Справа № 813/7382/14
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/7382/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючої cудді - Потабенко В.А.,
за участю секретаря судового засідання
за участю представника позивача -
Юрчишин С.І., згідно довіреності,
представника відповідача - Ганущина
Р.В., згідно довіреності,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Київстар» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Львівській області про
визнання протиправним та скасування
рішення про накладення штрафу,-

в с т а н о в и в :

ПАТ «Київстар» звернулося з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Львівській області про
визнання протиправним та скасування
рішення про накладення штрафу за
порушення законодавства про рекламу
№0238 від 23.09.2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог
покликається на те, що відповідачем
було зроблено помилкові висновки щодо
самовільного розміщення зовнішньої
реклами (одне місце на фасаді будинку -
віконному блоці) за адресою: м. Львів,
вул. Валова, 11, без погодження з
органами місцевого самоврядування,
оскільки плакат не є рекламою, а
розміщенням інформаційних матеріалів
на вітрині торгівельного приміщення,
де послуги реалізуються.

В судовому засіданні позивача
підтримала заявлені вимоги, просила
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення даного
адміністративного позову заперечив з
підстав, викладених письмових
запереченнях від 24.11.2014 року, суть яких
зводиться до наступного. Дійсно,
відповідно до вимог ч. 7 ст. 8 Закону
України «Про рекламу», не вважається
рекламою розміщення інформації про
виробника товару та/або товар у місцях,
де товар реалізується або надається
споживачеві, у тому числі на елементах
обладнання та/або оформлення місць
торгівлі, а також безпосередньо на
самому товарі та/або його упаковці.
Водночас, плакат ПрАТ «Киівстар» був
розміщений на фасаді будівлі, в той час
як послуги надавались в приміщенні
будинку. Крім того, твердження позивача
про неможливість надати вартість
рекламного плакату є нікчемним,
оскільки існує вартість, сплачена за
виготовлення цього плакату. Таким
чином, Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Львівській області діяла
на підставі та в межах повноважень,
визначених Законом, тому у задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши дійсні обставини
справи, дослідивши надані докази,
оглянувши в судовому засіданні
матеріали, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги слід задовольнити з
наступних підстав.

Засади рекламної діяльності в Україні,
врегулювання відносин, що виникають у
процесі виробництва, розповсюдження та
споживання реклами визначено Законом
України «Про рекламу» №270/96-ВР від
03.07.1996 року, із змінами та доповненнями.

Пунктом 1 частини 1 статті 16 Закону
України «Про рекламу» визначено, що
розміщення зовнішньої реклами у
населених пунктах проводиться на
підставі дозволів, що надаються
виконавчими органами сільських,
селищних, міських рад, а поза межами
населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

За положеннями статті 1 вказаного
Закону, зовнішня реклама - реклама, що
розміщується на спеціальних
тимчасових і стаціонарних
конструкціях, розташованих на
відкритій місцевості, а також на
зовнішніх поверхнях будинків, споруд,
на елементах вуличного обладнання, над
проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно з ч. 7 ст. 8 Закону України «Про
рекламу» розміщення інформації про
виробника товару та/або товар у місцях,
де цей товар реалізується чи надається
споживачеві, у тому числі на елементах
обладнання та/або оформлення місць
торгівлі, а також безпосередньо на
самому товарі та/або його упаковці, не
вважається рекламою.

Пунктом 45 Типових правил розміщення
зовнішньої реклами, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.12.2003 року № 2067, контроль за
додержанням цих Правил здійснюють
виконавчі органи сільських, селищних,
міських рад та інші органи відповідно
до законодавства.

Пунктами 46 та 47 вищезазначених Правил
визначено, що у разі порушення порядку
розповсюдження та розміщення реклами
уповноважена особа органу, який
здійснює контроль за додержанням цих
Правил, звертається до розповсюджувача
зовнішньої реклами з вимогою про
усунення порушень у визначений строк.

У разі невиконання цієї вимоги орган,
який здійснює контроль, подає
інформацію спеціально уповноваженому
органу виконавчої влади у сфері
захисту прав споживачів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Розповсюджувач зовнішньої реклами,
винний у порушенні цих Правил, несе
відповідальність згідно із
законодавством.

Судом встановлено, що в приміщенні
будівлі, що знаходиться за адресою: м.
Львів, вул. Валова, 11, знаходиться Центр
обслуговування абонентів ПрАТ
«Київстар» на підставі договорів
суборенди від 05.12.2008 року. Даний Центр
обслуговування абонентів ПрАТ
«Київстар» здійснює надання та продаж
послуг компанією «Київстар» -
підключення абонентів, продаж
стартових пакетів послуг, скетч-карт
тощо, а також у ньому здійснюється
подальше обслуговування клієнтів.

Як елемент оформлення такого Центру
обслуговування абонентів ПрАТ
«Київстар» на одному з його віконних
блоків (фасадній вітрині) розміщено
матеріали, які, зокрема, містять
інформацію про послуги ПрАТ
«Київстар», його зареєстроване
найменування, знаки для товарів і
послуг та інші відомості, у т.ч. й із
закликами до використання/придбання
послуг компанії «Київстар».

В ході здійснення контролю у сфері
реклами Департаментом економічної
політики Львівської міської ради
встановлені ознаки порушення вимог ч.1.
ст. 16 Закону України «Про рекламу» -
самовільне розміщення реклами на
фасаді будинку № 11 по вул. Валовій в м.
Львові.

У зв'язку з виявленим порушенням,
Департаментом економічної політики
Львівської міської ради надіслано на
адресу позивача вимогу № 23/Р-9-1756 від
13.06.2014 року про усунення самовільного
розміщення реклами та надано термін на
усунення вказаного правопорушення до
23.06.2014 року, зобов'язано відповідно до п.
9.4 Правил розміщення зовнішньої
реклами у м. Львові письмово
інформувати про виконання вимоги КП
«Адміністративно-технічне
управління».

ПрАТ «Київстар» не виконано вимогу №
23/Р-9-1756 від 13.06.2014 року, а тому
Департамент економічної політики
Львівської міської ради направив на
ім'я начальника Держспоживінспекції у
Львівській області подання № 23/Р-9-2433
від 18.07.2014р. про порушення ПрАТ
«Київстар» Закону України «Про
рекламу».

Статтею 26 Закону України «Про рекламу»
передбачено, що контроль за
дотриманням законодавства України про
рекламу щодо захисту прав споживачів
реклами у межах своїх повноважень
здійснює спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів.

Функції державного контролю за
дотриманням законодавства про рекламу
у Львівській області здійснює
Інспекція з питань захисту прав
споживачів у Львівській області, яка
наділена повноваженнями по
застосуванню до порушників
законодавства фінансових санкцій,
передбачених Законом України «Про
рекламу».

Відповідно до частини 2 статті 26
вказаного Закону, на вимогу органів
державної влади, на які покладено
контроль за дотриманням законодавства
про рекламу, рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами зобов'язані
надавати документи, усні чи письмові
пояснення, відео - та звукозаписи, а
також іншу інформацію, необхідну для
здійснення ними повноважень щодо
контролю.

За положеннями п. 2 ч. 2 ст. 26 Закону
України «Про рекламу» органи державної
влади зобов'язані повідомляти
рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами про розгляд
справ про порушення ними законодавства
про рекламу не пізніш як за три дні до
такого розгляду, а у невідкладних
випадках - не пізніш як за один день.

Відповідальність за порушення
законодавства про рекламу встановлена
статтею 27 Закону України «Про рекламу»,
відповідно до якої особи, винні у
порушенні законодавства про рекламу,
несуть дисциплінарну,
цивільно-правову, адміністративну та
кримінальну відповідальність
відповідно до закону. Відповідальність
за порушення законодавства про рекламу
несуть рекламодавці, виробники та
розповсюджувачі реклами.

Відповідно до ч. 4 цієї статті,
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів та його територіальні
органи в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі
за поданням органів державної влади,
зазначених у статті 26 цього Закону, або
самостійно у випадках, передбачених
цією статтею, крім тих, які віднесено
виключно до компетенції
Антимонопольного комітету України та
які регулюються законодавством з
питань авторського права та суміжних
прав, накладають штрафи у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, на рекламодавців за вчинення
дій, передбачених пунктом 1 частини
другої цієї статті, - у розмірі
п'ятикратної вартості розповсюдженої
реклами.

При цьому у ч. 6 цієї статті визначено,
що за неподання або подання завідомо
недостовірної інформації щодо
вартості розповсюдженої реклами та/або
виготовлення реклами та/або вартості
розповсюдження реклами центральному
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів, необхідної
для здійснення ними передбачених цим
Законом повноважень, на рекламодавців,
виробників реклами та
розповсюджувачів реклами накладається
штраф у розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Системний аналіз наведених положень
Закону України «Про рекламу» дає
підстави для висновку, що
розповсюджувачі реклами за розміщення
об'єктів зовнішньої реклами без
відповідного дозволу несуть
відповідальність у п'ятикратному
розмірі вартості реклами, що
розміщувалася. Таким чином, при
розгляді справи про порушення у сфері
реклами розповсюджувач реклами на
вимогу органу Держспоживінспекції
зобов'язаний надати повне та
достовірне документальне
підтвердження вартості реклами. При
цьому Законом передбачений окремий вид
відповідальності за ненадання такої
інформації - штраф у розмірі 1700,00 грн.

05.08.2014 року Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Львівській області
за результатами розгляду подання
Львівської міської ради про порушення
Закону України «Про рекламу» було
складено протокол про порушення
законодавства про рекламу № 0292 від
05.08.2014 року. Відповідними листами
позивача було повідомлено про
необхідність представити в Інспекцію з
питань захисту прав споживачів
пояснення по факту розповсюдження
рекламної конструкції з порушенням
встановленого порядку, а також про час
і місце розгляду справи - 23.09.2014 року.

Позивачем на вказану вимогу від 05.08.2014
року № 3191 надіслано лист, згідно з яким
ПрАТ «Київстар» зазначив, що
інформаційні матеріали, які є
предметом провадження, розміщені як
елемент оформлення Центру
обслуговування абонентів ПрАТ
«Київстар» (фасадна вітрина), в якому
проводить надання та продаж послуг
ПрАТ «Київстар», а тому такі
інформаційні матеріали підпадають під
дію виключення, встановленого ч.7 ст. 8
ЗУ «Про рекламу». З урахуванням
викладеного вважає, що підстав для
отримання дозволу на розміщення
реклами немає. Окрім того, в даному
листі позивач зазначив, що не може
визначити вартість розповсюджених
інформаційних матеріалів по даній
адресі, оскільки її не виокремлено у
окремому договорі.

Незважаючи на наявність такого листа,
відповідачем, за наслідками засідання
у справі про порушення законодавства
про рекламу, прийнято рішення № 0238 від
23.09.2014 року, згідно з яким за самовільне
розміщення зовнішньої реклами на
фасаді будинку за адресою: м. Львів, вул.
Валова, 11, без погодження з органами
місцевого самоврядування, що є
порушенням вимог частини 6 статті 27
Закону України «Про рекламу», та у
зв'язку з ненаданням відповідачем
інформації щодо вартості
розповсюдженої реклами, на ПрАТ
«Київстар» накладено штраф у розмірі
1700,00 грн. та зобов'язано сплатити штраф
у зазначеному розмірі в бюджет м.
Львова.

Згідно з п. 26 ст.1 Закону України «Про
захист прав споживачів» майновий
комплекс, який займає окрему споруду
(офісне приміщення) або який розміщено
у спеціально призначеній та обладнаній
для торгівлі споруді, де суб'єкт
господарювання здійснює діяльність з
реалізації товару, відноситься до
торговельних приміщень.

Згідно з визначеннями Додатку 1 до ДБН
А.3.1-3-94. «Прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів.
Основні положення», затвердженого
наказом Держкоммістобудування України
№ 48 від 05.10.1994 року, споруда - це об'ємна,
площинна або лінійна наземна, надземна
чи підземна будівельна система, яка
складається з несучих та в окремих
випадках з огороджувальних
конструкцій і призначена до виконання
виробничих процесів різних видів,
зберігання матеріалів, виробів,
устаткування, для тимчасового
перебування людей, пересування людей і
вантажів і т.п.

Виходячи з визначень ст. 3 ДСТУ Б
В.2.6-23:2009 «Конструкції будинків і
споруд. Блоки віконні та дверні.
Загальні технічні умови»,
затвердженого наказом Мінрегіонбуду
України № 11 від 20.01.2008 року, вікна,
віконні прорізи, віконні блоки, полотна
є частинами конструкцій відповідних
споруд і приміщень.

На вимогу суду позивачем представлено
копію витягу з положення про непрямий
продаж телекомунікаційних послуг ПрАТ
«Київстар», введений в дію наказом № 149
від 10.07.2014 року, з якого вбачається, що
центр обслуговування Абонентів (ЦОА)
означає приміщення, що належить на
праві власності чи перебуває в
законному користування Компанії,
спеціально призначене для реалізації
Товару/просування Телекомунікаційних
послуг Компанії, здійснення підключень
Абонентів до Телекомунікаційної
мережі Компанії на умовах контрактного
обслуговування та обслуговування
Абонентів.

Судом встановлено, що ПрАТ «Київстар»
здійснює діяльність із продажу товарів
та послуг за адресою: м. Львів, вул.
Валова, 11, а, відтак, це приміщення
підпадає під ознаки споруди,
спеціально призначеної для здійснення
торгівлі і яке є місцем торгівлі
товарами та послугами ПрАТ «Київстар».

З аналізу вищевказаних норм суд
приходить до висновку, що розміщення
інформаційних матеріалів на поверхні
вікна слід вважати їх розміщенням на
відповідній споруді (оскільки такі
конструкції є її невід'ємною частиною).
Тому, інформаційні матеріали,
розміщені на фасадній вітрині Центру
обслуговування абонентів ПрАТ
«Київстар» в м. Львові по вул. Валовій, 11
є оформленням торговельного
приміщення - місця торгівлі товарами та
послугами ПрАТ «Київстар» та,
відповідно до положень ч.7 ст. 8 Закону
України «Про рекламу», не можуть
вважатись рекламою.

Окрім цього, суд зазначає, що вказані
інформаційні матеріали не підпадають
під визначення зовнішньої реклами,
наведеного в Законі України «Про
рекламу», оскільки вітрина будівлі не
відноситься до спеціальних тимчасових
чи стаціонарних конструкцій, а також не
є елементом вуличного обладнання.
Відтак, накладення штрафу на позивача
за розміщення таких інформаційних
матеріалів суд вважає безпідставним.

Крім того, оскільки позивач не
розміщував зовнішньої реклами на
фасаді будинку за адресою: м. Львів, вул.
Валова, 11, то, відповідно, виключається
необхідність надання ним інформації
про вартість такої.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні

За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено суду
правомірності прийняття оскаржуваного
рішення належними і допустимими
доказами.

За наслідками розгляду справи суд
приходить до висновку, що відповідач
при прийнятті оскаржуваного рішення
діяв не на підставі та не в межах
повноважень, що передбачені Законом
України «Про рекламу», а відтак
адміністративний позов слід
задовольнити.

Всі здійснені позивачем документально
підтверджені судові витрати суд стягує
з Державного бюджету України, у
відповідності до ст. 94 КАС України.

Оскільки позивачем документально
підтверджено сплату судового збору в
сумі 182,70 грн., такі судові витрати,
відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід
стягнути з Державного бюджету України
в користь ПрАТ «Київстар».

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-71, 86, 94, 158-163,
167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Львівській області
про накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу № 0238 від
23.09.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь приватного акціонерного
товариства «Київстар» 182 (сто
вісімдесят дві) гривні 70 копійок
сплаченого при подачі позову до суду
судового збору.

Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені ст.ст. 186,
254 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 10
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлений
29.12.2014 року.

Суддя
Потабенко В.А.