Справа № 162/1256/14-а
Суддя: Гладіч Н. І.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №162/1256/14-а
Номер провадження 2-а/162/244/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2014 року
смт. Любешів

Суддя Любешівського районного суду
Волинської області Гладіч Н.І.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов"язання провести перерахунок і
виплату пенсії, -

встановив:

Позивач 14 листопада 2014 року звернувся
в суд з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов"язання провести перерахунок і
виплату пенсії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є
інвалідом ІІІ групи захворювання, яке
пов"язане з наслідками Чорнобильської
катастрофи, має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, та є
непрацюючим пенсіонером і проживає на
території радіоактивного забруднення,
а тому має право на отримання пенсії в
розмірі, передбаченому ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (Закон
№796-ХІІ), що становить 6 мінімальних
пенсій за віком та на отримання
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров"ю згідно ст. 50 цього Закону в
розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком,
а також відповідно до ст. 39 цього ж
Закону на підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, однак пенсія у вказаних розмірах
не нараховується та не виплачується у
встановленому законом розмірі, в
зв"язку з чим просить визнати дії
відповідача неправомірними та
зобов'язати здійснити перерахунок та
виплату державної, додаткової та
підвищення до пенсії відповідно до
вимог ст.ст. 39, 50, 54 Закону України „
Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період
в межах строку позовної давності по 02
серпня 2014 року включно з врахуванням
проведених виплат, постанову звернути
до негайного виконання.

Відповідач позов не визнав. У своїх
запереченнях управління Пенсійного
фонду України у Любешівському районі
покликається на рішення
Конституційного Суду України № 20-рп/2011
від 26 грудня 2011 року, № 15-рп/2004 від 02
листопада 2004 року щодо визнання
конституційним можливості зміни
розміру соціальних виплат із
додержанням принципу пропорційності
між соціальним захистом громадян та
фінансовими можливостями держави із
метою забезпечення добробуту всіх
громадян. Відповідно до статті 20 Закону
України "Про Кабінет Міністрів
України", Положення про Пенсійний фонду
України Кабінет Міністрів України
забезпечує проведення державної
соціальної політики та затверджує
бюджет пенсійного Фонду України. Таким
чином, Уряд України є органом, який
забезпечує проведення державної
соціальної політики, а Пенсійний Фонд -
орган, який її реалізовує, в тому числі
за рахунок коштів Державного бюджету.
Згідно з пунктом 6-7 Прикінцевих
положень Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" в редакції
Закону № 1622-VII Верховна Рада України
зокрема встановила, що положення
статей 39, 50, 54 Закону № 796-ХІІ
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України тощо. Розміри
виплат громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
встановлено постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23 листопада
2011 року з наступними змінами.
Відповідачу відповідні суми
нараховані та виплачені. Крім цього,
звертає увагу суду, що визначений
статтею 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-IV)
мінімальний розмір пенсії за віком у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
використовується виключно для
обрахунку пенсій відповідно до цього
Закону. Відтак законодавчий механізм
вирахування мінімальної пенсії за
віком в цілях Закону № 796-ХІІ відсутній.

Дослідженням поданих сторонами
доказів, аналіз законодавства
приводить суд до висновку про
необхідність задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
посвідченням НОМЕР_1. Позивачу
встановлена третя група інвалідності у
зв'язку із захворюванням, пов"язаним з
наслідками Чорнобильської катастрофи,
що підтверджено довідкою серії ВЛН №
037451, експертним заключенням від 23.07.1996
року та він знаходиться на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Любешівському районі як одержувач
пенсії по інвалідності внаслідок
загального захворювання інвалідам ІІІ
групи, пов"язаного з Чорнобильською
катастрофою, що підтверджується
пенсійним посвідченням НОМЕР_2.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1
постійно проживає в с. Лахвичі
Любешівського району Волинської
області та є непрацюючим пенсіонером,
що стверджено копією його паспорта
НОМЕР_3 та не заперечується
відповідачем у поданому ним
запереченні.

Вказаний населений пункт, відповідно
до Переліку населених пунктів
віднесених до зон радіоактивного
забруднення внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №106 від 23
липня 1991 року, розпорядженням Кабінету
Міністрів України №17 від 12 січня 1993
року, віднесено до зон гарантованого
добровільного відселення.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 39 Закону №796-ХІІ,
пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні гарантованого
добровільного відселення підвищуються
у розмірі двох мінімальних заробітних
плат.

Статтею 50 Закону №796-ХІІ визначено, що
особам, віднесених до категорії 1
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю у
розмірах: інвалідам ІІІ групи - 50%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 цього Закону в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв"язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими, зокрема, по ІІІ групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року, не
передбачено жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України „Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", до
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
Законом України №1622-VII від 31.07.2014 року,
які набрали чинності з 03.08.2014 року,
якими передбачений п. 6-7 Прикінцевих
положень про те, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
зобов'язаний був нарахувати та
виплатити позивачу підвищення до
пенсії, державну та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з 01.01.2014 року по
02.08.2014 року, однак допустив протиправну
бездіяльність, порушивши пенсійні
права позивача, які підлягають
судовому захисту шляхом зобов"язання
УПФУ в Любешівському районі нарахувати
та виплатити ОСОБА_1 пенсію по
інвалідності, відповідно до ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
в зоні гарантованого добровільного
відселення відповідно до ст. 39 цього
Закону, починаючи з 15 травня 2014 року по
02 серпня 2014 року, виходячи із строків
звернення до адміністративного суду,
так як позивач звернувся до
адміністративного суду за захистом
прав 14 листопада 2014 року, з урахуванням
проведених виплат. При цьому суд не
визначає конкретні суми нарахування,
оскільки це є повноваженнями органів
Пенсійного фонду України. Проте вказує,
що розрахунок необхідно проводити,
виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", адже
іншого механізму визначення
мінімального розміру пенсії за віком
законодавством не встановлено.

В силу положень пункту 1 частини 1
статті 256 КАС рішення суду підлягає до
негайного виконання у межах суми
стягнення за один місяць.

Суд з відповідача судового збору не
стягує, так як в силу п.18 ч.1 ст.5 Закону
України "Про судовий збір" Пенсійний
фонд України та його органи від сплати
судового збору звільняються.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.64, 152 Конституції
України, ст.ст.50,54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Рішеннями
Конституційного Суду України №10-рп/2008
від 22 травня 2008 року, ст.ст. 8, 10, 11, 12, 17, 69,
94, 158, 160-163, 167, 170, 183-2, 186, 256 КАС України,
суд, -

постановив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України
в Любешівському районі щодо
ненарахування та невиплаті ОСОБА_1
пенсії в розмірах, передбачених ст.ст.
39, 50, 54 Закону України „ Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 як
непрацюючому пенсіонеру, який
проживає у зоні гарантованого
добровільного відселення, інваліду ІІІ
групи, захворювання якого пов"язане з
наслідками Чорнобильської катастрофи,
та як особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
підвищення до пенсії у розмірі двох
мінімальних заробітних плат, державної
пенсії в розмірі шести мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком
на підставі положень ст.ст. 39, 50, 54
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", виходячи з визначеного
частиною 1 статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімального розміру
пенсії за віком, з 15 травня 2014 року по 02
серпня 2014 року з урахуванням
проведених виплат.

Постанову у межах суми стягнення за
один місяць звернути до негайного
виконання.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Любешівський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови з подачею копії скарги до
апеляційної інстанції.

Суддя: