Справа № 803/2548/14
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Справа № 803/2548/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В,

розглянувши в місті Луцьку в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця,

ВСТАНОВИВ:

Луцька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Волинській області
звернулася з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи-підприємця.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач як платник податків, в
порушення вимог підпункту 16.1.3 пункту
16.1 статті 16 Податкового кодексу
України (ПК України), не подає до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларацій, звітності
та інших документів, пов'язаних з
обчисленням і сплатою податків та
зборів. На момент звернення до суду у
відповідача податковий борг відсутній.
У зв'язку з цим позивач просить
припинити підприємницьку діяльність
ОСОБА_1.

Ухвалою судді Волинського окружного
адміністративного суду від 09.12.2014 р.
було відкрито скорочене провадження в
даній адміністративній справі.

Відповідач подала до суду письмове
заперечення, в яких позовні вимоги не
визнала, мотивуючи це тим, що у 2004 році у
зв'язку із втратою ідентифікаційного
номеру, за яким була зареєстрована
підприємцем, отримала новий.
Твердження позивача про неподання до
податкового органу фінансової
звітності з моменту реєстрації, на
думку відповідача, є безпідставним,
оскільки вона у 2013 - 2014 роках на
виконання вимог податкового
законодавства подавала до
контролюючого органу податкові
декларації про майновий стан і доходи
за 2012 рік та як платника єдиного
податку фізичної особи - підприємця за
2013 рік. Враховуючи викладене,
відповідач просить в задоволенні
позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27.03.1997 р.
зареєстрованана як суб'єкт
підприємницької діяльності за
ідентифікаційним номером НОМЕР_1.

Відповідач взята на облік як платник
податків за ідентифікаційним номером
НОМЕР_1 у Луцькій об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області з 27.03.1997 р., що підтверджується
довідкою від 13.10.2014 р. № 979.

Як вбачається із копії картки платника
податків, 17.09.2004 р. Луцькою об'єднаною
державною податковою інспекцією було
присвоєно ОСОБА_1 новий
ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Внесення змін у реєстраційні дані щодо
ідентифікаційного номера фізичної
особи підприємця ОСОБА_1 також
підтверджується виписками з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на
30.01.2013 р. та 16.12.2014 р.

Відповідно до Свідоцтва Серії НОМЕР_3
від 05.06.2013 р. відповідач є платником
єдиного податку за ідентифікаційним
номером НОМЕР_2.

Відповідач у 2013 - 2014 роках на виконання
вимог податкового законодавства
подавала до контролюючого органу
податкові декларації та фінансову
звітність, що підтверджується копіями
податкових декларацій про майновий
стан і доходи за 2012 рік (дата подання
23.01.2013 р.), як платника єдиного податку
фізичної особи - підприємця за 2013 рік.
(дата подання 13.01.2014 р.).

Пунктом 67.2 статті 67 Податкового
кодексу України передбачено право
контролюючих органів в установленому
законом порядку звертатися до суду про
винесення судового рішення щодо
припинення юридичних осіб або
підприємницької діяльності фізичних
осіб - підприємців.

Згідно із вимогами пункту 3 частини
другої статті 46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" підставою
для постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця є неподання
останнім протягом року органам доходів
і зборів податкових декларацій,
документів фінансової звітності
відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України (КАС України) кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. Відповідно до частини
другої статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, оскільки позивач як
суб'єкт владних повноважень не надав
суду доказів на підтвердження позовних
вимог, а відповідач поданими
документами спростувала твердження
позивача про неподання нею більше року
податкової звітності, тому суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
безпідставними та не підлягають до
задоволення.

Керуючись статтями 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»,
суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
В.В. Дмитрук