Справа № 760/9161/14-а
Суддя: Лазаренко В. В.
Дата ухвалення: 2014-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а-378/14
у справі №760/9161/14-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 суддя Солом'янського
районного суду м. Києва Лазаренко В.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі м.
Києва про визнання рішення незаконним
та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

30.04.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом в якому просить визнати
незаконним рішення УПФ України в
Солом'янському районі м. Києва про
переведення його на пенсію по
інвалідності та зобов'язати
відповідача перевести його на пенсію в
зв'язку з втратою годувальника у
відповідності до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Свої вимоги мотивував тим, що він є
сином померлого ОСОБА_2, який перебував
на обліку в управлінні ПФУ в
Солом'янському районі м. Києва та
отримував пенсію відповідно до Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до заяви від 07.08.2006 та
додаткових документів йому була
призначена пенсія у зв'язку з втратою
годувальника відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

11.06.2012 відповідачем переведено
позивача на пенсію по інвалідності
відповідно до ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» по причині помилковості
призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника.

Вказані дії відповідача позивач вважає
незаконними, оскільки ним було подано
всі документи необхідні документи для
призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, з наведених підстав
просить позов задовольнити.

17.11.2014 року до суду надійшли
заперечення представника відповідача
в яких останній не визнає вимоги
позивача та просить відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на те,
що управління ПФУ приймаючи рішення
про переведення позивача на пенсію по
інвалідності діяло згідно вимог
чинного законодавства. При цьому
зазначає, що вказане рішення прийнято у
зв'язку з тим, що у позивача відповідно
до ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відсутнє право на
призначення пенсії у зв'язку з втратою
годувальника.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває
на обліку в управлінні ПФУ в
Солом'янському районі м. Києва з 24.05.1999.

В період з 24.05.1999 по 07.08.2006 позивач
отримував пенсію по інвалідності
відповідно до ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

З 07.08.2006 ОСОБА_1 переведений на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

З 11.06.2012 ОСОБА_1 переведено на пенсію по
інвалідності відповідно до ст. 33 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Загальні умови призначення пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
визначено Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Також вказані правовідносини
врегульовано спеціальними нормами ст.
54 Закону «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по III групі інвалідності, а в
разі смерті пенсіонера або осіб,
зазначених у частині другій статті 32
цього Закону, - незалежно від
тривалості страхового стажу.

З аналізу наведеної норми слідує, що
право особи на призначення пенсії у
зв'язку зі смертю годувальника виникає
за сукупності, зокрема, таких юридичних
фактів: 1) смерті годувальника, 2)
непрацездатності особи, 3) перебування
особи на утриманні годувальника.

Статтею 54 Закону «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що пенсія в
разі втрати годувальника
призначається непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні (при цьому дітям
пенсія призначається незалежно від
того, чи були вони на утриманні
годувальника), у розмірі:

на одного непрацездатного члена сім'ї -
50 процентів пенсії по інвалідності
померлого годувальника;

на двох та більше непрацездатних
членів сім'ї - 100 процентів пенсії по
інвалідності померлого годувальника,
визначеної згідно із зазначеною
статтею, що розподіляється між ними
рівними частками.

До непрацездатних членів сім'ї
померлого годувальника належать
особи, зазначені у статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"

Водночас ч. 2 вказаної статті визначено,
що непрацездатними членами сім'ї
вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо
вони є інвалідами або досягли
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які
народилися до спливу 10 місяців з дня
смерті годувальника) померлого
годувальника, які не досягли 18 років
або старші цього віку, якщо вони стали
інвалідами до досягнення 18 років.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином
ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом
про народження НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у віці 65
років, що підтверджується свідоцтвом
про смерть НОМЕР_2.

Згідно протоколу від 12.07.2012 №7, комісією
для розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи прийнято рішення
підтвердити участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
ОСОБА_2 та право належати до учасників
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС категорії 2.

Як зазначено відповідачем згідно
витягу із акту огляду МСЕК сер. КИЕ-1
№510098 інвалідність ОСОБА_1 первинно
встановлено 25.02.1999 року у віці 41 рік.

Згідно наданої позивачем виписки із
акта огляду МСЕК сер. №КА-1 №025826, 03.02.2006
позивачу встановлено другу групу
інвалідності безстроково - у віці 48
років.

Таким чином з огляду на положення ч. 2
ст. 36 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" позивач не може вважатися
непрацездатними членом сім'ї померлого
ОСОБА_2, оскільки позивач став
інвалідом після досягнення 18 років.

З огляду на дані обставини, суд
погоджується з доводами відповідача,
що ОСОБА_1 було неправомірно призначено
пенсію по втраті годувальника
відповідно до статті 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у зв'язку з
чим відсутні підстави для визнання
незаконним рішення відповідача про
переведення позивача на пенсію по
інвалідності, на яку він має право.

Враховуючи викладене вище суд
приходить до висновку про
необґрунтованість вимог позивача та
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 17, 18, 104-106, 128, 158, 159,
161-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва про
визнання рішення незаконним та
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного адміністративного суду м.
Києва через суд першої інстанції
протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови.

Суддя: