Справа № 804/17251/14
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 р. Справа № 804/17251/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Неклеса О.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовною заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТНП.КОМ» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про визнання протиправним дій,
скасування рішення, скасування картки
відмови та зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТНП.КОМ» (далі - ТОВ
«ТНП.КОМ», позивач) звернулось до суду з
адміністративним позовом до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
(далі - Дніпропетровська митниця,
відповідач), в якому, з урахуванням
уточнень до адміністративного позову,
просить:

- визнати протиправними дії
Дніпропетровської митниці з видачі
картки відмови в прийнятті митному
оформленні випуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення від 27.06.2014 р. № 110130000/2014/00101 і
прийняття рішення про коригування
митної вартості товарів від 27.06.2014 р. №
110130000/2014/500042/1;

- скасувати картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
товарів від 27.06.2014 р. № 110130000/2014/00101;

- скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів від 27.06.2014 р.
№110130000/2014/500042/1 та визначити миту
вартість заявлену декларантом в ВМД
№ 110130000/2014/505356 від 01.07.2014 р. та
ВМД № 110130000/2014/505351 від 27.06.2014 р. за ціною
контракту;

- зобов'язати відповідача зарахувати
надмірно сплачені позивачем кошти за
ВМД № 110130000/2014/505351 та ВМД №
110130000/2014/505356 в загальній сумі
116108, 72 грн., а саме сплата за
ввізне мито - 26070, 15 грн. й ПДВ 70389, 39 грн.,
також за ввізне мито - 21689, 00 грн. й ПДВ
5310, 58 грн. в рахунок майбутніх платежів.

В обґрунтування позову зазначено, що
рішенням відповідача від 27.06.2014 р.
№ 110130000/2014/500042/1 відмовлено
позивачу у митному оформленні товару
за заявленою декларантом митною
вартістю та скориговано митну вартість
до рівня митної вартості ідентичного
товару. Представник позивача зазначав,
що дотримуючись приписів ст. 53 Митного
кодексу України (далі - МК України),
позивачем до митного органу були
надані всі необхідні документи для
підтвердження заявленої митної
вартості товару. Проте, відповідач не
визнав заявлену позивачем митну
вартість товару з урахуванням наданих
підтверджуючих документів, 27.06.2014 р.
Дніпропетровської митницею було
скориговано митну вартість товару та
прийняті оскаржувані рішення та картка
відмови. Митну вартість визначено на
раніше заявленій ВМД. Позивач вважає,
що вказане рішення є протиправним,
оскільки прийняте суб'єктом владних
повноважень всупереч вимогам чинного
законодавства України, з суттєвим
порушенням порядку здійснення
контролю за митною вартістю товарів і
перевищенням повноважень.
Представником позивача 11.12.2014 р. подано
до суду клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представником відповідача 19.11.2014 р.
надані письмові заперечення проти
адміністративного позову, в яких, з
урахуванням додаткових пояснень,
зазначено, що при прийнятті рішення про
коригування митної вартості товарів
від 27.06.2014 р. №
110130000/2014/500042/1 відповідач діяв у межах та
у спосіб встановленими Конституцією та
законами України, зазначене рішення
прийняте відповідно до норм чинного
законодавства. Представник
відповідача зазначила, що за
результатами контролю наявності в
підтверджуючих документах усіх
відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості, посадовими особами митного
органу встановлено, що документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, містять
суттєві розбіжності, у зв'язку з чим
відповідачем прийнято оскаржуване
рішення та картка відмови. Позивачем не
підтверджено заявлені відомості про
митну вартість товарів, не надано всіх
додатково запитаних відповідачем
документів, які б обґрунтовано
доводили вартісні показники товару, що
імпортується. Представник відповідача
в судове засідання не прибув,
відповідно до відмітки на клопотанні
представника позивача про розгляд
справи в порядку письмового
провадження, представник відповідача
не заперечувала проти розгляду
адміністративної справи в порядку
письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

У відповідності до ст. 128 КАС України
суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши письмові докази по справі,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач 27.06.2014 р. звернувся до
Дніпропетровської митниці для
здійснення митного оформлення товару:
посуд для пиття із звичайного скла
механічного виготовлення без ніжки не
оздоблений.

Товар надійшов на адресу ТОВ «ТНП.КОМ»
від компанії «Gurallar Pazarlama VE Ticaren A.S.», м.
Кутахія, Турція.

Між компанією «Gurallar Pazarlama VE Ticaren A.S.», м.
Кутахія, Турція (Продавець) та ТОВ
«ТНП.КОМ» м. Дніпропетровськ, Україна
(Покупець) 01.04.2013 р. укладено
зовнішньоекономічний контракт №
Gurallar-TNP-201304001, за умовами якого (п.1.1)
продавець зобов'язується поставити, а
покупець зобов'язується прийняти та
оплатити на умовах FOB, - Порт
Відвантаження (Инкотермс 2000) товари,
асортимент, номенклатура, кількість,
ціна и порт відвантаження яких
зазначається в Специфікації до цього
Контракту, яка складається сторонами
на кожну окрему поставку та є
невід'ємною частиною контракту.
Відповідно до п.2.1 контракту, ціни за
цим контрактом встановлюються в
доларах США на умовах FOB Порт
відвантаження та зазначаються в
Специфікації на відповідну поставку.

Пунктом 3.1 вищезазначеного контракту
передбачено, що строк поставки
встановлюються в Специфікації для
кожної поставки товару. Заказ
вважається розміщеним і прийнятим в
провадження з моменту підписання
Специфікації на даний заказ обома
Сторонами.

В специфікації № 0018 від 16.06.2014 р. умови
поставки визначено як FOB Стамбул.

На виконання умов контракту та
додаткової угоди до нього компанія
«Gurallar Pazarlama VE Ticaren A.S.» м. Кутахія, Турція
відповідно до інвойсу № 086749 від
17.06.2014 р. поставила на територію України
для позивача наступний товар:

- набір склянок 350 мл. TRU 6 шт. в
подарунковій упаковці, загалом коробок
1008 всього 48384 шт.;

- набір склянок 350 мл. TRU 6 шт. в
подарунковій упаковці, загалом коробок
1030 всього 49440 шт.;

- набір склянок 350 мл. TRU 6 шт. в
подарунковій упаковці, загалом коробок
1134 всього 54432 шт.;

- набір склянок 350 мл. TRU 6 шт. в
подарунковій упаковці, загалом коробок
1163 всього 55824 шт.;

- набір склянок 350 мл. TRU 6 шт. в
подарунковій упаковці, загалом коробок
864 всього 41472 шт.;

- набір склянок 350 мл. TRU 6 шт. в
подарунковій упаковці, загалом коробок
864 всього 41472 шт.

Всього було поставлено товару на
загальну суму 99 239,18 дол. США.

Для здійснення митного оформлення
товару позивач звернувся до
Дніпропетровської митниці шляхом
подачі митної декларації № 110130000/2014/505351
від 27.06.2014 р. та № 110130000/2014/505356 від
01.07.2014 р., яких митна вартість товару
визначена за методом № 1 - за ціною
договору (основний метод) відповідно до
ст. 58 МК України.

На підтвердження митної вартості
товару ТОВ «ТНП.КОМ» надано митному
органу для митного оформлення товару
наступні документи: картку обліку
особи, яка здійснює операції з товарами
№ 110/2012/0001487 від 11.04.2014 р.; акт про
проведення огляду (переогляду) товарів,
транспортних засобів, ручної поклажі
та багажу
№ 500060702/2014/004801 від 25.06.2014 р.; міжнародну
автомобільну накладну (СМR)
№ 088 від 25.06.2014 р.; міжнародну
автомобільну накладну (СМR) № 31010 від
25.06.2014 р.; міжнародну автомобільну
накладну (СМR) № 31011 від 25.06.2014 р.;
міжнародну автомобільну накладну (СМR)
№ 31033 від 25.06.2014 р.; міжнародну
автомобільну накладну (СМR) № 388 від
25.06.2014 р.; міжнародну автомобільну
накладну (СМR) № 808 від 25.06.2014 р.;
коносамент від 20.06.2014 р.,
некласифікований комерційний документ
(довідка тр-их витрат 1720) від 26.06.2014 р.;
прейскурант виробника товару від 12.06.2014
р.; висновок про вартісні
характеристики товару, підготовлений
спеціалізованою експертною
організацію від 26.06.2014 р.;
рахунок-фактури № 86749 від 17.06.2014 р.;
додаткову угоду № 2 від 15.04.2014 р.;
додаткову угоду № 3 від 25.05.2014 р.;
специфікацію № 0018 від 16.06.2014 р.;
контракт с постачальником від 01.04.2013 р.;
інформацію по позитиві результати
здійснення радіологічного контролю
товару, що не підлягають екологічному
контролю № 9000 від 24.06.2014 р.; інформація
про позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару № 2761 від 20.06.2014 р.; екологічну
декларацію № 40193 від 24.06.2014 р.; експортну
ВМД від 17.06.2014 р., сертифікат якості від
17.06.2014 р.; митну декларацію від 27.06.2014 р.
№ 110130000/2014/505308.

Судом встановлено та зазначено
представником Дніпропетровської
митниці, що за результатами
проведеного контролю із застосуванням
системи управління ризиками
Автоматизованою системою аналізу та
управління ризиками відповідно до ст.
337 МК України в автоматизованому
порядку за митними деклараціями №
110130000/2014/505351 від 27.06.2014 р. та №
110130000/2014/505356 від 01.07.2014 р. було виявлено
ризик щодо можливого заниження митної
вартості та сформовано повідомлення
щодо необхідності здійснення
перевірки правильності визначення
митної вартості, звернувши увагу на
вартість ідентичних або подібних
товарів.

Посадовою особою Дніпропетровської
митниці відповідно до п. 4.1 ст. 54 МК
України здійснено контроль наявності в
підтверджуючих документах усіх
відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості. В результаті такого контролю
встановлено, що подані
товаросупроваджуючі документи містять
розбіжності, а саме: в інвойсі умовами
сплати встановлено 100% сплата в термін
після дати відвантаження з порту
відвантаження (датою виходу з порту
відвантаження є дата вказана в
коносаменті (згідно специфікації № 0018
від 16.06.2014 р.) - 20.06.2014 р.); в пакувальному
листі не зазначені
зовнішньоекономічний договір інвойс
згідно якого надійшов вантаж; надана
комерційна пропозиція не містить
необхідної інформації ідентифікації
яким чином вона отримана; в декларації
країни відправлення наявні
невідповідності з товаросупровідними
документами: пункт відправлення
вантажу вказаний Ambarli Gumruk, у
конасаменті - пункт відправлення Istambul,
а порт відправлення Mardas, також не
вказаний пункт прибуття в Україні; в
гр. 44 зазначені реквізити наступних
документів, що не відповідають наданим
або відсутні в наданому пакеті
документів: інвойси не відповідають
наданому до митного оформлення інвойсу
(наданий - 86749 від 17.06.2014 р., а зазначений
в декларації країни відправлення 86749
2013/D1-06347 від 17.06.2014 р.), та який не
надається до митного оформлення і не
вказаний в жодному наданому документі;
наступні зазначені документи відсутні
в наданому пакеті документів: 24/09/2013-23659;
VN:; 23.10.13/2; у графі 20 не
зазначений пункт прибуття товару.

Митним органом сформоване електронне
повідомлення-вимогу про необхідність
подання протягом 10 календарних днів
додаткових документів, за умови яких
може бути визначено митну вартість
товару, а саме: якщо рахунок сплачено -
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару; за
наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; якщо
здійснювалось страхування - страхові
документи, а також документи, що
містять відомості про вартість
страхування; рахунки про сплату
комісійних, посередницьких послуг,
пов'язаних з виконанням умов договору
(угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чиавторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, прейскуранти
(прас-листи) виробника товару;
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

27.06.2014 р. позивач повідомив
Дніпропетровську митницю про
неможливість надання додаткових
документів у 10-денний термін.

У зв'язку з виявленою невідповідністю
обраного декларантом методу
визначення митної вартості посадовою
особою відповідача прийнято рішення
про коригування митної вартості
товарів № 110130000/500042/1 від 27.06.2014 р., в
якому зазначено про неподання
позивачем до митного оформлення
документів, які підтверджують складові
митної вартості у відповідності до
вимог ч. 2-4 ст. 53 МК України.

За митними деклараціями № 110130000/2014/505351
від 27.06.2014 р. та №
110130000/2014/505356 від 01.07.2014 р. відповідачем
видано картку відмови від 27.06.2014 р. №
110130000/2014/00101.

Приймаючи оскаржувані рішення та
картку відмови, митний орган виходив з
того, що рівень заявленої декларантом
митної вартості товару становить 1, 29
дол. США за кг, а рівень митної вартості
ідентичних та подібних (аналогічних)
товарів, оформлених за ВМД
№ 100270001/2014/208334 від 13.05.2014 р., що
розрахована декларантом та визнана
митним органом згідно основного метода
за ціною угоди, становить 1, 71 дол. США за
кг.

У зв'язку з незгодою з прийнятими
рішеннями, за заявою декларанта
оцінювані партії товару випущені у
вільний обіг на підставі ч. 7 ст. 55 МК
України за митною вартістю, визначеною
декларантом та забезпеченням сплати
різниці між сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю,
визначеною декларантом та сумою митних
платежів, обчисленою згідно з митною
вартістю, визначеною митним органом
відповідно до прийнятого рішення про
коригування митної вартості товарів №
110130000/500042/1 від 27.06.2014 р. шляхом надання
фінансових гарантій.

17.09.2014 р. ТОВ «ТНП.КОМ» звернулось до
митного органу із листом, яким надано
додаткові документи: прас-лист
виробника від 08.02.2014 р., платіжне
доручення № 9 від 26.08.2014 р., платіжне
доручення № 10 від 26.08.2014 р., переклад
інвойсу № 86749 від 17.06.2014 р., листи про
пакування з перекладами від 17.06.2014 р.,
переклад експортної декларації від
17.06.2014 р., договір транспортного
експедирування, заявку на
транспортування, рахунок перевезення,
платіжне доручення на перевезення № 1697
від 15.07.2014 р., переклад коносаменту,
висновок експерта ТПП № ГО-2841 від 26.06.2014
р.

За результатами розгляду додаткових
документів відповідачем встановлено,
що виявлені розбіжності позивачем так
і не було усунено. Враховуючи
невідповідність відомостей у наданих
документах, виявлених під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості та за
результатами розгляду додатково
наданих підприємством документів,
неможливість проведення обчислення
заявленого рівня митної вартості на
підставі наданих документів,
Дніпропетровською митницею листом від
23.09.2014 р. № 6017/04-50-52
повідомлено позивача про відсутність
підстав для визнання заявленої
декларантом митної вартості та
скасування рішення про коригування
митної вартості.

Таким чином, судом з'ясовано, що
фактичною підставою винесеного
рішення є розбіжності у документах
наданих до митного органу, які
унеможливлюють обчислення митної
вартості.

Правомірність прийняття митним
органом оскаржуваного рішення та
картки відмови є предметом розгляду в
даній адміністративній справі.

Згідно положень ч. 2 статті 52 МК України,
декларант, який заявляє митну вартість
товару, зобов'язаний подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

У відповідності до ч. 1 ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає органу доходів і
зборів документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 335 МК України передбачено,
що разом з митною декларацією митному
органу подаються рахунок або інший
документ, який визначає вартість
товару, та, у випадках, встановлених цим
Кодексом, декларація митної вартості. У
встановленому цим Кодексом порядку в
митній декларації декларантом або
уповноваженою ним особою зазначаються
відомості про: 1) документи, що
підтверджують повноваження особи, яка
подає митну декларацію; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або інші документи, що
підтверджують право володіння,
користування та/або розпорядження
товарами; 3) транспортні (перевізні)
документи; 4) комерційні документи,
наявні у особи, яка подає декларацію; 5)
у разі необхідності - документи, що
підтверджують дотримання заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності; 6)
документи, що підтверджують дотримання
обмежень, які виникають у зв'язку із
застосуванням захисних,
антидемпінгових та компенсаційних
заходів (за наявності таких обмежень); 7)
у випадках, передбачених цим Кодексом, -
документи, що підтверджують країну
походження товару; 8) у разі
необхідності - документи, що
підтверджують сплату та/або
забезпечення сплати митних платежів; 9)
у разі необхідності - документи, що
підтверджують право на пільги із
сплати митних платежів, на
застосування повного чи часткового
звільнення від сплати митних платежів
відповідно до обраного митного режиму;
10) у разі необхідності - документи, що
підтверджують зміну термінів сплати
митних платежів; 11) у разі необхідності
- документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів та обраний
метод її визначення відповідно до
статті 53 цього Кодексу.

У відповідності до положень п. 24 ч. 1 ст. 4
МК України, митний контроль -
сукупність заходів, що здійснюються з
метою забезпечення додержання норм
цього Кодексу, законів та інших
нормативно-правових актів з питань
державної митної справи, міжнародних
договорів України, укладених у
встановленому законом порядку.

Відповідно до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року, за митними органами
зберігається право перевіряти
інформацію імпортерів щодо визначення
митної вартості, з точки зору її
повноти і правильності (стаття 17 та
додаток III, параграф 6 Угоди).

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

З метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган,
відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має
право:

1. упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2. письмово запитувати від декларанта
або уповноваженої ним особи
встановлені ст. 53 МК України, додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3. здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів;

4. проводити в порядку, визначеному ст.
ст. 345 - 354 МК України, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5. звертатися до митних органів інших
країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6. застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Статтею 54 МК України передбачено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 МК України.

За результатами здійснення контролю
правильності визначеннямитної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Положеннями ст. 337 МК України
встановлено, що перевірка документів
та відомостей, які відповідно до статті
335 цього Кодексу подаються митним
органам під час переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України, здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій (шляхом проведення
формато-логічного контролю, контролю
співставлення, контролю із
застосуванням системи управління
ризиками) та в інші способи,
передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 33 МК України,
інформаційні ресурси органів доходів і
зборів - це сукупність електронної
інформації, що включає електронні дані,
створені, оброблені та накопичені в
інформаційних системах органів
доходів і зборів.

Наказом Державної митної служби
України від 13 липня 2012 р. № 362
затверджено Методичні рекомендації
щодо роботи посадових осіб митних
органів з аналізу, виявлення та оцінки
ризиків при здійсненні контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України.

Пунктом 2.3 Методичних рекомендацій
визначено, що якщо за результатами
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
посадовою особою митного органу
встановлено ризик заявлення неповних
та/або недостовірних відомостей про
митну вартість, у тому числі невірне
визначення митної вартості, або якщо за
результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, які підтверджують
митну вартість товарів, встановлені
підстави для запиту документів,
перелік яких визначений частинами
третьою та/або четвертою статті 53 МК
України, посадова особа митного органу
у графі «Для відміток митного органу»
ДМВ на паперовому носії робить запис
про необхідність подання документів
для підтвердження митної вартості
товарів із складенням переліку таких
документів, зазначає час, дату і
прізвище, ставить свій підпис та
проставляє відбиток особистої
номерної печатки (пункт 2.3. наказу
Міністерства фінансів України від
24.05.2012 року № 599 «Про затвердження Форми
декларації митної вартості та Правил
її заповнення»).

При електронному декларуванні
посадова особа за допомогою
автоматизованої системи митного
оформлення створює та надсилає
декларанту або уповноваженій ним особі
засвідчене електронним цифровим
підписом електронне повідомлення про
необхідність подання документів
відповідно до частин третьої та/або
четвертої статті 53 Кодексу для
підтвердження митної вартості товарів
із складанням їх переліку.

Суд погоджується з доводами
відповідача про наявність
розбіжностей у поданих позивачем до
Дніпропетровської митниці документах
на підтвердження митної вартості
товару за митними деклараціями, у
зв'язку з чим у митного органу виникли
сумніви у правильності визначення
митної вартості товару. Отже, у митного
органу були підстави для витребування
у позивача додаткових документів.

Як вже було встановлено судом та
підтверджено сторонами, позивачем
листом від 17.09.2014 р. до
Дніпропетровської митниці додатково
надано документи для підтвердження
заявленої митної вартості.

Дніпропетровською митницею розглянуто
надані позивачем документи та
встановлено, що виявлені відповідачем
раніше розбіжності підприємством так і
не усунуто.

Суд погоджується з такою позицією
органу доходів і зборів з огляду на
наступне.

Подані до митного органу пакувальні
листи не ідентифікуються з зазначеною
поставкою, адже відсутні жодні
посилання на зовнішньоекономічний
договір та інвойс, згідно якого
надійшов вантаж.

Позивачем було подано до митного
органу комерційну пропозицію від
виробника, але неможливо встановити
якому адресату вона надіслана та яким
чином її отримав позивач. Дана
комерційна пропозиція адресована
«Олесі» та жодної згадки про покупця не
надано. Також, даною комерційною
пропозицією встановлені «спеціальні
ціни», що може свідчити про наявність
додаткових знижок, які у відповідності
до ст. 8 Угоди про застосування статті VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
1994 р. мають бути включені до митної
вартості товару.

Поряд з цим, експортна митна декларація
містила розбіжності з іншими, поданими
до митного органу, товаросупровідними
документами:

1. різні пункти відправлення: - у
експортній декларації - Ambarli Gumruk, у
конасаменті - пункт відправлення Istambul,
а порт відправлення Mardas, також не
вказаний пункт прибуття в Україні. Дані
розбіжності впливають на митну
вартість товару, адже безпосередньо
стосуються додаткових транспортних
витрат.

2. в експортній декларації (гр. 44)
зазначені документи, які не були подані
до митного органу (24/09/2013-23659; список
VN:; разрешение 23.10.13/2), а також
інший інвойс - 17.06.14/86749 2013/01-06347.

Позивачем завезено товар на умовах
поставки FОВ - Стамбул. Відповідно до
Офіційних правил тлумачення Інкотермс
термін «франко-борт» означає, що
поставка є здійсненою продавцем, коли
товар перейшов через поручні судна в
названому порту відвантаження. Це
означає, що з цього моменту усі витрати
й ризики втрати чи пошкодження товару
повинен нести покупець. Покупець
зобов'язаний за власний рахунок
укласти договір перевезення товару від
названого порту відвантаження та нести
всі додаткові витрати, пов'язані з
доставкою товару до митного кордону
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України
документами, які підтверджують митну
вартість є транспортні (перевізні)
документи, якщо за умовами поставки
витрати на транспортування не включені
у вартість товару, а також документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів.

Позивачем до митного органу у
підтвердження транспортних витрат
подано лише довідку про транспортні
витрати № 1720 від 26.06.2014 р. Інших
документів на підтвердження
транспортних витрат (договір
транспортного експедирування, тощо)
позивачем не надано.

Що стосується декларації від 01.07.2014 р. №
110130000/2014/505356, з урахуванням поданих
додатково документів, відповідачем та
судом були встановлені наступні
розбіжності.

З наданого додаткового договору
транспортного експедирування № 0103/13-04
вбачається, що експедитор зобов'язаний
здійснити страхування вантажів (п.2.2.5).
Такі витрати не були підтверджені
документально та не включені до
заявленої митної вартості товару.

У додатково наданому прайс - листі від
виробника надано ціни у вигляді
таблиці відносно товарів за різними
артикулами.

Дніпропетровською митницею зазначено,
що раніше ТОВ «ТНП.КОМ» здійснювало
оформлення в рамках одного
зовнішньоекономічного контракту №
Gurallar-TNP-20130401, де були подані
специфікація № 0017 від 26.05.2014 р. та
специфікація № 0019 від
23.06.2014 р., які містили аналогічну
таблицю з ідентичними цінами за всіма
іншими артикулами, окрім того, який
оскаржується (в прайс - листі 2, 046 дол.
США, в специфікаціях № 0017, 0019 - 2, 2 дол.
США).

Отже, у відповідача були підстави для
сумніву у достовірності заявлених
відомостей щодо вартості набору
склянок 6 шт. арт. САЗІ-146-182 у наданому
прайс - листі та специфікації № 0018, за
якою здійснено ввезення оцінюваної
партії товару.

Суд також погоджується з позицією
відповідача щодо наданого позивачем
висновку експерта Дніпропетровської
ТПП від 26.06.2014 р. № ГО-2841, яким
підтверджено заявлену вартість набору
склянок 6 шт. на рівні 2, 046 дол. США за
набор, що постачався по контракту
GURALLAR-TNP-20130401 на умовах FOB Стамбул, та не
включає в себе складової митної
вартості з урахуванням заявлених умов
поставки.

Поряд з цим, позивачем надані платіжні
документи від 26.08.2014 р., які здійсненні
двома платежами (№ 9 та № 10). У графі 70
платіжних доручень містяться
відомості лише щодо контракту, за яким
сплачується визначена сума. Велика
кількість поставок відносно
зазначеного контракту свідчить про
неможливість ідентифікувати платіж
стосовно даної партії товару.

Отже, документи, подані до митного
органу в повній мірі не підтверджують
заявлені складові митної вартості, а
також містять розбіжності.

Відповідно до п.2 ч. 6 ст. 54 МК України,
орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК Украни, рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених частиною шостою статті 54
цього Кодексу, виявлено, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарі, у тому числі
невірно визначено митну вартість
товарів.

У відповідності до ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Відповідно до ст. 59 МК України, у разі
якщо митна вартість оцінюваних товарів
не може бути визначена згідно з
положеннями статті 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики;
якість та репутація на ринку; країна
виробництва; виробник.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 60
МК України, у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статей
58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість
береться прийнята органом доходів і
зборів вартість операції з подібними
(аналогічними) товарами, які продано на
експорт в Україну і час експорту яких
збігається з часом експорту оцінюваних
товарів або є максимально наближеним
до нього. Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не
однакові за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними. Ціна
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів береться за основу для
визначення митної вартості товарів,
якщо ці товари ввезено приблизно в тій
же кількості і на тих же комерційних
рівнях, що й оцінювані товари.

Як вже було встановлено судом,
неможливість застосування першого
методу обумовлена наявністю
розбіжностей в наданих позивачем
документах, ненаданням позивачем
обґрунтуванням таких робіжностей, а
також неможливістю обрахування всіх
складових митної вартості.

За результатами контролю
співставлення відповідно до ст. 337 МК
України органом доходів і зборів
встановлено, що рівень заявленої
декларантом митної вартості товару
становить 1, 29 дол. США/кг, а рівень
митної вартості подібних товарів за
вже оформленими митними деклараціями,
що визнані митним органом та
розраховані за ціною угоди становить 1,
71 дол. США/кг (митна декларація від
13.05.2014 р. № 100270001/2014/208334).

Митну вартість товару, що імпортується,
скориговано із застосуванням
другорядного методу визначення митної
вартості - 2-б - за ціною подібних
(аналогічних) товарів. Отже, митна
вартість ґрунтується на інформації
щодо вартості оцінюваних товарів за
митною декларацією від 13.05.2014 р. №
100270001/2014/208334 та становить 1, 71 дол. США/кг.

Суд вважає, що відповідачем надано
достатньо доказів того, що подані ТОВ
«ТНП.КОМ» основні та додаткові
документи не дозволяли митному органу
у належний спосіб перевірити числове
значення складових митної вартості
товарів та відомості щодо їх ціни та
наведено докази заявлення неповних
та/або недостовірних відомостей та
невірного визначення митної вартості
товару, наведено достатнє
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано, зазначено
послідовність застосування методів
визначення митної вартості.

Таким чином суд вважає, що під час
здійснення митного оформлення
вищезазначених товарів позивачем були
надані не усі необхідні документи, які
б обґрунтовано доводили вартісні
показники товару, що імпортується, тому
у відповідача були підстави самостійно
коригувати митну вартість
задекларованого позивачем товару до 1,
71 дол. США/кг.

Відповідно до ст. 256 МК України, відмова
у митному оформленні - це письмове
вмотивоване рішення митного органу про
неможливість здійснення митного
оформлення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через невиконання декларантом або
уповноваженою ним особою умов,
визначених цим Кодексом.

Положеннями ч. 12 ст. 264 МК України
визначено, що у разі відмови у
прийнятті митної декларації посадовою
особою органу доходів і зборів
заповнюється картка відмови у
прийнятті митної декларації за формою,
встановленою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику. Один
примірник зазначеної картки
невідкладно вручається (надсилається)
декларанту або уповноваженій ним
особі. Інформація про відмову у
прийнятті для оформлення електронної
митної декларації надсилається
декларанту електронним повідомленням,
засвідченим електронним цифровим
підписом посадової особи органу
доходів і зборів.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення
про коригування митної вартості
товару, за митною декларацією
відповідачем було правомірно
відмовлено в митному оформленні та
видано картку відмови від 27.06.2014 р. №
110130000/2014/00101.

Таким чином, картка відмови прийнята
органом доходів і зборів відповідно до
норм чинного законодавства.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача зарахувати надмірно
сплачені позивачем кошти за ВМД №
110130000/2014/505351 та ВМД № 110130000/2014/505356 в
загальній сумі 116108, 72 грн., суд окремо
зазначає наступне.

Порядком повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007 р. № 618, визначено
процедуру повернення платникам
податків коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, у тому числі у випадках,
зазначених у ст. 264, ч. 4 ст. 284
МК України та в міжнародних договорах
України.

Пунктом 1 розділу ІІІ вказаного Порядку
встановлено, що для повернення з
Державного бюджету України митних та
інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.
Позивач до Дніпропетровської митниці
із відповідною заявою не звертався, про
що зазначалось представником
відповідача та не заперечувалось
представником позивача.

Питання контролю правильності
обчислення декларантом митної
вартості, як і визначення методу її
обчислення у встановленому законом
порядку в разі виникнення
обґрунтованого сумніву, відноситься до
виключної компетенції митних органів.
Тому суди, встановивши протиправність
рішень митного органу про визначення
митної вартості товару за тим чи іншим
методом, не вправі підміняти митний
орган, стягуючи з державного бюджету
надмірно сплачену з такої вартості
суму ПДВ, фактично визначаючи при цьому
інший метод обчислення митної
вартості.

Тотожна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
17.12.2013 року у справі № 21-439а13.

Отже, суди не можуть постановляти
рішення щодо стягнення з Державного
бюджету України на користь
підприємства суми надмірно сплаченого
ПДВ, тобто фактично визначати митну
вартість ввезеного ним товару за
першим методом, чим підміняти митний
орган.

Аналогічна правова позиція наведена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 22.01.2013 р. у справі №
К/9991/1320/12.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що
при прийнятті картки відмови в
прийнятті митної декларації, митому
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 27.06.2014 р.
№ 110130000/2014/00101 та рішення про
коригування митної вартості від 27.06.2014
р. № 110130000/2014/500042/1 Дніпропетровська
митниця діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

За таких підстав, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судового збору,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем сплачено суму судового збору
233, 00 грн., тобто 10 відсотків розміру
ставки судового збору - 2322, 17 грн. за
подання адміністративного позову
майнового характеру.

У зв'язку з відмовою у задоволенні
позовних вимог, решта судового збору в
сумі 2089, 17 грн. підлягає стягненню з
позивача.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТНП.КОМ» на користь
Державного бюджету України решту
судового збору у розмірі 2089, 17 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені ст. 186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Суддя О.М. Неклеса