Справа № 263/8728/14-а
Суддя: Кулик С. В.
Дата ухвалення: 2014-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/8728/14-а
Провадження № 2а/263/1500/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року Жовтневий районний
суд міста Маріуполя в складі судді
Кулика С.В., розглянувши в письмовому
провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя
Донецької області про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
недоотриманих сум пенсії по
інвалідності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним
адміністративним позовом до
відповідача, відповідно до якого
просить визнати неправомірними дії
УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя,
які виразились у не нарахуванні
позивачу державної основної пенсії у
розмірі не менше 10 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії, за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі не менше
100% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2014
року, відповідно до ст. ст. 49,50 ч.4, ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично отриманих виплат та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату державної
основної пенсії у розмірі не менше 10
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі не менше 100%
мінімальної пенсії за віком як
інваліду 1 групи, по захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС відповідно до ст. ст. 49,50
ч.4, ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з 01.01.2014 року, з
урахуванням фактично отриманих виплат.
Крім того позивач просить поновити
йому строк звернення до суду, який був
пропущений з поважних причин.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що він має статус
постраждалого від наслідків
Чорнобильської катастрофи (1 категорія)
та є інвалідом 1 групи по захворюванню,
що пов'язане з ліквідацією аварії на
ЧАЕС. Згідно з ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» для
інвалідів 1 групи інвалідності, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 10 мінімальних пенсій за
віком. Згідно зі ст.50 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до 1 категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах : інвалідам 1ї групи - 100
відсотків мінімальної пенсії за віком.

В судове засідання позивач не з'явився
- в позовній заяві міститься
клопотання про розгляд справи у його
відсутність.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився - надав суду
письмові заперечення, згідно із якими в
задоволенні позовних вимог просить
відмовити з наступних підстав.

З заперечень, наданих відповідачем на
адресу суду, вбачається, що позивач
дійсно перебуває на обліку у
відповідача, отримуючи пенсію по
інвалідності в розмірі фактичних
збитків як інвалід 1 групи 1 категорії
захворювання, яке зв'язане з виконанням
обов'язків по ліквідації аварії на
ЧАЕС. Враховуючи, що Кабінет Міністрів
України визначає розмір соціальної
доплати за ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в межах фінансових ресурсів на 2014
бюджетний рік, то підстав для
підвищення пенсії позивачу немає.
Пенсія позивачу нараховується та
виплачується у розмірах, передбачених
чинним законодавством.

Судом встановлено, що позивач має
статус учасника ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, що
підтверджується посвідченням серія
НОМЕР_1 та є інвалідом 1 групи внаслідок
виконання обов'язків, пов'язаних з
ліквідацією аварії на ЧАЕС, що
підтверджується довідкою МСЕ № 072383
від 19.03.2009 року. Позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного Фонду
України в Жовтневому районі міста
Маріуполя Донецької області.

Згідно з ст. 49 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» у
первинній редакції в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по 1 групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком та
відповідно до вимог особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам 1ї групи -
100 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Розмір прожиткового мінімуму
для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із
законом про Державний
бюджет України і не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
визнані неконституційними, серед
іншого, і положення підпункту 2 пункту 41
розділу ІІ Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», якими
було змінено редакцію ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Внаслідок цього рішення
Конституційного Суду України була
відновлена редакція ст. ст. 50, ч. 4 ст. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в первинній редакції
від 06.06.1996 року, за якою в усіх випадках
розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по 1 групі
інвалідності - 10 мінімальних пенсій за
віком, а особам, віднесеним до
категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: інвалідам 1
групи - 100 процентів мінімальної
пенсії за віком.

Згідно ст. 7 згаданого Закону фінансове
забезпечення соціальних гарантій,
передбачених цим законом, здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету
України. Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» не
було визначено жодних обмежень щодо
застосування положень ст. ст. 50, ч. 4 ст.
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції від 06.06.1996
року.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не було надано
повноважень Кабінету Міністрів
України визначати розмір та порядок
застосування положень ст. ст. 50, ч. 4 ст.
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 06.07.2011 року № 745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету» особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність: інвалідам 1 групи
- 100 відсотків.

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
затверджений Порядок обчислення
пенсії особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що у разі
коли особа пропрацювала у зоні
відчуження менше календарного місяця у
1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати, одержаної за роботу у зоні
відчуження, за весь фактично
відпрацьований час, в одному із
неповних календарних місяців роботи
протягом цих років.

На підставі переліченого при
визначенні розміру державної основної
пенсії по інвалідності як інваліду 1
групи 1 категорії захворювання, яке
зв'язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС
слід керуватися розміром, визначеним у
ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», внаслідок чого розмір
пенсії позивача з 1 січня 2014 року
повинен становити 10 мінімальних пенсій
за віком, а при визначенні розміру
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, слід керуватись розміром,
визначеним у ст.50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», внаслідок
чого розмір пенсії позивача з 1 січня 2014
року повинен становити 100 процентів
мінімальної пенсії за віком.

На час виникнення спірних
правовідносин розмір мінімальної
пенсії за віком визначений ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює розміру,
визначеного законом, прожиткового
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність.

Згідно зі ст. 2 Закону
України «Про прожитковий мінімум»
прожитковий мінімум застосовується,
крім іншого, для встановлення розмірів
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
було встановлено на 2014 рік прожитковий
мінімум в розрахунку на місяць на
особу, що втратила працездатність: з 1
січня - 949 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд
вважає доводи позивача в частині
визнання дій відповідача та
зобов'язання його здійснити доплату до
пенсії у розмірі 100 % мінімальної пенсії
за віком обґрунтованими, та такими що
підлягають задоволенню частково.

З самого визначення поняття пенсії
випливає, що щомісячні пенсійні
виплати здійснюються на постійній
основі, один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу. Цей вид
виплат не є строковим, а тому не може
бути призначений на певний строк. У
цьому випадку визначається лише дата, з
якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін або строк, на який призначається
пенсія, не може встановлюватись,
оскільки це суперечить самому
визначенню та суті пенсії. Тому виплату
пенсії не може бути обмежено будь-яким
кінцевим терміном або строком,
оскільки це б обмежувало право особи на
отримання державної пенсії яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Приходячи до висновку про часткове
задоволення позовних вимог позивача
суд вважає за необхідне зазначити, що з
03 серпня 2014 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» від 31.07.2014 року № 1622-VIІ,
відповідно до якого у 2014 році норми і
положення ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та в розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджету Пенсійного фонду
України на 2014 рік. Враховуючи викладене
з 03.08.2014 року розмір основної та
додаткової пенсії встановлюється та
регулюється Кабінетом Міністрів
України. Враховуючи викладене,
перерахунок основної та додаткової
пенсії позивача слід здійснити,
починаючи з 01 січня 2014 року по 02 серпня
2014 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який обчислюється
з дня коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав. Згідно ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Враховуючи викладене та той факт, що
позивачем не наведено об'єктивних
причин пропуску цього строку, суд
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги позивача в межах
встановленого ст. 99 КАС України
6-місячного строку звернення до суду.
Позивач звернувся до суду 21.08.2014 року,
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню з 21.02.2014 року. Позовні
вимоги за період з 01.01.2014 року по 20.02.2014
року підлягають залишенню без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 2-15, 17-18, 33-35, 41-42,
47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 100, 104-107,
110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186
254, 267 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести нарахування та виплату
пенсії по інвалідності, - задовольнити
частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в Жовтневому
районі міста Маріуполя Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести нарахування та виплату
пенсії по інвалідності за період з
01.01.2014 року по 20.02.2014 року залишити без
розгляду.

Визнати неправомірними дії УПФУ в
Жовтневому районі м. Маріуполя, щодо не
нарахування ОСОБА_1 державної основної
пенсії у розмірі не менше 10 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії,
за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі
не менше 100% мінімальної пенсії за віком
з 21.02.2014 року по 02 серпня 2014 року,
відповідно до ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54,
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
№ 796-XII виходячи з розміру мінімальної
пенсії за віком, що встановлена ч. 1 ст.
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Жовтневому районі м.
Маріуполя здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату державної
основної пенсії у розмірі не менше 10
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю, у розмірі не менше 100 %
мінімальної пенсії за віком як
інваліду 1 групи, по захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС відповідно до ст. ст. 49,50
ч.4, ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
встановлена ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність за період з
21.02. 2014 року по 02 .08. 2014 року з
урахуванням фактично сплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити.

На постанову може бути подано
апеляційну скаргу до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом 10 днів після
отримання копії постанови.

Суддя
С.В.Кулик