Справа № К/9991/3822/12-С
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/3822/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
касаційного провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, Головного
управління Пенсійного фонду України в
Одеській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2008 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії щодо
не встановлення та неврахування при
визначенні розміру пенсії надбавок:
премії в розмірі 33,3%, надбавки за режим
таємності в розмірі 10%, пенсійної
надбавки в розмірі 50%, надбавки за
оперативно-розшукову діяльність та
аналітичну роботу в розмірі 50%, а також
щодо невиплати вихідної допомоги і
компенсації за невиданий формений
одяг.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15 червня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
14 грудня 2011 року, в задоволенні позову
відмовлено.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення цих судів та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач наказом УМВС
України в Одеській області №620о/с від 29
грудня 2005 року був звільнений з посади
оперуповноваженого в особливо
важливих справах групи організації
роботи чергової частини на реагування
на надзвичайні ситуації штабу УМВС
України в Одеській області на пенсію з
органів внутрішніх справ за ст. 65 п. «а»
(за віком) Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ
України.

На підставі грошового атестату
позивачу було призначено пенсію в
розмірі 820 грн., що складає 50% грошового
забезпечення, яке він отримував на
момент звільнення. Під час проходження
служби йому виплачувалися та включені
до грошового атестату для нарахування
пенсії обов'язкові виплати, які
передбачені Указом Президента України
від 4 жовтня 1996 року №926/96 «Про умови
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ».
Встановлення, нарахування і виплата
інших надбавок та премій здійснюється
керівником органів внутрішніх справ у
межах асигнувань, що виділяються на
утримання цих органів.

Висновки судів першої та апеляційної
інстанцій відповідають матеріалам
справи і вимогам закону, а саме: ст. 43
Закону України від 9 квітня 1992 року №
2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб»; постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року
№393, якою затверджений Порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсії і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей; Указу
Президента України від 4 жовтня 1996 року
№926/96 «Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ»;
ст. 22 Закону України «Про державну
таємницю» від 21 січня 2994 року; ст. 16
Закону України «Про міліцію», а також
внутрішніх Положень щодо нарахувань і
виплат компенсацій, які правильно
застосували суди, вирішуючи даний спір.

Враховуючи всі наведені обставини,
колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій щодо правомірності дій
відповідачів при визначенні розміру
пенсії позивача.

Доводи касаційної скарги зроблених
судами попередніх інстанцій висновків
не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 15
червня 2010 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 14 грудня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер