Справа № 813/8001/14
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2014-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/8001/14
м. Львів, вул. Чоловського, 2
Зал судових засідань № 7
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді
при секретарі судового засідання
представника позивача - Борис А.С.
представник відповідача - не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові адміністративну
справу за позовом Львівського міського
центру зайнятості до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості у розмірі 5463,
Львівський міський центр
зайнятості звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
у розмірі 5463, 65 грн.
Ухвалою від 15 грудня 2014 року
відкрито провадження у справі.
В обґрунтуваннях своїх вимог позивач
зазначив, про неправомірне отримання
відповідачем коштів у сумі 5463, 65 грн., як
допомоги по безробіттю, однак при
проведенні перевірки було з'ясовано, що
відповідач під час перебування на
обліку у центрі зайнятості як
безробітний з 21.09.2004 року самостійно
працевлаштувався на посаду директора
готельного комплексу ПП
«Готель»»Богдан» згідно наказу № 41-К
від 21.09.2004 року та отримував дохід, а
відтак не мав права перебувати на
обліку як безробітний та відповідно,
отримувати допомогу.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, з підстав викладених у
Відповідач в судове засідання не
з'явився, причин не прибуття не
повідомив, на адресу суду повернувся
конверт, який був направлений
відповідачу «за закінченням терміну
зберігання», а тому відповідач, у
відповідності до вимог частини 11
статті 35 КАС України, вважається
належним чином повідомлений про час,
дату та місце судового розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні у справі
докази та давши їм оцінку, суд
Судом встановлено, що 12 серпня 2004
року позивач звертався до
Шевченківського РЦЗ із заявою про
надання статусу безробітного з
виплатою допомоги по безробіттю.
У поданій заяві відповідач
зазначив, що не зареєстрований як
суб'єкт підприємницької діяльності,
трудовою діяльністю не займається та
пенсії не отримує, на підставі чого
відповідачу надано статус
безробітного та призначено допомогу
Шевченківським районним центром
зайнятості м. Львова відповідно до
договору №515 від 29.11.2004 р., ОСОБА_2
направлено на підвищення кваліфікації,
за спеціальністю навчальною програмою
"Організація виробництва" зі строком
навчання з 29.11.2004 р. по 24.12.2004 р. з метою
сприяння подальшому працевлаштуванню -
організації підприємницької
діяльності. Відповідно до корінця
року ОСОБА_2 згідно наказу № 110-5 від
29.11.2004 року зараховано до складу
Згідно службової записки
заступника начальника відділу
організації профнавчання
самозайнятості Львівського міського
центру зайнятості від 04.09.2014 року
вартість професійного навчання
безробітного ОСОБА_2, за період з 29.11.2004
року по 24.12.2004 року становить 229, 75 грн.
Згідно наказу Шевченківського
районного центру зайнятості м. Львова
від 20.01.2005 року ОСОБА_2 призначено
виплату залишку допомоги з безробіття
для започаткування підприємницької
діяльності. Відповідно до наказу №
НТ050125 від 25.01.2005 року ОСОБА_2 виплачено
одноразову допомогу по безробіттю з
21.05.2005 року по 06.08.2005 року у розмірі 3 078,
11 грн., для організації безробітним
підприємницької діяльності.
17.04.2014 року Новояворівським
міським центром зайнятості складено
акт № 107 розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», згідно якого ОСОБА_2
працював у ПП «Готель Богдан» з 21.09.2004
року по 18.01.2005 року. За даний період йому
було нараховано та сплачено страхові
05.09.2014 року Львівським міським
центром зайнятості направлено
відповідачу претензію № 13/5734 про
відшкодування коштів в сумі 5463, 65 грн.,
яку відповідач добровільно не виконав.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про зайнятість населення», зайнятість
- це діяльність громадян, пов'язана із
задоволенням особистих та суспільних
потреб і така, що, як правило, приносить
їм доход у грошовій або іншій формі.
Згідно п. «а» ч. 3 ст. 1 цього ж
Закону, в Україні до зайнятого
населення належать громадяни, що
проживають на території держави на
законних підставах працюючі по найму
на умовах повного або неповного
робочого дня (тижня) на підприємствах, в
установах і організаціях, незалежно
від форм власності, у міжнародних та
іноземних організаціях в Україні і за
кордоном у фізичних осіб.
Згідно ч. 1 ст. 2 цього ж Закону,
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
Згідно ч. 4 ст. 2 цього ж Закону, у
разі відсутності підходящої роботи
рішення про надання громадянам статусу
безробітних приймається державною
службою зайнятості за їх особистими
заявами з восьмого дня після
реєстрації у центрі зайнятості за
місцем проживання як таких, що шукають
роботу. Реєстрація громадян
провадиться при пред'явленні паспорта
і трудової книжки, а в разі потреби -
військового квитка, документа про
освіту або документів, які їх
замінюють.

Згідно ст. 4 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», страхуванню на випадок
безробіття підлягають особи, які
працюють на умовах трудового договору
(контракту), цивільно-правового
договору, включаючи тих, які проходять
альтернативну (невійськову) службу, а
також тих, які працюють неповний
робочий день або неповний робочий
тиждень, та на інших підставах,
передбачених законодавством про працю,
військовослужбовці (крім
військовослужбовців строкової служби).

Особа набуває статусу
застрахованої особи з дня укладання
трудового договору (контракту),
цивільно-правового договору, з цього
дня починається сплата страхових
внесків. Сплата страхових внесків
припиняється з дня розірвання
трудового договору (контракту) або
закінчення строку дії
цивільно-правового договору.

Згідно ст. 6 цього ж Закону, право
на матеріальне забезпечення на випадок
безробіття та соціальні послуги мають
застраховані особи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 цього ж Закону,
видами забезпечення є допомога по
безробіттю.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 цього ж Закону,
кошти Фонду використовуються на
виплату забезпечення та надання
соціальних послуг, передбачених ст. 7
цього ж Закону.

Згідно ч. 1 ст. 22 цього ж Закону
України, застраховані особи, визнані у
встановленому порядку безробітними,
які протягом 12 місяців, що передували
початку безробіття, працювали на
умовах повного або неповного робочого
дня (тижня) не менше 26 календарних
тижнів та сплачували страхові внески,
мають право на допомогу по безробіттю
залежно від страхового стажу.

Частиною 3 цієї ж статті
встановлено, що допомога по безробіттю
виплачується з 8 дня після реєстрації
застрахованої особи в установленому
порядку в державній службі зайнятості.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Згідно п. 12 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, для одержання статусу
безробітного громадянин особисто
подає у день, що настає після
закінчення встановленого строку для
пошуку підходящої роботи, до центру
зайнятості заяву із зазначенням у ній
інформації про те, що він не займається
видами діяльності, що визначені
частиною третьою статті 1 Закону
України «Про зайнятість населення», і
не отримує пенсію на пільгових умовах,
а також копію довідки про його
ідентифікаційний номер.

Згідно п.п. 5.5, п. 5 Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, виплата допомоги по
безробіттю припиняється у разі
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності (з дня державної реєстрації
як суб'єкта підприємницької або іншої
діяльності).

Згідно п.п. 6.14. п. 6 цього ж Порядку,
у тому числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності, якщо під
час одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, у тому числі
встановлені під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин.

Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Представник позивача в
обґрунтування позовних вимог надала
суду копії, а саме наказу № 41-К ПП
«Готель «Богдан» від 21.09.2004 року про
прийняття ОСОБА_2 на посаду директора
готельного комплексу, копію свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної особи
- підприємця ОСОБА_2, відомості про
нарахування заробітної плати за
вересень 2004 року, листопад 2004 року,
січень 2005 року.

Таким чином, позовні вимоги
Львівського міського центру
зайнятості про стягнення з ОСОБА_2
виплачених йому коштів в сумі 5463, 65 грн.
підлягають задоволенню повністю. З
пояснень представника позивача,
вказана заборгованість відповідачем
на час розгляду справи не сплачена.

На підставі ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
із урахуванням того, що рішення
ухвалене на користь позивача - суб'єкта
владних повноважень, судові витрати
здійснені таким не підлягають до
компенсації.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 87, 94, 158, 160, 162,
163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задоволити
повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на
користь Львівського міського центру
зайнятості (ЗКПО 25555035, адреса 79060, м.
Львів, вул. Кн. Ольги,122) кошти в сумі 5463
(п'ять тисяч чотириста шістдесят три)
гривні 65 коп.

Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені статтею
186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова в повному обсязі
складена і підписана 30 грудня 2014
року.

Суддя
Карп'як Оксана Орестівна