Справа № 820/12656/14
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р. Справа № 820/12656/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові справу за
апеляційними скаргами товариства з
обмеженою відповідальністю «Котельні
лікарняного комплексу» та
Спеціалізованої Державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у місті Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 07
жовтня 2014 року по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Котельні
лікарняного комплексу» до
Спеціалізованої Державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у місті Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкових
повідомлень-рішень та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

01.07.2014 року позивач - товариство з
обмеженою відповідальністю «Котельні
лікарняного комплексу» (далі по тексту
- ТОВ «Котельні лікарняного комплексу»)
звернувся до суду з позовом, яким
просить суд скасувати податкові
повідомлення - рішення відповідача -
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів у Харківській області (далі
по тексту - СДПІ ОВП у м. Харкові ) від
20.05.2014 року:

- форми «Р» № , яким підприємству
збільшено суму грошового зобов'язання
з ПДВ у розмірі 271 140,00 грн. (у тому числі,
за основним платежем - 180 760,00 грн. та за
штрафними санкціями - 90 380,00 грн.);

- форми «Р» № , яким підприємству
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток у розмірі 1 024 671,00
грн. (у тому числі, за основним платежем
- 683 114,00 грн. та за штрафними санкціями -
341 557,00 грн.); та зобов'язати відповідача
повернути сплачені грошові
зобов'язання по акту перевірки №
151/28-09-41-01-03/31555944 від 06.05.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає про хибність висновків
податкового органу про порушення
підприємством податкового
законодавства, викладених в акті
перевірки № №151/28-09-41-01-03/31555944 від 06.05.2014
року, при здійсненні господарських
операцій з: ТОВ «Українська компанія
«Модус», ТОВ «ТК ФІОНА», ТОВ
«Айтікомплекс». Зазначає про наявність
первинної документації, що підтверджує
факт взаємовідносин із
вищезазначеними контрагентами, у т.ч.
договори підряду та поставки,
виконаних робіт, видаткові накладні,
податкові накладні, використання
придбаного товару у господарській
діяльності, у зв'язку з чим, він мав
встановлене законом право на їх
віднесення до складу витрат, що
підлягають оподаткування та
формування на їх підставі суми
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року позовні вимоги підприємства
задоволені частково.

Скасовано податкове повідомлення -
рішення Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів від 20.05.2014 року № в
частині, якою підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на додану вартість із
вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) у розмірі 19955,00 грн., у тому
числі, основний платіж - 13.300,00 грн. та
штрафні санкції - 6.655,00 грн.

Скасовано податкове повідомлення -
рішення Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів від 20.05.2014 року № в
частині, якою підприємству збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем: податок на прибуток
приватних підприємств у розмірі 885.853,00
грн., у тому числі, основний платіж
590.568,00 грн. та штрафні санкції - 295285,00
грн.

В задоволені іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Судове рішення вмотивоване тим, що
витрати та податковий кредит
сформований позивачем за
господарськими операціями, фактичне
виконання яких підтверджено
письмовими доказами. Документи
підприємства з обліку доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних із
визначенням об'єктів оподаткування
(податкових зобов'язань), первинні
документи, тощо оформлені у
відповідності до вимог Податкового
кодексу України (далі - ПК України) і
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні». Що стосується взаємовідносин
з контрагентом ТОВ «Українська
компанія «Модус», судом визначено про
недотримання сторонами під час
укладення договорів підряду вимог
ст.ст. 875-886 ЦК України, про відсутність
документів погодження з
спеціалізованим підприємством
газового господарства та органом
Держнаглядохоронпраці початку,
виконання та завершення робіт, про
відсутність проектної документації та
кошторису, що унеможливлює можливість
встановлення судом факту виконання
будівельних робіт підрядником.

Не погоджуючись із судовим рішенням
ТОВ «Котельні лікарняного комплексу»,
в апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції в
частині, якою відмовлено в задоволені
позовних вимог про скасування
податкових повідомлень - рішень
відповідача в повному обсязі, з
прийняттям нового судового рішення
про їх задоволення. В іншій частині
рішення суду першої інстанції позивач
просить залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції при
ухваленні рішення норм матеріального
та процесуального права, а саме,
неврахування судом першої інстанції
вимог Податкового кодексу України
(далі - ПК України) при дослідженні
питання визначення відповідачем
платнику податків сум грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість, податку на прибуток.

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати в частині
задоволення позовних вимог, та
прийняти в цій частині нове судове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ТОВ «Котельні лікарняного
комплексу» відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції при
ухваленні рішення норм матеріального
та процесуального права, а саме,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для вирішення справи,
неврахування судом першої інстанції
вимог Податкового кодексу та іншого
чинного законодавства України при
дослідженні питання визначення
платнику податків сум грошових
зобов'язань з податку на додану
вартість, податку на доходи фізичних
осіб, єдиного внеску.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, представників
сторін, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та наведені в скарзі
доводи, приходить висновку про
задоволення апеляційної скарги
позивача і про необхідність залишення
без задоволення апеляційної скарги
відповідача, відповідно, про часткове
скасування оскаржуваного судового
рішення згідно положень ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України ).

Судом встановлено, що ТОВ «Котельні
лікарняного комплексу» зареєстровано
виконавчим комітетом Харківської
міської ради 02.08.2001 року, перебуває на
податковому обліку в СДПІ ОВП у м.
Харкові МГУ Міндоходів з 01.01.2005 року та
є платником податку на додану вартість
( т.3 а.с.235- 237).

В період з 28.03.2014 року по 25.04.2014 року
фахівцями СДПІ ОВП у м. Харкові
проведена документальна планова
документальна перевірка ТОВ «Котельні
лікарняного комплексу» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2012 року по
31.12.2013 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2012 року по
31.12.2013 року, за наслідками якої 06.05.2014
року складений акт перевірки №
151/28-09-41-01-03/31555944 (т. 1 а.с. 14- 84).

За висновками контролюючого органу,
викладеними у зазначеному Акті
перевірки, в діяльності ТОВ «Котельні
лікарняного комплексу» по
взаємовідносинам з ТОВ «Українська
компанія «Модус», ТОВ «ТК ФІОНА», ТОВ
«Айтікомплекс» встановлені порушення
п.п.138.1.1., п.138.1, 138.2, п. 138.8 ст.138, п.п.159.1.2 п.
159.1 ст. 159 ПК України, внаслідок чого
занижено податок на прибуток у 2013 році
на загальну суму 683114 грн.; п. 198.3, п. 198.6
ст. 198 ПК України, внаслідок чого
занижено податок на додану вартість у
сумі 180760 грн.

Вказаних висновків відповідач дійшов,
у тому числі, з урахуванням інформації,
отриманої від інших податкових
органів, щодо перевірок контрагентів
позивача - ТОВ «Українська компанія
«Модус», ТОВ «ТК ФІОНА», ТОВ
«Айтікомплекс».

Так, згідно з актом Харківської ОДПІ м.
Харкова від 31.03.2014 року № 244/20-23-22-01-05/
38258286 неможливо провести зустрічну
звірку ТОВ «ТК ФІОНА» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків за 2013 рік та
січень - лютий 2014 року за відсутності
товариства на момент перевірки за
місцезнаходженням, документальних
підтверджень фінансово-господарської
діяльності підприємством не надано. В
зв'язку чим контролюючим органом
зроблений висновок про відсутність
факту реального здійснення
господарської діяльності, оскільки
товариство не має необхідної кількості
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень,
автотранспортних засобів тощо, які
економічно необхідні для ведення
господарської діяльності (т.4 а.с.92 - 105).

Відповідно до акту Харківської ОДПІ
від 11.02.2014 року 53/20-34-22-01-05/ 34016453
неможливо провести зустрічну звірку
ТОВ «Айтікомплекс» щодо підтвердження
господарських відносин з
контрагентами за період з 01.01.2011 року по
31.12.2013 року в зв'язку з відсутністю
товариства на момент перевірки за
місцезнаходженням, документальних
підтверджень фінансово-господарської
діяльності підприємством не надано. За
таких умов, в ході проведення аналізу
матеріалів податкової звітності,
звітів та інших документів
контролюючим органом зроблений
висновок щодо недійсності даних у
поданих товариством деклараціях з
податку на додану вартість, оскільки
товариство не має необхідної кількості
трудових та матеріальних активів, які
економічно необхідні для ведення
господарської діяльності (т.4 а.с.86 - 91).

За актом Західної ОДПІ м. Харкова від
31.03.2014 року № 265/20-33-22-01-07/38161150 неможливо
провести зустрічну звірку ТОВ
«Українська компанія «Модус» щодо
документального підтвердження
фінансово - господарських відносин за
січень - лютий 2014 року за відсутності
товариства на момент перевірки за
місцезнаходженням, документальних
підтверджень фінансово-господарської
діяльності підприємством до перевірки
не надано. Отже, в ході проведення
аналізу матеріалів податкової
звітності, звітів та інших документів
контролюючим органом зроблений
висновок про відсутність факту
реального вчинення господарських
операцій, оскільки у товариства
відсутні основні засоби, трудові
ресурси, які економічно необхідні для
здійснення господарської діяльності
(т. 4 а.с.82 - 85).

Таким чином, в період з 01.07.2012 року по
31.12.2013 року ТОВ «Котельні лікарняного
комплексу» мало взаємовідносини з
підприємствами, у яких відсутні
необхідні умови для ведення
господарської діяльності, отже
неможливо встановити зв'язок понесених
витрат та податного кредиту,
задекларованих по операціям з ТОВ
«Українська компанія «Модус», ТОВ «ТК
ФІОНА», ТОВ «Айтікомплекс», з
господарською діяльністю позивача.

Крім цього, в порушення п.п.138.1.1., п.138.1,
138.2, п.138.8 ст.138 ПК України, TOB «Котельні
лікарняного комплексу» у листопаді та
грудні 2013 року завищено витрати по
взаємовідносинам з НАК «Нафтогаз
України».

За висновками контролюючого органу,
викладеними в Акті перевірки, вище
перелічені порушення з боку ТОВ
«Котельні лікарняного комплексу»
призвели до заниження податку на
прибуток на загальну суму 683114 грн., в
тому числі в 2013 році - в сумі 683114 грн., та
заниження податку на додану вартість в
загальній сумі 180760 грн., в тому числі,

за липень 2012 року в сумі 683 грн.,

за серпень 2012 року в сумі 94 грн.,

за жовтень 2012 року в сумі 62 грн.,

за квітень 2013 року в сумі 967 грн.,

за травень 2013 року в сумі 796 грн.,

за липень 2013 року в сумі 553 грн.,

за серпень 2013 року в сумі 38344 грн.,

за вересень 2013 року в сумі 32256 грн.,

за жовтень 2013 року в сумі 84805 грн.,

за листопад 2013 року в сумі 21395 грн.,

за грудень 2013 року в сумі 805 грн.

Не погодившись з висновками Акту
перевірки від 06.05.2014 року позивачем
подані на нього заперечення від 07.05.2014
року № 358 (т.1 а.с. 97- 100).

Як вбачається із відповіді
контролюючого органу від 15.05.2014 року №
5081/10/28-09-41-01-09 (т.1 а.с. 101- 104) заперечення
позивача не враховані, та 20.05.2014 року
СДПІ ОВП у м. Харкові прийняті
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення:

- форми «Р» № , яким
підприємству-позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі
271140 грн., у тому числі, за основним
платежем - 180 760 грн. та за штрафними
санкціями - 90 380 грн. (т. 1, а.с. 12);

- форми «Р» № , яким
підприємству-позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 1024 671 грн., у тому
числі, за основним платежем - 683114 грн. та
за штрафними санкціями - 341557 грн. (т. 1,
а.с. 10).

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем при прийнятті
оскаржуваних податкових повідомлень -
рішень, застосовано норми чинного
законодавства при неповному
встановленні всіх дійсних обставин
справи, в зв'язку з чим вони підлягають
частковому скасуванню.

Не погоджуючись із висновками суду
першої інстанції в частині відмови у
скасуванні податкових повідомлень -
рішень, колегія суддів зазначає, що
умовами реалізації права платника на
формування валових витрат та
податкового кредиту, є, зокрема,
фактичне придбання товарів, робіт
(послуг) з наміром одержати економічний
ефект від їх використання у
господарській діяльності та
підтвердження цих витрат необхідними
документами, оформленими з дотриманням
вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.07.2013 року між позивачем TOB «Котельні
лікарняного комплексу» (Замовник) і TOB
«Українська компанія «Модус»
(Підрядник) укладено Договір підряду №
29-7-13, згідно з умовами якого Підрядник
зобов'язується виконати
будівельно-монтажні роботи і здати їх в
строк відповідно до
проектно-кошторисної документації.
Загальна вартість робіт за цим
договором, згідно з кошторисною
документацією, складає 1200000,00 грн., у
тому числі, ПДВ - 200 000 грн. (т.1 а.с. 108 - 110).
Договірна ціна робіт, як невід'ємна
частина Договору, визначається на
основі кошторисної документації і є
динамічною.

Зі змісту вказаного договору
вбачається, що Підрядник
зобов'язується виконати
будівельно-монтажні роботи і здати їх в
строк відповідно до
проектно-кошторисної документації,
залучення Підрядником інших
супідрядних організацій не
передбачено. Сторонами при укладанні
договору були визначені всі істотні
умови, що передбачені для договорів
підряду на будівельні та
будівельно-монтажні роботи.

Порядок укладання та виконання
договорів на будівельні та
будівельно-монтажні роботи
регулюються ст.ст.875-886 ЦК України,
відповідно до яких за договором
будівельного підряду підрядник
зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати
інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта. До договору
будівельного підряду застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом.

Статтею 877 ЦК України встановлено, що
підрядник зобов'язаний здійснювати
будівництво та пов'язані з ним
будівельні роботи відповідно до
проектної документації, що визначає
обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які
ставляться до робіт та до кошторису, що
визначає ціну робіт. Підрядник
зобов'язаний виконати усі роботи,
визначені у проектній документації та
в кошторисі (проектно-кошторисній
документації), якщо інше не встановлено
договором будівельного підряду.
Договором будівельного підряду мають
бути визначені склад і зміст
проектно-кошторисної документації, а
також має бути визначено, яка із сторін
і в який строк зобов'язана надати
відповідну документацію.

З метою врегулювання питання виконання
підготовчих та будівельних робіт
Кабінетом Міністрів України видано
постанову від 13.04.2011 року № 466, якою
унормований порядок проведення
підготовчих та будівельних робіт,
пов'язаних з виконанням договорів
підряду на проведення робіт з нового
будівництва, реконструкції будівель і
споруд та технічного переоснащення
діючих підприємств (капітального
будівництво об'єктів) тощо, а також
визначений перелік робіт, виконання
яких може потребувати наявності
дозвільних документів.

Згідно з наказом Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України від 04.12.2009 року № 554 «Про
затвердження примірних форм первинних
документів з обліку в будівництві»,
будівельні підприємства та будівельні
структурні підрозділи підприємств
незалежно від форм власності, що
виконують будівельні та монтажні
роботи, роботи з капітального та
поточного ремонту будівель і споруд та
інші підрядні роботи, повинні складати
первинні облікові документи у
будівництві за примірними формами №
КБ-2в «Акт приймання виконаних
будівельних робіт» та № КБ-3 «Довідка
про вартість виконаних будівельних
робіт та витрати».

Факт виконання TOB «Українська компанія
«Модус» будівельних робіт за вказаним
договором підряду № 29-7-13 на об'єктах
позивача, які розташовані, в тому числі,
в м. Харкові (пр. Ілліча, 2; вул.
Плеханівська, 117; вул. Косіора, 122), м.
Валки, смт. В.Бурлук, с. Стрілеча, смт.
Красний Кут, смт. Двурічна, м. Богодухів
Харківської області, підтверджується
наявними у матеріалах справи копіями
актів прийому виконаних будівельних
робіт за ПФ № КБ-2в та довідок про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат за ПФ № КБ-3 :

від 30.08.2013 року № 67 на суму 15 171,37 грн. з
додатками до них (т.1 а.с. 111-124);

від 30.08.2013 року № 66 на суму 2 792,51 грн. з
додатками до них (т.1 а.с. 125- 132);

від 30.08.2013 року № 65 на суму 25 849,60 грн. з
додатками до них (т.1 а.с. 133-144);

від 30.08.2013 року № 64 на суму 6 209,70 грн. з
додатками до них (т.1 а.с. 145- 155);

від 30.08.2013 року № 63 на суму 30 260,32 грн. з
додатками до них (т.1 а.с. 156-166);

від 30.08.2013 року № 62 на суму 6 215,27 грн. з
додатками до них (т.1 а.с. 167- 175);

від 30.08.2013 року № 61 на суму 39 845,03 грн. з
додатками до них (т.1 а.с. 176-185);

від 30.08.2013 року № 60 на суму 55 022,98 грн. з
додатками до них (т.1 а.с. 186- 203);

від 30.08.2013 року № 59 на суму 36 016,15 грн. з
додатками до них (т.1 а.с. 204- 219);

від 30.08.2013 року № 58 на суму 12 680,24 грн. з
додатками до них (т.1 а.с. 220-230);

від 30.09.2013 року № 74-А на суму 26 591,99 грн. з
додатками до них (т.1 а.с. 231- 244);

від 30.09.2013 року № 74 на суму 50 594,29 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 1-10 );

від 30.09.2013року № 73 на суму 54 939,82 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 11- 22);

від 30.09.2013 року № 71 на суму 15 006,79 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 23-32);

від 30.09.2013 року № 69 на суму 17 042,45 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 33- 41);

від 30.09.2013 року № 68 на суму 29 363,21 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 42-51);

від 31.10.2013 року № 73А на суму 7 001,68 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 52- 62);

від 31.10.2013 року № 74-Б на суму 5 049,98 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 63-74);

від 31.10.2013 року. № 75 на суму 14 508,88 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 75- 84);

від 31.10.2013 року № 76 на суму 10 308,94 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 85- 94);

від 31.10.2013 року № 77 на суму 7 993,44 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 95-103);

від 31.10.2013 року. № 79 на суму 52 063,97 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 104- 114);

від 31.10.2013 року. № 79-А на суму 27 097,15 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 115- 126);

від 31.10.2013 року № 80 на суму 5 539,75 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 127-144);

від 31.10.2013 року № 82 на суму 11 871,78 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 145- 155);

від 28.11.2013 року. № 76-Б на суму 3 185,50 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 156- 166);

від 28.11.2013 року № 92 на суму 6 226,67 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 167-175);

від 28.11.2013 року. № 74-В на суму 15 794,51 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 176- 185);

від 28.11.2013 року № 80-А на суму 4 196,34 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 186- 195);

від 28.11.2013 року № 95 на суму 42 821,11 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 196-213);

від 28.11.2013 року № 85 на суму 8 454,04 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 214- 222);

від 28.11.2013 року № 94 на суму 8 076,16 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 223- 231);

від 28.11.2013 року № 99 на суму 17 137,68 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 232-240);

від 28.11.2013 року № 74-В на суму 15 794,51 грн. з
додатками до них (т.2 а.с. 176- 185);

від 30.12.2013 року № 93 на суму 33 599,44 грн. з
додатками до них (т.3 а.с. 1- 23);

від 30.12.2013 року № 100 на суму 16 211,39 грн. з
додатками до них (т.3 а.с. 24-36);

від 30.12.2013 року № 102 на суму 59 907,42 грн. з
додатками до них (т.3 а.с. 37- 48);

від 30.12.2013 року № 101 на суму 30 957,24 грн. з
додатками до них (т.3 а.с. 49- 71);

від 30.12.2013 року № 105 на суму 3 546,13 грн. з
додатками до них (т.3 а.с. 72-83);

від 30.12.2013 року № 106 на суму 21 524,06 грн. з
додатками до них (т.3 а.с. 84- 97);

від 30.12.2013 року № 109 на суму 22 388,71 грн. з
додатками до них (т.3 а.с. 98- 110).

Дослідженням наданих до матеріалів
справи копій актів прийому за ПФ №
КБ-2в, довідок за ПФ № КБ-3, інших
первинних документів встановлено, що
виконані TOB «Українська компанія
«Модус» за Договором підряду
будівельно-монтажні роботи не
потребують наявності спеціальних
дозвільних документів та ліцензій.

За виконані будівельні роботи
позивачем TOB «Котельні лікарняного
комплексу» було сплачено Підряднику -
TOB «Українська компанія «Модус» на
розрахунковий рахунок кошти в
загальній сумі 1039221,08 грн.,що
підтверджується копіями виписок по
особовому рахунку позивача у АТ «Банк
Золоті Ворота» ( т.3 а.с. 117-125).

Реальність здійснення господарських
операцій підтверджується отриманими
від контрагента податковими
накладними, які включені до Реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних, на загальну суму 718 684,94 грн.,
у тому числі, ПДВ - 119 780,85 грн. (т.3 а.с.
126-161).

Також, 07.10.2013 року між TOB «Котельні
лікарняного комплексу» (Замовник) та TOB
«Українська компанія «Модус»
(Підрядник) укладено договір підряду
№7-10-13, згідно з умовами якого Підрядник
зобов'язується виконати антикорозійні
роботи. Загальна вартість робіт що
виконуються за цим договором складає
450000,00 грн., у тому числі, ПДВ 75000 грн. (т.3
а.с. 111-112).

На виконання Договору підряду № 7-10-13 у
жовтні 2013 року Підрядником проведений
комплекс робіт по захисту від корозії
теплових мереж та котлів на об'єктах,
які розташовані в м. Валки, смт.
В.Бурлук, с. Стрілеча Харківської
області та належать позивачу, що
підтверджується копіями актів
виконаних робіт на загальну суму 195 545,09
грн., у тому числі, ПДВ - 32 590,84 грн., а саме
:

від 31.10.2013 року № 1 на суму 41 785,34 грн., в
т.ч. ПДВ - 6 964,22 грн. (т.3 а.с. 113);

від 29.10.2013 року № 2 на суму 42 030,14 грн., в
т.ч. ПДВ - 7 005,02 грн. (т.3 а.с. 114);

від 31.10.2013 року № 3 на суму 59 158,55 грн., в
т.ч. ПДВ - 9 859,76 грн. (т.3 а.с. 115);

від 31.10.2013 року № 4 на суму 52 571,06 грн., в
т.ч. ПДВ - 8 761,84 грн. (т.3 а.с. 116).

В підтвердження факту реальності
виконання антикорозійних робіт
позивачем до матеріалів справи також
надані: копії виписок по особовому
рахунку позивача у АТ «Банк Золоті
Ворота» на загальну суму 195 545,09 грн., у
тому числі, ПДВ - 32 590,84 грн. ( т.3 а.с. 117-125),
копії отриманих податкових накладних
від 29.10.2013 року № 1084, від 31.10.2013р. № 1173,
які включені до Реєстру виданих та
отриманих податкових накладних. (т.3 а.с.
143-144 ).

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції в
частині надання правової оцінки змісту
та умовам укладеного між позивачем та
TOB «Українська компанія «Модус»
договору будівельного підряду, на
відповідність його вимогам ст.ст. 875,877
ЦК України, оскільки вони надані судом
в порушення вимог ст.ст. 204, 215, 228
Цивільного кодексу України та ст.11
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Так, ст.ст. 19, 43, 44 Господарського
кодексу України визначено принципи та
свободу підприємницької діяльності,
відповідно до яких суб'єкти
господарювання мають право без
обмежень самостійно здійснювати
будь-яку господарську діяльність, що не
заборонена законом і підприємство є
вільним у своєму виборі видів
діяльності та у виборі контрагентів.

Держава здійснює контроль і нагляд за
господарською діяльністю суб'єктів
господарювання , зокрема, за станом і
достовірністю бухгалтерського обліку
та звітності.

Незаконне втручання та перешкоджання
господарській діяльності суб'єктів
господарювання з боку органів
державної влади, їх посадових осіб при
здійсненні ними державного контролю та
нагляду забороняються.

Органи державної влади і посадові
особи зобов'язані здійснювати
інспектування та перевірки діяльності
суб'єктів господарювання неупереджено,
об'єктивно і оперативно, дотримуючись
вимог законодавства, поважаючи права і
законні інтереси суб'єктів
господарювання.

Крім цього, статтею 204 Цивільного
кодексу України (презумпція
правомірності правочину) визначено, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Як встановлено частинами 1 та 2 ст.228 ЦК
України, правочин вважається таким, що
порушує публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

В розумінні ст. 228 ЦК України,
обов'язковою умовою нікчемного
правочину є умисел сторін (сторони) на
отримання протиправного результату, а
також суперечність його
публічно-правовим актам держави, отже
наявність умислу повинна
встановлюватись кримінальним
провадженням або в ході розгляду
справи про адміністративне
правопорушення.

Отже, чинним законодавством України
суб'єктам господарювання надано право
вільного вибору умов та порядку
укладання та виконання договорів, у
тому числі, проектно-кошторисної
документації, оскільки це належить до
сфери господарських відносин між
суб'єктами господарювання, втручання у
яку може відбуватись лише за наявності
законодавчо встановлених підстав.

Колегія суддів вважає недоречним
висновок суду першої інстанції про
нереальність господарських операцій з
TOB «Українська компанія «Модус»,
оскільки у позивача відсутні документи
щодо початку, виконання та завершення
робіт, пов'язаних з будівництвом та
ремонтом розподільчих газопроводів
всіх тисків, відводів і вводів,
котельного обладнання, погоджених зі
Спеціалізованим Підприємством
газового господарства та органом
Держнагладохоронпраці.

Так, з метою забезпечення надійності і
безпеки експлуатації теплових мереж і
споруд на них, власник теплової мережі
повинен приймати необхідні заходи по
ремонту, заміні чи реконструкції
окремих конструктивних елементів
тепломереж чи споруд на них. Оцінка
технічного стану, проведення
плановопопереджувальних ремонтів
теплових мереж і споруд до них
виконуються за проектом, розробленим
спеціалізованою проектною
організацією, яка має на це ліцензію.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що позивачем надані
належним чином завірені копії
висновків експертиз, проведених ДП
СЕТЦ Держгірпромнагляду України щодо
відповідності проектної документації
на будівництво виробничих об'єктів
вимогам нормативно-правових актів з
охорони праці, зокрема: від 25.01.2013 року
№ 63.2-01-0110.13, від 28.09.2012 року № 63.2-01-2469.12,
від 15.11.2012 року № 63.2-01-3030.12, від 22.05.2013
року № 63.2-01-0532.13, від 13.11.2013 року №
63.2-01-2159.13, від 12.08.2013 року № 63.2-01-1352.13, від
13.11.2013 року № 63.2-01-2158.13, від 27.05.2013 року №
63.2-01-0580.13, від 06.12.2013 року № 63.2-01-2319.13, від
08.11.2013 року № 63.2-01-2123.13, від 03.04.2013 року №
63.2-01-0155.13 ( т. 6 а.с. 23-41, 42-45, 46-51, 52-59, 60-65, 66-75,
76-88, 89- 103, 104-114, 115- 126, 127-131).

Колегія суддів зауважує, що податковим
законодавством не встановлено
конкретного переліку первинних
документів, складанням яких мають
опосередковуватись ті чи інші
господарські операції. Однак,
критерієм зменшення бази
оподаткування податку на прибуток та
формування податкового кредиту є
можливість, на підставі наявних
документів, зробити беззаперечний
висновок про те, що витрати, фактично
понесені та спрямовані на отримання
доходу.

Вивченням наданих до матеріалів справи
копій первинних документів
встановлено, що виконані TOB «Українська
компанія «Модус» за договорами
будівельно-монтажні та антикорозійні
роботи були використані TOB «Котельні
лікарняного комплексу» у власній
господарській діяльності.

За таких умов, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги позивача
підлягають задоволенню, а рішення суду
першої інстанції в цій частині -
скасуванню.

З питання формування витрат та
податкового кредиту по
взаємовідносинам ТОВ «Котельні
лікарняного комплексу» з ТОВ «ТК
ФІОНА», ТОВ «Айтікомплекс», НАК
«Нафтогаз України», колегія суддів
погоджується в цій частині з рішення
суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, та вважає,
що апеляційна скарга відповідача не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

03.01.2011 року між TOB «Котельні лікарняного
комплексу» (Замовник) та ТОВ
«Айтікомплекс» ( Виконавець ) укладений
Договір № ОУ-01-01-11 про надання послуг з
технічного обслуговування
комп'ютерної та офісної техніки,
умовами якого передбачено, що
Виконавець надає послуги з супроводу
та технічної підтримки комп'ютерної і
офісної техніки, зокрема, перевірка
коректності її роботи, як апаратної
частини, так і електронних компонентів
периферійних зовнішніх пристроїв,
технічне обслуговування і настройка
мереж та систем зв'язку, роботи по
установці нової техніки, ремонту та
технічному обслуговуванню всіх частин
комп'ютерної та офісної техніки тощо (
т.3 а.с. 162-163).

Вартість робіт визначається згідно з
актом виконаних робіт, який є
невід'ємною частиною Договору. Оплата
послуг здійснюється на підставі
рахунків Виконавця за фактично надані
послуги.

Згідно з наданими до матеріалів справи
видатковими накладними встановлено, що
за період з березня 2013 року по грудень
2013 року за Договором № ОУ-01-01-11 ТОВ
«Айтікомплекс» було поставлено
позивачу складових комп'ютерної
техніки на загальну суму 19 890 грн., у
тому числі, ПДВ - 3315 грн. ( т.3 а.с. 164- 171).

В підтвердження факту реальності
надання послуг з постачання складових
комп'ютерної техніки позивачем до
матеріалів справи надані: копії
виписок по особовому рахунку позивача
у АТ «Банк Золоті Ворота» на загальну
суму 19890 грн., у тому числі, ПДВ - 3 315 грн.
( т.3 а.с. 172-178), копії отриманих
податкових накладних на загальну суму
19 890 грн., у тому числі, ПДВ - 3315 грн., які
включені до Реєстру виданих та
отриманих податкових накладних (т.3 а.с.
179-189).

Отже, наявні в матеріалах справи
первинні бухгалтерські документи по
отриманню, оприбуткуванню товарів та
їх введенню в експлуатацію (інвентарні
картки, акти, накази) вказують на
реальність господарської операції між
ТОВ «Котельні лікарняного комплексу»
та ТОВ «Айтікомплекс» та використання
отриманих за договором послуг у
власній господарській діяльності.

Також, 01.10.2013 року між ТОВ «Котельні
лікарняного комплексу» (Покупець) і TOB
«ТК ФІОНА» (Постачальник) укладено
Договір поставки від №1-10-13. За умовами
вищевказаного договору постачальник
продає, а покупець приймає паливні
брикети у кількості 40 тон за ціною 1166,67
грн. за тону. Загальна сума договору
складає 56 000,16 грн., в т.ч. ПДВ 9 333,36 грн.
(т.3 а.с. 190).

На виконання умов договору TOB «ТК
ФІОНА» виписано видаткову накладну
№7622 від 04.10.2013 року з номенклатурою
«паливні брикети», у кількості 40 тон за
ціною 1166,67 за 1 тону, на загальну суму 56
000,16 грн., у тому числі, ПДВ - 9 333,36 грн.

Товар був доставлений 04.10.2013 року від
ТОВ «ТК ФІОНА» з смт. Пісочин на
котельні покупця в м. Богодухів та смт.
Краснокутськ власним транспортом
покупця - КАМАЗом. Копія свідоцтва про
реєстрацію ТЗ міститься в матеріалах
справи.

На підтвердження реальності
господарської операції до матеріалів
справи надані: копія податкової
накладної від 04.10.2013 року № 36 на
загальну суму 56 000,16 грн., у тому числі,.
ПДВ - 9 333,36 грн., яка включена до Реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних. (т.3 а.с. 193), копія виписки по
особовому рахунку позивача у АТ «Банк
Золоті Ворота» на загальну суму 56 000,16
грн., у тому числі, ПДВ - 9 333,36 грн. ( т.3 а.с.
192 ).

Вартість отриманих паливні брикетів у
сумі 46.666,80 грн. за вищевказаною
видатковою накладною TOB «Котельні
лікарняного комплексу» у жовтні 2013
року проведено в бухгалтерському
обліку по рахунку 201 «Сировина та
матеріали», що відображено проводкою
Д-т 201 К-т 631 та списано у виробництво,
про що вчинено запис Д-т 23 К-т 201. В
податковому обліку вартість отриманих
паливні брикетів у сумі 46 666,80 грн.
включено до складу собівартості
придбаних (виготовлених) та
реалізованих товарів (робіт, послуг) у
2013 році. Паливні брикети використані
для виробництва теплової енергії в
жовтні-грудні 2013р. на котельнях в м.
Богодухів за адресою вул. Міліцейська, 9
та в смт. Краснокутськ по вул. Базарній.
Копії первинних бухгалтерських
документів - звітів про витрати
матеріалів (в т.ч. паливних брикетів) по
Богодухівській та Краснокутській
теплових дільницях за жовтень-грудень
2013 року також містяться в матеріалах
справи.

Таким чином, наявні в матеріалах справи
первинні бухгалтерські документи по
отриманню, оприбуткуванню товарів та
їх використанню (інвентарні картки,
акти, накази) вказують на реальність
господарської операції між ТОВ
«Котельні лікарняного комплексу» та
ТОВ «ТК ФІОНА» та використання
отриманих за договором паливних
брикетів у власній господарській
діяльності.

Також, 28.12.2012 року між ТОВ «Котельні
лікарняного комплексу» ( Покупець ) та
НАК «Нафтогаз України» ( Продавець )
укладений Договір купівлі-продажу
природного газу № 13/3142-ТЕ-32, за умовами
якого у 2013 році Продавець передає у
власність Покупцю ввезений на
територію України природний газ за
кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00 в обсязі 4 130,0 тис.
куб. м. ( т.3 а.с. 194-196).

Як вбачається з матеріалів справи:

за Актом приймання-передачі природного
газу, НАК «Нафтогаз України» передало,
а ТОВ «Котельні лікарняного комплексу»
прийняло спожитого у листопаді 2013 року
природного газу в обсязі 355 525 тис. куб.
м., для виробництва теплової енергії,
яка споживається населенням. Вартість
отриманого природного газу, з
урахуванням витрат на транспортування,
в листопаді 2013 року складає у загальній
сумі - 465 453,34 грн., у тому числі, ПДВ -
77.575,56 грн. ( т.3 а.с. 198 ) ;

за Актом приймання - передачі
природного газу, НАК «Нафтогаз
України» передало, а ТОВ «Котельні
лікарняного комплексу» прийняло
спожитого у грудні 2013 року природного
газу в обсязі 550949 тис. куб. м., для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням. Вартість
отриманого природного газу, з
урахуванням витрат на транспортування,
в листопаді 2013 року складає у загальній
сумі - 721302,42 грн., у тому числі ПДВ - 120 217,07
грн. ( т.3 а.с. 199).

Оскільки вказані акти
приймання-передачі природного газу
були підписані TOB «Котельні
лікарняного комплексу»,
постачальником HAK «Нафтогаз України»
та газорозподільними організаціями
ПАТ «Харківгаз» та ПАТ
«Харківміськгаз» лише 24.01.2014 року,
відповідачем зроблений висновок, що
позивачем - TOB «Котельні лікарняного
комплексу», в порушення п.п.138.1.1., п.138.1,
138.2, п.138.8 ст.138 ПК України, в декларації з
податку на прибуток за 2013 рік завищено
витрати, а саме: собівартість придбаних
(виготовлених) та реалізованих товарів
(робіт, послуг) у загальній сумі 988 963
грн.

З наявних в матеріалах справи
документів вбачається, що кожного
місяця ПАТ «Харгівгаз», його філіями та
підрозділами підписуються звіти щодо
споживання природного газу по районам
м. Харків та Харківської області, які
складаються на підставі показників
приладів обліку газу по кожній
котельні (топковій) або нормативів, та
представниками ТОВ «Котельні
лікарняного комплексу» з
газорозподільними підприємствами ПАТ
«Харківміськгаз» та ПАТ «Харківгаз»
підписуються відповідні акти.
Вказаними актами були підтверджені
обсяги спожитого природного газу та
витрати на його придбання, понесені
позивачем саме в листопаді - грудні 2013
року, а не в січні 2014 року.

Крім цього, обсяги спожитого
природного газу та витрати на його
придбання в листопаді та грудні 2013 року
безпосередньо пов'язані з нарахованим,
отриманим та задекларованим в цих
місяцях доходом від продажу виробленої
теплової енергії. Вказаний факт
підтверджується аналізом рахунку по
субконто 3.6.1. по споживачам теплової
енергії та звітами по ф.1С -
теплопостачання про витрати на
виробництво та фінансові показники
діяльності підприємств від надання
послуг теплопостачання за
січень-вересень 2013 року та січень -
грудень 2013 року.

Таким чином, наданими позивачем
копіями первинних документів
підтверджується правомірність
включення до складу витрат в 2013 році
вартості придбаного природного газу у
загальній сумі 988 963,00 грн., що не
суперечить даним НАК «Нафтогаз
України» щодо обсягів та вартості
поставленого природного газу.

Порядок формування витрат протягом
звітного періоду передбачений, також,
пунктом 21 наказу TOB «Котельні
лікарняного комплексу» від 01.01.2012 року
№1 «Про встановлення облікової
політики підприємства», яким
встановлено, що прибуток - убуток
енергоресурсів здійснюється на
підставі звітів про витрати та
розподіл енергоресурсів, зокрема, по
природному газу - по звітам, узгодженим
з газорозподільними підприємствами АТ
«Харківгаз» або АТ «Харківміськгаз».
Положення наказу позивача
узгоджується з вимогами наказу
Міністерства статистики України «Про
затвердження типових форм первинних
документів з обліку сировини та
матеріалів» від 21.06.1996 року №193, яке
відповідно до Закону України «Про
державну статистику» та Положення про
Державний комітет статистики, є
повноваженим органом з питань
затвердження всіх форм первинної
облікової документації для всіх
суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності.

Погоджуючись в цій частині з висновком
суду першої інстанції, колегія суддів
зазначає, що пунктом 44.1 ст. 44 ПК України
встановлено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Порядок ведення бухгалтерського
обліку та звітності для суб'єктів
господарювання регламентований
Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

Згідно з ч.2 ст.3 зазначеного Закону
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88 (далі за текстом -
Положення № 88), відповідно до якого
первинні документи - це письмові
свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» встановлені
вимоги до первинних документів,
відповідно до яких підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарських операцій,
а якщо це не можливо - безпосередньо
після її закінчення. Такі первинні
документи повинні мати обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України,
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті; інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України,
витрати операційної діяльності
включають, зокрема, собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Як встановлено п.138.2 ст.138 ПК України,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Пунктом 138.4 ст.138 ПК України
передбачено, що витрати, які формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно з п.198.1. ст.198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Положеннями п. 198.2. ст.198 ПК України
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

При цьому за правилами п.198.3. ст.198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

У відповідності до п.198.6. ст.198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними (або
підтверджені податковими накладними,
оформленими з порушенням вимог статті
201 цього Кодексу) чи не підтверджені
митними деклараціями, іншими
документами, передбаченими пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
сама собою наявність або відсутність
окремих документів, а так само помилки
у їх оформленні не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце. Водночас
наявність формально складених, але
недостовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що позивач та його
контрагенти належним чином оформили
договірні правовідносини та на
виконання вимог податкового
законодавства оформили первинні
документи бухгалтерської та
податкової звітності.

Доводи відповідача, викладені в
апеляційній скарзі, з посиланням на
висновки актів перевірок контрагентів
позивача, не можуть бути визнані
колегією суддів достатніми та
допустимими доказами нереальності
спірних угод та підставою для висновку
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального права при ухваленні
рішення про часткове задоволення
позову, оскільки СДПІ з ОВП у м. Харкові
МГУ Міндоходів не наведено доказів, які
б свідчили про відсутність реального
виконання господарських операцій за
договорами.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення апеляційної скарги
СДПІ з ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів.

Інші доводи та заперечення сторін на
висновки колегії суддів не впливають.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198 ч. 1 п.п. 1, 3, 200,
202 ч. 1 п.п. 1, 4, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Котельні
лікарняного комплексу» - задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2014
року - скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог товариства
з обмеженою відповідальністю
«Котельні лікарняного комплексу» про
скасування податкових повідомлень -
рішень Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів від 20 травня 2014 року:

№ , яким товариству з обмеженою
відповідальністю «Котельні
лікарняного комплексу» збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість у розмірі:
167.460 (сто шістдесят сім тисяч чотириста
шістдесят) грн. - основний платіж, 83.725
(вісімдесят три тисячі сімсот двадцять
п'ять) грн. - штрафні санкції;

№ , яким товариству з обмеженою
відповідальністю «Котельні
лікарняного комплексу» збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на прибуток приватних
підприємств у розмірі: 92.546 (дев'яносто
дві тисячі п'ятсот сорок шість) грн. -
основний платіж, 46.272 (сорок шість тисяч
двісті сімдесят дві) грн. - штрафні
санкції, - з прийняттям нового судового
рішення про задоволення даних позовних
вимог та скасування податкових
повідомлень - рішень Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів від 20 травня 2014
року:

№, яким товариству з обмеженою
відповідальністю «Котельні
лікарняного комплексу» збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на додану вартість у розмірі:
167.460 (сто шістдесят сім тисяч чотириста
шістдесят) грн. - основний платіж, 83.725
(вісімдесят три тисячі сімсот двадцять
п'ять) грн. - штрафні санкції

№ , яким товариству з обмеженою
відповідальністю «Котельні
лікарняного комплексу» збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на прибуток приватних
підприємств у розмірі: 92.546 (дев'яносто
дві тисячі п'ятсот сорок шість) грн. -
основний платіж, 46.272 (сорок шість тисяч
двісті сімдесят дві) грн. - штрафні
санкції.

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - залишити без
задоволення.

В іншій частині постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 07
жовтня 2014 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання постанови у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О.
Донець

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 12 грудня 2014 року