Справа № 826/20217/13-а
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Підприємства з іноземними інвестиціями “Лукойл-Україна”

до

Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі

про

визнання протиправними та скасування приписів від 31.10.2013 року,

В С Т А Н О В И В :

Підприємство з іноземними інвестиціями “Лукойл-Україна” звернулось до суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі про визнання протиправними та скасування приписів №9 від 31.10.2013 року та №10 від 31.10.2013 року. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що висновки відповідача про невідповідність відібраних зразків бензину та дизельного палива під час проведення перевірки АЗС №27-01 позивача за адресою: м. Севастополь, вул. Чорнореченська 144 не ґрунтуються на дійсних обставинах справи. Проведене незалежною лабораторією випробування арбітражних проб відібраних відповідачем зразків бензину та дизельного палива підтвердило відповідність палива позивача вимогам діючих норм та стандартів, що свідчить про протиправність приписів та їх скасування.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв’язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2013 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі проведено планову перевірку належної ПІІ “Лукойл-Україна” АЗС, розташованої за адресою м. Севастополь, вул.. Чорноріченська, 144 на предмет дотримання вимог законодавства в сфері захисту прав споживачів, про що складено акт перевірки №000322.

22 жовтня 2013 року начальником Інспекції було прийнято рішення №3 про відбір зразків продукції, на підставі якого перевіряючими було складено акти відбору №3/1 про відбір зразку бензину автомобільного RON 92 UNLEADED GASOLINE та 3/2 про відбір зразку дизельного палива Евро сорт С, вид III (ДТ-5). .

Відібрані зразки було направлено до 308 випробувальної лабораторії паливо-мастильних матеріалів Чорноморського флоту, яка має Атестат Акредитації Національного агентства з акредитації України від 20.03.2012 року №2Н623.

За результатами випробування 25.10.2013 року 308 випробувальною лабораторією паливо-мастильних матеріалів Чорноморського флоту складені протоколи випробувань: (1) №77, відповідно до якого дизельне паливо Евро сорт С, вид III (ДТ - 5) не відповідає вимогам ДСТУ 4840:07 “Паливо дизельне підвищеної якості. Технічні умови”, за показниками “температура спалахнення в закритому тиглі”; (2) №78, відповідно до якого бензин автомобільний RON 92 UNLEADED GASOLINE не відповідає вимогам “ДСТУ 4839:2007 “Бензини автомобільні підвищеної якості. Технічні умови”, для марок А-92- Євро, по показнику “тиск насиченої пари”.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 18 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” у разі незгоди з результатами експертизи (випробування) суб'єкт господарювання має право оскаржити їх у суді, суб'єкт господарювання за своєю ініціативою може провести експертизу (випробування) зразка, що залишився в нього, в уповноваженій та/або акредитованій організації.

Користуючись вище вказаними нормами Закону за ініціативою позивача проведено випробування дослідження арбітражних проб бензину автомобільного марки RON 92 та дизельного палива ЕВРО, що залишилось у ПІІ “Лукойл-Україна” після відібрання зразків, виконання якої було доручено ТОВ “Випробувальний центр паливо-мастильних матеріалів”.

Згідно Паспорту якості № 9662 від 13.11.2013 року ТОВ “Випробувальний центр паливо-мастильних матеріалів”, вбачається, що бензин автомобільний марки RON 92 з АЗС № 27-01 ПІІ “Лукойл-Україна” (акт відбору проб від 22.10.13 року), відповідає вимогам ДСТУ 4839:2007.

Згідно Паспорту якості № 9663 від 13.11.2013 року ТОВ “Випробувальний центр паливо-мастильних матеріалів”, вбачається, що дизельне паливо Евро з АЗС № 27-01 ПІІ “Лукойл-Україна” (акт відбору проб від 22.10.13 року), відповідає вимогам ДСТУ 4840:2007.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” від 05.04.2007, який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 18 Закону “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” передбачено, що суб'єкт господарювання за своєю ініціативою може провести експертизу (випробування) зразка, що залишився в нього, в уповноваженій та/або акредитованій організації. У разі розходження результатів експертизи (випробування), проведених органом державного нагляду (контролю) та суб'єктом господарювання, спір вирішується судом.

Матеріали справи свідчать, що позивачем було проведено окреме дослідження відібраних відповідачем зразків, яке було доручено ТОВ “Випробувальний центр паливо-мастильних матеріалів”. Випробувальним дослідженням було встановлено відповідність нафтопродуктів позивача встановленим чинним законодавством нормативам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України “Про захист прав споживачів” спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право: давати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів.

Зі змісту п.2, п. 3, п. 4 Положення про порядок тимчасового припинення діяльності підприємств сфери торгівлі, громадського харчування і послуг, які систематично реалізують недоброякісні товари, порушують правила торгівлі та надання послуг, умови зберігання і транспортування товарів, затвердженого Постановою Верховної Ради, ВР України, від 25.01.1995, № 26/95-ВР, вбачається, що рішення про тимчасове припинення діяльності господарюючих суб'єктів приймається з метою усунення господарюючими суб'єктами причин, внаслідок яких систематично реалізуються (виробляються) недоброякісні товари, порушуються правила торгівлі та надання послуг, не додержуються умови зберігання і транспортування товарів.

Діяльність господарюючих суб'єктів тимчасово припиняється у разі, коли інші заходи впливу не дали чи не дадуть належних результатів, зокрема виявлення недоліків, причини яких не можуть бути усунуті негайно, а подальша діяльність господарюючого суб'єкта може заподіяти шкоду життю, здоров'ю чи майну споживачів.

4. Рішення про тимчасове припинення діяльності господарюючого суб'єкта приймається на підставі акта перевірки і оформляється приписом державного органу у справах захисту прав споживачів. Копія цього припису надсилається господарюючому суб'єкту або вручається його представникові, а також надсилається власнику господарюючого суб'єкта або уповноваженому ним органові, який здійснює управління майном господарюючого суб'єкта.

В матеріалах справи відсутні докази систематичної реалізації позивачем недоброякісних товарів, застосування інших заходів впливу, які не дали чи не дадуть належних результатів.

Виходячи з обставин справи, враховуючи вищевказаний Висновкок експерта та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем здійснювався відпуск неякісного дизельного палива, внаслідок чого Інспекцією було правомірно винесено припис №10 від 31.10.2013 року про припинення (заборону) реалізації дизельного палива.

У той же час, враховуючи те, що досліджувані зразки бензину відповідають вимогам якості, суд приходить до висновку, що винесення припису №9 від 31.10.2013 року є необґрунтованим.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Підприємства з іноземними інвестиціями “Лукойл-Україна” задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати припис №9 від 31.10.2013 року Інспекції з питань захисту прав споживачів у м. Севастополі про припинення (заборону) реалізації бензину автомобільного.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4. Судові витрати в сумі 34,41 грн. (тридцять чотири гривні 41 коп.) присудити на користь Підприємства з іноземними інвестиціями “Лукойл-Україна” за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур