Справа № 2а-9789/12/2070
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2014 р. м. Київ
К/800/12363/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Західної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Харківської
області Державної податкової служби

на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28 січня 2013 року

у справі за позовом Західної
міжрайонної державної податкової
інспекції м. Харкова Харківської
області Державної податкової служби
(далі - Західна МДПІ м. Харкова) до
Підрозділу примусового виконання
рішень Відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
(далі - ППВР ВДВС ГУЮ) у Харківській
області про скасування постанови,

встановила:

У серпні 2012 року Західна МДПІ м.
Харкова, яка є правонаступником
Державної податкової інспекції (далі -
ДПІ) у Жовтневому районі м. Харкова,
звернулася до суду з позовом про
визнання протиправними дій та
скасування постанови ППВР ВДВС ГУЮ у
Харківській області від 03 липня 2012 року
ВП №32994663 про накладення штрафу за
невиконання рішення суду без поважних
причин у розмірі 680,00 грн та постанови
від 27 липня 2012 року про повторне
накладення штрафу за невиконання
рішення суду без поважних причин у
розмірі 1360,00 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2012
року, яку залишено без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 28 січня 2013
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Західна МДПІ м.
Харкова порушує питання про скасування
судових рішень першої та апеляційної
інстанцій та ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 15 червня 2011
року у справі №2а-4674/11/2070 задоволено
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Техноспецмаркетинг». Визнано
неправомірними дії ДПІ у Жовтневому
районі м. Харкова щодо відмови у видачі
свідоцтва про перереєстрацію
підприємства як платника податку на
додану вартість, зобов'язано
відповідача видати нове свідоцтво
платника податку на додану вартість
позивачу у зв'язку зі зміною
місцезнаходження.

31 травня 2012 року Харківським окружним
адміністративним судом видано
виконавчий лист по справі №2а-4674/11/2070.

Постановою державного виконавця ППВР
ВДВС ГУЮ у Харківській області від 12
червня 2012 року відкрито виконавче
провадження ВП №32994663 по виконанню
виконавчого листа №2а-4674/11/2070 та
надано боржнику - ДПІ у Жовтневому
районі м. Харкова строк для
самостійного виконання рішення суду до
19 червня 2012 року.

У зв'язку з невиконанням рішення суду
без поважних причин у встановлений
строк, державним виконавцем ППВР ВДВС
ГУЮ у Харківській області винесено
постанову від 03 липня 2012 року про
накладення штрафу на ДПІ у Жовтневому
районі м. Харкова у розмірі 680,00 грн та
надано новий строк для виконання
рішення суду до 06 липня 2012 року.

27 липня 2012 року за повторне невиконання
без поважних причин рішення суду,
державним виконавцем ухвалена
постанова про накладення штрафу на
позивача у розмірі 1360, 00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився апеляційний
суд, виходив з того, що боржником не
виконано рішення суду у встановлений
державним виконавцем строк без
поважних причин, а тому постанови про
накладення штрафу прийняті правомірно.

Проте, такі висновки судів передчасні.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Відповідно до частини 5 цієї
норми копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Частиною 1 статті 31 вказаного Закону
встановлено, що копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Виконання рішень, за якими боржник
зобов'язаний особисто вчинити певні
дії або утриматись від їх вчинення,
здійснюється відповідно до статті 75
Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно із частиною 2 статті 75 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 89
зазначеного Закону у разі невиконання
без поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі,
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази щодо направлення на адресу
боржника копії постанови про відкриття
виконавчого провадження від 12 червня
2012 року в порядку, встановленому
статтею 31 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме:
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення. Також відсутні докази
щодо направлення копії постанови від 03
липня 2012 року про накладення штрафу.

Посилання апеляційного суду на те, що
доказом направлення боржнику копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження є відповідна службова
записка відповідача, не свідчить про
фактичне відправлення цього документу
та не відповідає вимогам закону.

Зазначені обставини мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, оскільки вирішити питання щодо
законності постанов державного
виконавця про накладення штрафу на
боржника через невиконання рішення
суду без поважних причин без
дослідження доказів щодо направлення
на його адресу копій документів
виконавчого провадження, неможливо.

Згідно із статтею 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 220 КАС України
встановлено, що суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, рішення судів
підлягають скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Західної міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби задовольнити
частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 02 жовтня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 28 січня 2013 року скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак