Справа № 264/6443/14-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.Справа № 264/6443/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.

Суддів: Бартош Н.С. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Іллічівському районі
м.Маріуполя Донецької області на
постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя від 16.10.2014 року по
справі №264/6443/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Іллічівському районі м.Маріуполя
Донецької області

про стягнення недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги дітям
війни, -

ВСТАНОВИЛА:

18.07.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексу
позивач) звернулася до суду з позовом
до Управління Пенсійного фонду України
в Іллічівському районі м.Маріуполя
Донецької області (далі - УПФУ,
відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірною
бездіяльність УПФУ щодо виплати у
неповному обсязі державної соціальної
допомоги як дитині війни на підставі
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" за період з 01.01.2014
року;

- зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату їй
державної соціальної допомоги як
дитині війни на підставі ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, визначеної відповідно до ч.1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік", за
період з 01.01.2014 року по день
постановленого рішення суду, з
урахуванням фактично сплачених сум;

- зобов'язати УПФУ призначити та
виплачувати їй у подальшому підвищення
до пенсії у розмірі не меншому за
встановлений ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" - 30%
мінімальної пенсії за віком,
визначеної відповідно до ч. 1 ст.28 "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Постановою Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 16.10.2014
року адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність
та зобов'язано відповідача здійснити
позивачу нарахування та виплату
державної соціальної допомоги як
дитині війни у відповідності до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
визначеної відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" та Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік", за період з 18 січня 2014 року по
02 серпня 2014 року включно, з урахуванням
фактично виплачених сум;

- позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
нарахування та виплати щомісячної
доплати до пенсії як дитині війни в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
з урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність
за період з 01.01.2014 по 17.01.2014 року -
залишено без розгляду.

Не погодившись з судовим
рішенням, в апеляційній скарзі УПФУ,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати постанову
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя від 16.10.2014 року та прийняти
нове рішення, про відмову в задоволенні
позовних вимог позивача в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
законодавчо визначене право Кабінету
Міністрів України встановлювати
розміри пенсійних виплат, яке останнім
використано шляхом прийняття 28.12.2011
року постанови № 1381 "Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верст населення", а подалі - у
2014 році шляхом прийняття 25.03.2014 року
постанови № 112 "Про внесення змін до
деяких постанов Кабінету Міністрів
України з питань пенсійного
забезпечення". Також, апелянт,
посилаючись на положення п.п. 20, 29 ч. 1 ст.
116 Бюджетного кодексу України, зазначає
про неможливість взяття на себе
зобов'язань без відповідних бюджетних
асигнувань та здійснення видатків
бюджету із перевищенням бюджетних
призначень. Крім того, відповідач
вважає, що позивач не звертався до УПФУ
з приводу здійснення перерахунку
розміру підвищення до пенсії - відсутні
підстави для розгляду спору за нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Виходячи з приписів ст. 197 КАС України
вищезазначена апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, колегія
суддів, враховуючи межі апеляційної
скарги, дійшла висновку, що апеляційна
скарга відповідача задоволенню не
підлягає, а оскаржувану постанову,
відповідно до положень ст. 200 КАС
України, слід залишити без змін, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач має статус
дитини війни та за приписами ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" має право на отримання
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів вважає, що
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції правильно застосував
до спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" над постановою
Кабінету Міністрів України від 28
грудня 2011 року за № 1381 "Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення", як
нормативно-правовому акту, що має вищу
юридичну силу. Також судом правильно
визначено розмір мінімальної пенсії за
віком, виходячи із приписів ч.1 ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки іншими законами
такий розмір не врегульовано.

Відповідно до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
який набрав чинності з 01.01.2006 року,
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року, іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Статтею 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
передбачено, що фінансове забезпечення
соціальних гарантій, передбачених
зазначеним законом, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Відповідно до Конституції
України закон про Державний бюджет
України діє з 1 січня по 31 грудня
календарного року.

Пунктом 4 розділу VІІ Закону
України від 23.12.2010 року № 2857-VI "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", в
редакції закону, що набула чинності з
22.07.2011 року згідно із Законом України
від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік", п. 3
Прикінцевих положень Закону України
від 22.12.2011 року № 4282-VI "Про Державний
бюджет України на 2012 рік" п. 4
Прикінцевих положень Закону України
від 06.12.2012 року № 5515-VI "Про Державний
бюджет України на 2013 рік"
передбачалось, що у 2011, 2012 , 2013 роках
розмір підвищення дітям війни пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії призначаються і здійснюються в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

На виконання п. 7 Закону України
від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2011 рік" 06.07.2011 року
Кабінетом Міністрів України прийнята
постанова № 745 "Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету".

28.12.2011 року Кабінетом Міністрів
прийнята постанова N 1381 "Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення" (із змінами
і доповненнями, внесеними постановами
Кабінету Міністрів України від 5 квітня
2012 року N 293, від 23 квітня 2012 року N 327, від
13 березня 2013 року N 149, від 25 березня 2014
року N 112, ), пунктом 4 якою встановлений
розмір підвищення дітям війни пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії.

Закон України від 16.01.2014 року №
719-VII "Про Державний бюджет України на 2014
рік" до змін, внесених Законом України
від 31.07.2014 року № 1622-VII "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік", який набрав
чинності 03.08.2014 року, не передбачав
того, що підвищення дітям війни
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з 01.01.2014 року до 03.08.2014
року при визначені розміру доплати до
пенсії позивачу відповідач повинен був
керуватися нормою ст. 6 Закону України
від 18.11.2004 року № 2195-IV "Про соціальний
захист дітей війни".

Починаючи з 03.08.2014 року розмір
підвищення до пенсії повинен
визначатися відповідно до урядових
постанов.

Колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що позовну вимогу
ОСОБА_1 щодо зобов'язання УПФУ
призначити та виплачувати їй у
подальшому підвищення до пенсії у
розмірі не меншому за встановлений ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" - 30% мінімальної пенсії за
віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст.28
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" Іллічівський
районний суду м. Маріуполя має право
вирішити в порядку ст. 168 КАС України за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи.

Колегія суддів не вбачає підстав
для скасування судового рішення в тій
його частині, якою позовні вимоги
ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 17.01.2014
року залишено без розгляду, оскільки
вимоги апеляційної скарги в цій
частині апелянтом не обґрунтовані.
Позивач, в свою чергу, рішення суду в
апеляційному порядку не оскаржив.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги на
висновок колегії суддів не впливають.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 209,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Іллічівського
районного суду м. Маріуполя від 16.10.2014
року по справі № 264/6443/14-а - залишити без
змін.

Ухвала Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня отримання
копії цієї ухвали.

Головуючий суддя (підпис)Мельнікова
Л.В.Судді(підпис) (підпис) Бартош Н.С.
Водолажська Н.С.