилася,
оскільки такі вимоги постановою
Кабінету Міністрів України від 31
березня 1995 року № 231 не передбачені.
Луцьким МВ УДМСУ у Волинській області
було відмовлено позивачу у прийнятті
документів на оформлення та видачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон.

Позивач оскаржила відмову у прийнятті
документів на оформлення та видачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон шляхом подання 17
вересня 2014 року письмової заяви та
скарги на ім'я начальника Луцького МВ
УДМСУ у Волинській області. Проте,
листом від 08 жовтня 2014 року за № 0710/91-К
відповідачем запропоновано позивачу
оплатити вартість послуг за оформлення
та видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон в розмірі 87,15 грн.
та вартість бланка паспорта в розмірі
120,00 грн., а також повторно звернутися до
відповідного підрозділу ДМС України з
переліком документів, визначених
пунктом 9 додатку № 4 до наказу ДМС
України від 11 березня 2013 року № 48 (у
редакції наказу ДМС України від 15
жовтня 2013 року № 232).

Позивач вважала такі дії щодо відмови в
прийнятті документів на оформлення
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон неправомірними, така
відмова не ґрунтується на нормах
чинного законодавства України,
оскільки діючі нормативно-правові акти
не передбачають обов'язку заявника
надавати додаткові документи,
замовляти та додатково оплачувати
окремі платні послуги, які він не
замовляв, не отримував та не мав наміру
отримувати з метою оформлення паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, а у зв'язку з прийняттям
постанови Кабінету Міністрів України
від 11 квітня 2011 року № 292 "Про внесення
змін до постанов Кабінету Міністрів
України від 31 січня 1992 року № 47 і від 04
червня 2007 року № 795", було виключено
абзац другий пункту 1, який
встановлював плату за бланк
закордонного паспорта.

Позивач просила визнати протиправними
дії Луцького МВ УДМСУ у Волинській
області щодо відмови їй в прийнятті
документів для оформлення та видачі
паспорта громадянина України для
тимчасового виїзду за кордон з підстав
несплати платних послуг, які позивач не
замовляла, не отримувала та не мала
намірів щодо їх отримання, за
оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон в сумі 87,15 грн., а також з
підстав несплати за бланк паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон в сумі 120,00 грн. та зобов'язати
Луцький МВ УДМСУ у Волинській області
прийняти документи та розглянути
питання щодо оформлення і видачі
позивачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон на підставі
поданих нею документів та відповідно
до Правил оформлення і видачі
паспортів громадянина України для
виїзду за кордон і проїзних документів
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 31
березня 1995 року № 231, кваліфікувати
протиправні дії та притягнути до
відповідальності посадових осіб
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4

В письмових запереченнях проти позову
від 17 грудня 2014 року (а.с. 19-71) Управління
Державної міграційної служби України у
Волинській області позов не визнало з
наступних підстав.

Позивач у відповідності до Порядку
надання підрозділами Міністерства
внутрішніх справ та Державної
міграційної служби платних послуг,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1098 від 26 жовтня 2011
року, Переліку платних послуг, які
можуть надаватися органами та
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України 04 червня 2007
року № 795, для отримання паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон повинна була оплатити вартість
послуг, наданих Луцьким МВ УДМСУ у
Волинській області, та вартість бланка
паспорта. Оскільки процедура
оформлення та видачі паспорта
передбачає вчинення дій не тільки щодо
прийняття від заявника документів, а й
цілого комплексу дій, які визначають
зміст послуг з оформлення та видачі
такого паспорта, тому вимога щодо
сплати вартості послуг з оформлення
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон та вартості бланка
паспорта, як передумова для надання
позивачу відповідної адміністративної
послуги, є обґрунтованою. З метою
забезпечення встановлення єдиного на
всій території України порядку надання
адміністративних послуг підрозділами
ДМС України зразки інформаційних та
технологічних карток адміністративних
послуг розроблені та затверджені ДМС
України, а керівники територіальних
підрозділів позбавлені можливості
вносити будь-які зміни до затверджених
ДМС України зразків інформаційних
карток в частині визначення порядку та
умов надання адміністративних послуг,
оскільки вони є типовими та єдиними для
будь-яких територіальних підрозділів
ДМС України.

В судове засідання позивач не прибула,
проте подала до суду письмову заяву про
розгляд справи за її відсутності (а.с.
16).

Представник відповідача в судовому
засіданні адміністративний позов не
визнає з підстав, викладених у
письмових запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, з'ясувавши всі обставини у
справі та перевіривши їх доказами,
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення частково з таких мотивів
та підстав.

Відповідно до Положення про Управління
Державної міграційної служби України у
Волинській області, затвердженого
наказом Державної міграційної служби
України від 18 липня 2014 року № 28,
Управління є територіальним органом
Державної міграційної служби України
та їй підпорядковується; є юридичною
особою; здійснює свої повноваження на
території
адміністративно-територіальної
одиниці безпосередньо та через відділи
(сектори) міграційної служби в області,
відділи (сектори) міграційної служби в
районах, районах у містах; здійснює
оформлення і видачу громадянам
України, які постійно проживають в
Україні, документів, що посвідчують
особу та підтверджують громадянство,
затримує видачу та вилучає ці
документи у передбачених
законодавством випадках.

Згідно з Положенням про Луцький
міський відділ Управління Державної
міграційної служби України у
Волинській області (Луцький МВ),
затвердженим наказом Управління ДМС
України у Волинській області від 27
грудня 2012 року № 199, Луцький МВ УДМС
України у Волинській області є
територіальним підрозділом Управління
Державної міграційної служби України у
Волинській області та
підпорядковується начальнику
Управління або за рішенням начальника -
одному з його заступників. Луцький МВ
має свою печатку; здійснює оформлення і
видачу громадянам України, які
постійно проживають в Україні,
документів, що посвідчують особу та
підтверджують громадянство, затримує
видачу та вилучає ці документи у
передбачених законодавством випадках.

Тому суд вважає, що Управління ДМС
України у Волинській області вправі як
юридична особа, якій підпорядковується
її територіальний підрозділ - Луцький
МВ УДМС України у Волинській області,
подавати заперечення проти
адміністративного позову і
уповноважувати довіреністю свого
працівника на представництво в суді
інтересів Луцького МВ УДМС України у
Волинській області.

Судом встановлено, що 13 вересня 2014 року
позивач особисто звернулася до
Луцького МВ УДМСУ у Волинській області
з метою подання документів на
оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, подавши при цьому заяву- анкету
(а.с.7), паспорт громадянина України (а.с.
8), копію картки фізичної особи-
платника податків (а.с. 9), дві
фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (а.с. 9а),
квитанцію про сплату державного мита в
сумі 170,00 грн. (а.с.6).

Як слідує із матеріалів справи, вказані
документи не були прийняті
працівниками Луцького МВ УДМСУ у
Волинській області та повернуті
позивачу, зокрема з тих підстав, що
позивач не надала документів про
оплату послуги вартістю 87,15 грн. за
оформлення та видачу паспорта
громадянина України для тимчасового
виїзду за кордон та про оплату вартості
бланка паспорта в розмірі 120,00 грн.

Не погодившись з відмовою у прийомі
документів, позивач подала заяву та
скаргу від 13 вересня 2014 року начальнику
Луцького МВ УДМСУ у Волинській області.

Листом від 08 жовтня 2014 року за № 0710/79-К
відповідачем запропоновано позивачу
оплатити вартість послуг за оформлення
та видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон в розмірі 87,15 грн.
та вартість бланка паспорта в розмірі
120,00 грн., а також повторно звернутися до
відповідного підрозділу ДМС України з
переліком документів, визначених
пунктом 9 додатку № 4 до наказу ДМС
України від 11 березня 2013 року № 48 (у
редакції наказу ДМС України від 15
жовтня 2013 року № 232) (а.с.10-12).

Згідно із частиною другою статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюються на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України) у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

При вирішенні спору судом дії
відповідача, як суб'єкта владних
повноважень, перевірялись на
відповідність вимогам частини третьої
статті 2 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів
правомірність дій щодо відмови
позивачу у прийнятті документів для
оформлення та видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон з підстави ненадання квитанцій
про сплату вартості послуги за
оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон в розмірі 87,15 грн. та вартості
бланка паспорта в розмірі 120,00 грн., з
огляду на таке.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України та порядок
розв'язання спорів у цій сфері
регулюються Законом України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" від 21 січня
1994 року № 3857-XII (далі - Закон № 3857-XII).

Стаття 1 даного Закону передбачає право
громадян України виїхати з України,
крім випадків, передбачених цим
Законом, та в'їхати в Україну.
Документами, що дають право на виїзд з
України і в'їзд в Україну та
посвідчують особу громадянина України
під час перебування за її межами, є,
зокрема, паспорт громадянина України
для виїзду за кордон (стаття 2 Закону №
3857-ХІІ).

Відповідно до абзацу другого частини
першої статті 4 Закону № 3857-ХІІ
оформлення паспорта громадянина
України для виїзду за кордон
провадиться громадянам України, які
постійно проживають в Україні і
досягли 18-річного віку, - за особистим
клопотанням про отримання паспорта або
через своїх законних представників до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
громадянства. Порядок оформлення,
видачі, обміну, повернення, вилучення,
знищення, визнання недійсним паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон визначається Кабінетом
Міністрів України. Бланки паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон виготовляються на замовлення
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
громадянства.

Крім того, статтею 7 даного Закону
закріплено, що правила оформлення і
видачі паспортів, їх тимчасового
затримання та вилучення визначаються
відповідно до цього Закону Кабінетом
Міністрів України і підлягають
опублікуванню. З метою реалізації
наведеної бланкетної норми Кабінетом
Міністрів України 31 березня 1995 року
було прийнято постанову № 231, якою
затверджено Правила оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення (далі - Правила
№ 231).

Пунктом 10 Правил № 231 встановлено, що
для оформлення паспорта у разі
тимчасового виїзду за кордон
подається: заява-анкета встановленого
зразка; паспорт громадянина України,
свідоцтво про народження (для осіб
віком до 16 років) (після прийняття
документів повертається); копія
виданої податковим органом довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера,
крім осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи; дві
фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;
квитанція про сплату державного мита
або документ, що підтверджує право на
звільнення від його сплати.

Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету
Міністрів України від 21 січня 1993 року №
7-93 "Про державне мито" (далі - Декрет №
7-93) платниками державного мита на
території України є фізичні та
юридичні особи за вчинення в їхніх
інтересах дій та видачу документів, що
мають юридичне значення,
уповноваженими на те органами.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Декрету
№ 7-93 державне мито справляється за
видачу нового зразка паспорта
громадянина України (крім обміну нині
діючого паспорта на паспорт нового
зразка); за оформлення нового зразка
паспорта громадянина України для
поїздки за кордон; за видачу громадянам
України закордонного паспорта на право
виїзду за кордон або продовження
строку його дії. Підпунктом "б" пункту 6
статті 3 Декрету № 7-93 встановлено, що
ставка державного мита за видачу
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон встановлюються в
розмірі 10 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, тобто 170,00 грн.

Разом з тим, у пункті 27 розділу І
Переліку платних послуг, які надаються
підрозділами Міністерства внутрішніх
справ та Державної міграційної служби,
розмір плати за їх надання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 04 червня 2007 року
№ 795 (у редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 26 жовтня 2011 року
№ 1098), визначено розмір плати за
оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, що становить 87,15 грн.

Суд на підставі аналізу наведених вище
норм чинного законодавства України
приходить до висновку про те, що сплата
встановленого Декретом № 7-93
державного мита покриває вартість
витрат, пов'язаних із вчиненням
відповідачем дій щодо видачі
громадянам України паспорта на право
виїзду за кордон, у тому числі й
вартість бланка такого паспорта,
вартість персоналізації, з огляду на що
вимога повторної оплати тих самих дій
(послуг) на підставі іншого
нормативно-правового акта є
протиправною.

При цьому, неправомірною є й вимога
відповідача стосовно сплати вартості
бланка у розмірі 120,00 грн. у зв'язку з
тим, що Порядок надання підрозділами
Міністерства внутрішніх справ та
Державної міграційної служби платних
послуг, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 26
жовтня 2011 року № 1098 (далі - Порядок №
1098), на який посилається Луцький МВ
УДМСУ у Волинській області, не
встановлює розмір такого
відшкодування, не передбачають його й
Правила № 231.

На думку суду, умови, які є
обов'язковими для виконання при
оформленні та видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, встановлюються виключно
положеннями Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" та Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 31 березня 1995 року
№ 231.

Аналогічна правова позиція викладена і
в постанові Верховного Суду України
від 03 грудня 2013 року у справі № 21-416а13,
яка в силу частини першої статті 244-2 КАС
України є обов'язковою для всіх
суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

При цьому, суд не бере до уваги
посилання відповідача у листі від 08
жовтня 2014 року № 0710/79-к (а.с.10-12) та в
письмових запереченнях проти
адміністративного позову (а.с. 19-25) на
положення Закону України "Про
адміністративні послуги" від 06 вересня
2012 року № 5203-VІ (далі - Закон № 5203-VІ) та
норми Порядку надання підрозділами
Міністерства внутрішніх справ та
Державної міграційної служби платних
послуг, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26
жовтня 2011 року № 1098, з огляду на таке.

Статтею 9 Закону № 5203-VІ визначено, що
адміністративні послуги надаються
суб'єктами надання адміністративних
послуг безпосередньо, через центри
надання адміністративних послуг та/або
через Єдиний державний портал
адміністративних послуг; фізична
особа, у тому числі фізична
особа-підприємець, має право на
отримання адміністративної послуги
незалежно від реєстрації її місця
проживання чи місця перебування, крім
випадків, установлених законом, заява
на отримання адміністративної послуги
подається в письмовій чи усній формі.

Відповідно до статті 11 цього ж Закону
при наданні адміністративних послуг у
випадках, передбачених законом,
справляється плата (адміністративний
збір). Розмір плати за надання
адміністративної послуги
(адміністративного збору) і порядок її
справляння визначаються законом з
урахуванням її соціального та
економічного значення. Плата за
надання адміністративної послуги
(адміністративний збір) зараховується
до державного або відповідного
місцевого бюджету. Плата за надання
адміністративної послуги
(адміністративний збір) вноситься
суб'єктом звернення одноразово за весь
комплекс дій та рішень суб'єкта надання
адміністративних послуг, необхідних
для отримання адміністративної
послуги (включаючи вартість бланків,
експертиз, здійснюваних суб'єктом
надання адміністративної послуги,
отримання витягів з реєстрів тощо).
Стягнення за надання адміністративних
послуг будь-яких додаткових не
передбачених законом платежів або
вимагання сплати будь-яких додаткових
коштів забороняється.

Частина друга статті 20 зазначеного
Закону визначає, що до набрання
чинності законом, що визначає перелік
адміністративних послуг та розміри
плати за їх надання (адміністративні
збори), плата за надання
адміністративних послуг
(адміністративний збір) при зверненні
за отриманням платних
адміністративних послуг сплачується у
порядку і розмірах, встановлених
законодавством.

Таким чином, положення Закону № 5203-VІ
передбачають сплату адміністративної
послуги одноразово за весь комплекс
дій та рішень суб'єкта надання
адміністративних послуг, необхідних
для отримання адміністративної
послуги (включаючи вартість бланків).
Проте, на даний час відповідний закон,
що визначає перелік адміністративних
послуг та розміри плати за їх надання
(адміністративні збори) не прийнятий, а
тому відповідна плата повинна
сплачуватися у порядку і розмірах,
встановлених законодавством, а саме
Декретом № 7-93, оскільки інші платежі
спеціальними правовими актами, що
регулюють правовідносини з оформлення
і видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон, - Законом № 3857-ХІІ
та Правилами № 231, не передбачені.

Крім того, згідно з пунктами 2, 3 Порядку
№ 1098 послуги надаються за письмовою
заявою фізичних або юридичних осіб із
зазначенням їх прізвища, імені, по
батькові (найменування), місця
реєстрації/проживання
(місцезнаходження) та виду послуги, а
також за постановою (ухвалою) суду в
цивільних та господарських справах;
оплата наданих послуг здійснюється
шляхом перерахування замовником
коштів через банки, відділення
поштового зв'язку або
програмно-технічні комплекси
самообслуговування.

Отже, з аналізу наведених положень
Порядку № 1098 можна зробити висновок
про те, що послуги, які надаються
органами Державної міграційної служби
не мають обов'язкового характеру та
надаються лише за бажанням особи, на
підставі поданої нею письмової заяви,
тобто відповідач з огляду на положення
Порядку № 1098 не може вимагати плати за
адміністративні послуги.

З матеріалів адміністративної справи
не вбачається подання позивачем такої
письмової заяви до територіального
органу ДМС України, позивач не
отримувала та не виявляла бажання
отримувати від відповідача додаткові
послуги, а відтак вимоги відповідача
сплатити платежі за оформлення та
видачу паспорта громадянина України
для виїзду за кордон, які не
передбачені Законом № 3857-XII та
Правилами № 231, є безпідставними.

Суд не приймає до уваги твердження
представника відповідача про те, що
ОСОБА_2 звернулась із заявою для
оформлення паспорту для виїзду за
кордон до неналежного територіального
підрозділу міграційної служби, що є
підставою для відмови у позові
виходячи із наступного.

Як встановлено у судовому засіданні
відповідні документи про оформлення
паспорту для виїзду за кордон позивач
подала до Луцького МВ УДМС України у
Волинській області і відповідно їй в
прийняті документі було відмовлено
саме цим органом. Вказане
підтверджується і вілповіддю
відповідача на скаргу позивача від
08.10.2014 року. Підставою для відмови в
прийнятті документів були несплата
відповідних платежів, про що зазначено
вище, а не звернення для оформлення
документів до неналежного відповідача.

Тому суд дає оцінку діям того органу
який безпосередньо вчиняв відповідні
дії по заяві позивача, а саме Луцького
МВ УДМС України у Волинській області.

Таким чином, з урахуванням
встановлених обставин справи та
наведених норм чинного законодавства
України, виходячи із наданих суду
статтею 162 КАС України повноважень, суд
вважає за необхідне прийняти постанову
про часткове задоволення позовних
вимог з обранням способу захисту, який
би гарантував дотримання і захист прав,
свобод, інтересів позивача, а саме:
визнати протиправними дії Луцького МВ
УДМС України у Волинській області щодо
відмови позивачу у прийнятті
документів для оформлення та видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон з підстави ненадання
квитанцій про сплату вартості послуги
за оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон в розмірі 87,15 грн. та вартості
бланка паспорта в розмірі 120,00 грн.

Суд вважає, що в даному випадку позовні
вимоги позивача про зобов'язання
вчинити дії відповідача щодо
оформлення паспорту для виїзду за
кордон не підлягають до задоволення
враховуючи наступне.

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" визначено, що
громадянам України, які постійно
проживають в Україні і досягли
18-річного віку, - за особистим
клопотанням про отримання паспорта або
через своїх законних представників до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
громадянства. У виняткових випадках (за
наявності вимог держави, до якої
здійснюється виїзд, чи вимог
міжнародної організації, для участі в
заходах якої здійснюється виїзд, а
також у разі виїзду на постійне
проживання за кордон усиновленої
іноземцями дитини - громадянина
України) паспорт може бути оформлено до
досягнення громадянином 18-річного
віку. Порядок оформлення, видачі,
обміну, повернення, вилучення,
знищення, визнання недійсним паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон визначається Кабінетом
Міністрів України. Бланки паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон виготовляються на замовлення
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
громадянства.

Пунктом 5 правил визначено, що заява
щодо оформлення паспорта/проїзного
документа подається особисто або через
своїх законних представників до:
управлінь (відділів) у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб головних управлінь,
управлінь МВС в Автономній Республіці
Крим, областях, м. Києві та Севастополі
(далі - територіальні органи), відділів
(секторів) у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
міських, районних управлінь, відділів
МВС (далі - підрозділи) за місцем
проживання в Україні або
міжрегіональних центрів видачі
паспортних документів незалежно від
місця проживання в Україні.

Тобто нормами законодавства визначено,
що заява про оформлення паспорту для
виїзду за кордон подається до
головного управління міграційної
служби або до територіального органу
за місцем реєстрації особи.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач зареєстрована за адресою
проживання с. Маяки Луцького району
Волинської області.

Тому для оформлення паспорту вона
повинна звернутись або до Управління
ДМС України у Волинській області або до
Луцького Районного сектору ДМС України
у Волинській області.

Враховуючи вищевикладене вимога про
зобов'язання вчинити дії щодо
оформлення паспорту для виїзду за
кордом Луцького МВ УДМС України у
Волинській області є безпідставною.

Також суд приходить до висновку, що
позовні вимоги про кваліфікування
протиправних дій та притягнення до
відповідальності посадових осіб
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 задоволенню не
підлягають, оскільки до повноважень
адміністративного суду не належить
вирішення питання про притягнення до
відповідальності посадових осіб за
допущені порушення законодавства.

Згідно із частиною третьою статті 94 КАС
України якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено. На думку суду,
оскільки позовні вимоги немайнового
характеру задоволено частково, тому на
користь позивача слід частково
присудити з Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 36,54 грн.,
сплачений 08 грудня 2014 року в сумі 73,08
грн. (а.с.2).

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160 ч.3, 162, 163, 186
КАС України, на підставі Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", постанови
Кабінету Міністрів України від 31
березня 1995 року №231 "Про затвердження
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення",
суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Луцького
міського відділу Управління Державної
міграційної служби України у
Волинській області щодо відмови у
прийнятті документів ОСОБА_2 для
оформлення та видачі паспорта
громадянина для виїзду за кордон з
підстав несплати вартості послуги за
оформлення та видачу паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон в сумі 87 (вісімдесят сім гривень)
15 копійок та вартості бланка паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон в сумі 120 (сто двадцять) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
НОМЕР_1) судові витрати у сумі 36 грн.
(тридцять шість гривень) 54 копійки.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 29 грудня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
Р.С. Денисюк