Справа № 548/1795/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 р.Справа № 548/1795/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бенедик А.П., Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Харкові справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області на постанову Хорольського
районного суду Полтавської області від
17 листопада 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання до вчинення певних дій,
-

В с т а н о в и л а:

28 жовтня 2014 року позивач - ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Хорольському районі
Полтавської області (далі по тексту -
УПФУ), в якому просить визнати дії
відповідача щодо не нарахування та
невиплати йому пенсії незаконними,
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату його пенсії
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
розрахунку 8-ми мінімальних пенсій за
віком, встановленої у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75 % мінімальної пенсії,
встановленої у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, починаючи з 28.04.2014 р.

Позивач зазначає, що він як інвалід ІІ
групи внаслідок захворювання,
пов'язаного з участю в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, отримує державну пенсію та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, передбачену Законом України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі
по тексту - Закон № 796-XII). Посилаючись на
те, що розмір призначеної та
виплачуваної йому пенсії у 2014 році не
відповідає розмірам, визначеним ч. 4 ст.
54 та ст. 50 цього Закону, і на відмову
УПФУ привести його у відповідність із
вимогами Закону, позивач просить
задовольнити позовні вимоги.

Постановою Хорольського районного
суду Полтавської області від 17
листопада 2014 року позов ОСОБА_1
задоволено у повному обсязі:

- визнані дії Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області щодо не
нарахування та невиплати державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду
здоров'ю ОСОБА_1 в розмірі, меншому, ніж
передбачено ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у період з
28 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, неправомірними.

- зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Хорольському районі
Полтавської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком, за період
з 28 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року
включно, виходячи з мінімальної пенсії
за віком, встановленої у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом на відповідний період, з
урахуванням проведених виплат.

- судові витрати віднесені за рахунок
держави.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказану постанову суду та
ухвалити нову, якою повністю відмовити
в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилався на
порушення судом першої інстанції
приписів Бюджетного кодексу України,
Закону України про Державний бюджет
України на 2014 рік, ст. ст. 62, 63 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та наведені в скарзі
доводи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а судове рішення,
відповідно до положень ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України ), слід залишити без
змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії
(копія посвідчення серія НОМЕР_1),
інвалідом II групи у зв'язку із
захворюванням, пов'язаним з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС
(Довідка до акта огляду МСЕК серія 10
МСЕ-ВІ № 006289), та перебуває на обліку в
УПФУ в Хорольському районі Полтавської
області, одержує пенсію по
інвалідності II групи згідно з Законом
№796-XII (а.с. 6 - 10).

З 01.01.2014 року УПФУ проводить
нарахування та виплату позивачу
державної пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, обчислюючи розмір цих
пенсійних виплат відповідно до
Урядових постанов.

28.10.2014 року позивач звернувся з заявою
до відповідача про необхідність
здійснення нарахування та виплати його
державної та додаткової пенсії з 01.01.2014
року згідно зі ст.ст. 50, 54, 67 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи »
(а.с.11).

У задоволені заяви позивача УПФУ
відмовило, про що повідомило ОСОБА_1
листом від 29.10.2014 року за № 77/Г- 04.

Не погодившись з відмовою УПФУ,
позивач звернувся із зазначеним
позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
неправомірно відмовив ОСОБА_1 у
проведенні перерахунку державної та
додаткової пенсій в розмірах,
встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» .

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Статтею 49 Закону № 796-XII передбачено, що
пенсії особам, віднесеним до категорій
1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно зі ст. 50 Закону № 796-ХІІ у
редакції Закону України від 06 червня 1996
року №230/96-ВР, особам, віднесеним до
категорії І, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах: інвалідам ІІ групи
- 75 процентів мінімальної пенсії за
віком.

Частиною 4 ст. 54 цього Закону визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії І, та зазначено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів
ІІ групи, щодо яких установлено зв'язок
із Чорнобильською катастрофою, не
можуть бути нижчими 8 мінімальних
пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм
розрахунку державної пенсії виступає
мінімальна пенсія за віком, розмір якої
згідно зі ст. 28 Закону України від 09.07.2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
встановлюється в розмірі визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Зміни, внесені п.п. 12, 15 п. 28 розділу II
Закону України від 28.12.2007 року N 107-VI «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» щодо
розміру державної пенсії та додаткової
пенсії, визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
року N 10-рп/2008.

Колегія суддів вважає необґрунтованим
посилання апелянта на норми Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», пунктом 4 розділу VII
Прикінцевих положень якого
передбачено право Кабінету Міністрів
України у 2011 році встановлювати
механізм реалізації положень Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
визначати порядок та розміри
соціальних виплат, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету.

Відповідно до Конституції України
закон про Державний бюджет України діє
з 1 січня по 31 грудня календарного року.

Пунктом 4 розділу VІІ ( Прикінцеві
положення ) Закону України від 23.12.2010
року № 2857-VI «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», в редакції закону,
що набула чинності з 22.07.2011 року згідно
із Законом України від 14 червня 2011 року
№ 3491-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», п. 3 Прикінцевих положень
Закону України від 22.12.2011 року № 4282-VI
«Про Державний бюджет України на 2012
рік», п. 4 Прикінцевих положень Закону
України від 06.12.2012 року № 5515-VI «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
передбачалось, що у 2011, 2012 , 2013 роках
державна пенсія по інвалідності та
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, передбачені Законом № 796-XII,
призначаються в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

На виконання п. 7 Закону України від
14.06.2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» 06.07.2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнята постанова
№ 745 «Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
втратила чинність у зв'язку із
закінченням строку її дії.

З 01.01.2012 року набрала чинності
постанова Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (із змінами
і доповненнями, внесеними постановою
Кабінету Міністрів України від 25.03.2014
року № 112), відповідно до положень якої
позивачу обчислена та виплачується
пенсія, в тому числі в 2014 році.

Закон України від 16.01.2014 року № 719-VII
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» до змін, внесених Законом України
від 31.07.2014 року № 1622-VII «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», який набрав
чинності 03.08.2014 року, не передбачав
того, що державна пенсія по
інвалідності та додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається і виплачується в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Отже, в період з 01.01.2014 року (до 03.08.2014
року) відновили свою дію положення
ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, при вирішенні спору суд
першої інстанцій, виходячи із
загальних засад пріоритету законів над
підзаконними актами, обґрунтовано
дійшов висновку, що при розрахунку
державної пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідач з 01.01.2014 року був
зобов'язаний діяти відповідно до
приписів ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», який має
вищу юридичну силу, ніж постанова
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року за № 1210, нараховувати та
здійснювати позивачу виплату
державної пенсії по інвалідності у
розмірі 8-ми мінімальної пенсії за
віком та додаткової пенсії у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком,
розрахованої з урахуванням розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік.

Враховуючи викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що здійснюючи
нарахування та виплату позивачу у 2014
році державної пенсії по інвалідності
та додаткової пенсії у розмірі, менших,
ніж це передбачено ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
відповідачем неправомірно порушені
права позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог є законним та
обґрунтованим, а тому не вбачає підстав
для його скасування.

Інші доводи апеляційної скарги на
висновки колегії суддів не впливають.

Керуючись ст. 160, 167, 183-2, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Хорольському районі Полтавської
області - залишити без задоволення.

Постанову Хорольського районного суду
Полтавської області від 17 листопада 2014
року по справі №548/1795/14-а - залишити без
змін.

Ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Водолажська Н.С.