Справа № 127/23331/14-а
Суддя: Луценко Л. В.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/878/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2014 року Вінницький міський
суд Вінницької областів складі:
головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Малик О.В.,

за участю: представника позивача Павич
О.С.,

представника відповідача Сінгаєвської
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці до відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Управління Пенсійного фонду
України у м. Вінниці звернувся до суду з
позовом до відповідача відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області про скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження, мотивуючи свої вимоги тим,
що 20.10.2014 року на адресу позивача
надійшла постанова старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Сінгаєвської О.М. про відкриття
провадження від 20.10.2014 року ВП №45147127 з
примусового виконання постанови
державного виконавця ВП №37205471 від
30.07.2014 року про накладення штрафу у
розмірі 680 грн. для виконання.

Однак, позивач вважає, що відсутні
підстави для примусового виконання
постанови державного виконавця ВП
№37205471 від 30.07.2014 року про накладення
штрафу у розмірі 680 грн., а як наслідок,
виділення вищенаведеної постанови про
накладення штрафу у окреме провадження
та винесення постанови державного
виконавця від 20.10.2014 року про відкриття
виконавчого провадження з огляду на
наступне.

На даний час у виконавчому провадженні
ВП №37205471, у якому позивач виступав
боржником з виконання виконавчого
листа №2-а-178/11 про зобов'язання
провести перерахунок та виплату ОСОБА_4
державної пенсії відповідно до ч.4 ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 8-ми мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст.50 Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком з 03.06.2010 року, винесена
постанова від 17.10.2014 року про
повернення виконавчого документа
стягувачу.

У мотивувальній частині
вищезазначеної постанови від 17.10.2014
року зазначено, що на даний час набула
законної сили постанова Кабінету
Міністрів України від 03.09.2014 року №440,
якою затверджено Порядок погашення
заборгованості за рішеннями суду,
виконання яких гарантується державою,
відповідно до якого погашення
заборгованості здійснюється
Казначейством в межах бюджетних
асигнувань, визначених законом про
Державний бюджет України на
відповідний рік.

Крім того, стягувача за виконавчим
документом ОСОБА_4 повідомлено про те,
що він має право повторно пред'явити
виконавчий документ до виконання у
строк до 17.10.2015 року.

Таким чином, чинним законодавством
України визначено порядок виконання
рішення судів та погашення
заборгованості з виконання, відповідно
до якого позивач не може виступати
боржником щодо здійснення виплати
коштів по перерахунку пенсії у
зазначеній категорії справ. А тому,
вищевикладені обставини стали
підставою для звернення позивача до
суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю Павич О.С.
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила суд їх задовольнити з
підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача за
довіреністю Сінгаєвська О.М. позовні
вимоги не визнала та просила у
задоволенні останніх відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази по справі в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги до задоволення не підлягають з
наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.1 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом.

Відповідно ч.1 ст.25 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. У постанові
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.75 Закону
України «Про виконавче провадження»
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження. У
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

За приписами положень ч.1 ст.89 Закону
України «Про виконавче провадження», у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що постановою головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області Сінгаєвської О.М.
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
17.10.2014 року у виконавчому провадженні
№37205471 про зобов'язання УПФ України в
Ленінському районі провести
перерахунок та виплату ОСОБА_4
державної пенсії відповідно до ч.4 ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 8-ми мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно
до ст.50 Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком з 03.06.2010 року, та про
виділення в окреме провадження
постанови про накладення штрафу на
боржника від 30.07.2014 року в сумі 680 грн.

Відповідно до змісту мотивувальної
частини вищезазначеної постанови від
17.10.2014 року встановлено, що на даний час
набула законної сили постанова
Кабінету Міністрів України від 03.09.2014
року №440 «Про затвердження Порядку
погашення заборгованості за рішеннями
суду, виконання яких гарантується
державою», якою затверджено Порядок
погашення заборгованості за рішеннями
суду, виконання яких гарантується
державою. Відповідно до даного Порядку
погашення заборгованості здійснюється
Казначейством в межах бюджетних
асигнувань, визначених законом про
Державний бюджет України на
відповідний рік, за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду на підставі рішень, поданих
органом, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
згідно з Порядком виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженим постановою Кабінету
міністрів України від 03.08.2011 року №845.

Таким чином, з 03.09.2014 року чинним
законодавством України визначено
інший порядок виконання рішення судів
та погашення заборгованості за
рішеннями суду, виконання яких
гарантується державою.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, а саме постанови старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області Сінгаєвської О.М.
про накладення штрафу від 30.07.2014 року,
станом на 30.07.2014 року, тобто задовго до
набрання чинності вищезазначеного
Порядку, позивачем в добровільному
порядку рішення суду не виконано, а
тому у відповідності до вимог ст.ст.75, 89
Закону України «Про виконавче
провадження» відповідачем правомірно
накладено штраф на позивача.

Окрім того, суд звертає увагу, що
вищезазначена постанова державного
виконавця про накладення штрафу від
30.07.2014 року є чинною та позивачем не
оскаржувалась, а відтак дії державного
виконавця щодо виділення в окреме
провадження постанови про накладення
штрафу на боржника від 30.07.2014 року в
сумі 680 грн. та, як наслідок, відкриття
виконавчого провадження за даним
виконавчим документом є правомірними.

Частина 1 статті 11 КАС України
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, суд згідно з ст.86 КАС
України, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З огляду на вищенаведене, суд приходить
до висновку, що вимоги позивача є
необґрунтованими, не відповідають
дійсним обставинам та матеріалам
справи, а відтак не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 1, 17, 25, 75, 89 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст.71, 72
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.ст.54, 63 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»ст.ст.22, 23, 87,
116 БК України, ст.ст. 2, 6, 18, 41, 71, 122, 159-163, 167,
255, 257 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці
до відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження -
відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Вінницький міський суд Вінницької
області. У разі, якщо судом було
проголошено лише вступну та
резолютивну частини, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя: