Справа № 2а-270/12/1201
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/4662/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Алчевську Луганської області

на постанову Алчевського міського суду
Луганської області від 22 листопада 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України
(далі - УПФУ) в м. Алчевську Луганської
області про визнання протиправними дії
та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з адміністративним позовом про
визнання права на пенсію на пільгових
умовах. В обґрунтування вимог зазначав,
що працював на роботах із шкідливими
умовами праці, у зв'язку з чим має право
на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком № 2
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України від 05 листопада 1991 року
№1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
(далі - Закон № 1788-ХІІ). Проте, УПФУ в м.
Алчевську Луганської області
відмовило йому у призначенні такої
пенсії через відсутність необхідного
пільгового стажу. Вважаючи дії
відповідача неправомірними, просив суд
зобов'язати УПФУ в м. Алчевську
Луганської області зарахувати до
пільгового стажу період роботи з 09
жовтня 1978 року по 01 липня 1981 року та
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах з 01 квітня 2012 року.

Постановою Алчевського міського суду
Луганської області від 22 листопада 2012
року, яку залишено без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року, позов задоволено. Визнано
незаконними дії УПФУ у м. Алчевську
Луганської області щодо не зарахування
ОСОБА_4 періоду роботи з 09 жовтня 1978
року по 01 липня 1981 року до пільгового
стажу роботи за Списком № 2. Зобов'язано
УПФУ у м. Алчевську Луганської області
зарахувати в пільговий стаж роботи за
Списком № 2 період роботи ОСОБА_4 в
будівельно-монтажному управлінні № 6
Західного управління будівництва, що
знаходиться в Литовській Республіці, м.
Вісагінас з 09 жовтня 1978 року по 01 липня
1981 рік та призначити позивачу пенсію за
віком на пільгових умовах за Списком №
2 з 01 квітня 2012 року з урахуванням
вказаного пільгового стажу.

У касаційній скарзі УПФУ у м. Алчевську
Луганської області порушує питання про
скасування судових рішень першої та
апеляційної інстанцій та ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права.
Вказує, що за умови зарахування до
пільгового стажу періоду роботи
позивача з 09 жовтня 1978 року по 01 липня
1981 рік, його пільговий стаж складає 9
років 11 місяців та 22 дні, що виключає
можливість призначення пенсії на
пільгових умовах, відповідно до статті
13 Закону № 1788-ХІІ.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Судами встановлено, що з 09 жовтня 1978
року по 13 серпня 1979 року ОСОБА_4
працював на посаді майстра
будівельно-монтажного управління № 6
Західного управління будівництва в м.
Снечкус ( в подальшому переіменоване в
м. Вісагінас) Литовської Республіки, а з
13 серпня 1979 року по 01 липня 1981 року -
виконробом будівельно-монтажного
управління № 6, що підтверджується
копією трудової книжки та архівною
довідкою від 03 квітня 2012 року №А3-177 (а.с.
22 на звороті).

У 2012 році позивач неодноразово
звертався до відповідача з заявами про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до пункту
«б» статті 13 Закону №1788-ХІІ, проте
листом від 20 вересня 2012 року №56 о/с УПФУ
в м. Алчевську Луганської області
повідомило йому про відсутність
підстав для призначення пенсії на
пільгових умовах через відсутність
довідок з підприємств про пільгові
умови праці.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився апеляційний суд,
виходив з того, що ОСОБА_4 має право на
призначення пенсії на пільгових умовах
за Списком №2.

Проте такі висновки є передчасними.

Відповідно до пункту «б» статті 13
Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи,
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженим наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року № 383 (далі -
Порядок застосування Списків № 1 і № 2)
при визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, однією із умов зарахування до
пільгового стажу певного періоду
роботи на відповідній посаді або за
професією є включення цієї посади або
професії до Списків, що діяли в період
такої роботи.

Як встановлено судами, з 09 жовтня 1978
року по 13 серпня 1979 року ОСОБА_4
працював майстром, а з 13 серпня 1979 року
по 01 липня 1981 року - виконробом
будівельно-монтажного управління №6.

В період його роботи за цими професіями
діяли Списки, затверджені постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 22 серпня 1956
року №1173 «Про затвердження списків
виробництв, цехів, професій та посад,
робота на яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах та у
пільгових розмірах» (далі - постанова
КМ СРСР №1173).

Враховуючи те, що професії майстра
(десятника) та виконроба були включені
до Списку №2 постанови КМ СРСР №1173,
суди правильно зобов'язали УПФУ в м.
Алчевську Луганської області включити
до пільгового стажу період роботи
позивача з 09 жовтня 1978 року по 01 липня
1981 рік у Будівельно-монтажному
управлінні № 6 Західного управління
будівництва в м.
Вісагінас в Литовській республіці.

Разом з тим, вирішуючи спір та
зобов'язуючи відповідача призначити
ОСОБА_4 пенсію на пільгових умовах за
Списком №2, суди першої та апеляційної
інстанцій не перевірили доводи УПФУ в
м. Алчевську Луганської області щодо
відсутності у позивача необхідного
пільгового стажу для призначення
пенсії відповідно до Закону № 1788-ХІІ.

Із змісту листа від 20 вересня 2012 року
№56 о/с видно, що згідно з наданими
документами, пільговий стаж позивача
складає 06 років 10 місяців та 19 днів. За
умови надання довідки за період роботи
в Єнакіївському будівельному
управлінні №116 тресту
«Донбасстальконструкція» до
пільгового стажу можливо додатково
включити 07 місяців 14 днів.

Враховуючи те, що за умовами пункту «б»
статті 13 Закону №1788-ХІІ право на
пенсію за віком на пільгових умовах
мають чоловіки при стажі роботи не
менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах, суди
мали перевірити наявність у ОСОБА_4
необхідного пільгового стажу для
призначення такої пенсії.

За таких обставин, висновки судів не
ґрунтуються на всебічно досліджених
обставинах справи, а судові рішення не
відповідають вимогам статті 159 КАС
України.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанції і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, судові рішення,
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Алчевську
Луганської області задовольнити
частково.

Постанову Алчевського міського суду
Луганської області від 22 листопада 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак