Справа № 162/253/14-а
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/253/14-а
Провадження № 2-ар/162/5/14
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року

смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської
області в складі: головуючого -- судді
Глинянчука В.Д., розглянувши заяву
управління Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області про роз'яснення рішення,

встановив:

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області № 162/253/14-а від 03
квітня 2014 року визнано протиправними
дії управління Пенсійного фонду
України в Камінь-Каширському районі
Волинської області щодо відмови у
нарахуванні та виплаті ОСОБА_1
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Камінь-Каширському
районі Волинської області нарахувати
та виплачувати ОСОБА_1 довічне грошове
утримання судді у відставці відповідно
до статті 138 Закону України “Про
судоустрій і статус суддів” (далі –
Закон № 2453-VI). Нарахування грошового
утримання судді у відставці здійснити,
починаючи з 14 січня 2014 року, беручи до
уваги виплачені ОСОБА_1 за цей період
суми у виді пенсії.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним
вище рішенням суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу.

07 серпня 2014 року ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляцію управління Пенсійного фонду
України в Камінь-Каширському районі
Волинської області відхилено,
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 03 квітня 2014
року залишено без змін.

Відповідач звернувся у Вищий
адміністративний суд України з
касаційною скаргою. На даний час справа
перебуває на розгляді у суді
касаційної інстанції.

Разом з тим, управління Пенсійного
фонду України в Камінь-Каширському
районі Волинської області 10 грудня 2014
року звернулось до Любешівського
районного суду Волинської області з
заявою, в якій просить роз'яснити
постанову Любешівського районного
суду Волинської області № 162/253/14-а від 03
квітня 2014 року.

Заяву вмотивовано тим, що у зв'язку з
змінами у законодавстві, які регулюють
питання призначення та нарахування
довічного грошового утримання суддям у
відставці, та посиланням у
мотивувальній частині рішення суду від
03 квітня 2014 року на Закон України "Про
запобігання фінансової катастрофи та
створення передумов для економічного
зростання в Україні" (далі – Закон №
1166-VІІ) незрозуміло, які норми закону
підлягають застосуванню при його
виконанні.

Сторони до суду не з’явилися, на
підставі частини 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі -- КАС України) фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Вивчивши заяву, наявні у суді
матеріали, суд дійшов до наступних
висновків.

У мотивувальній частині постанови
Любешівського районного суду
констатовано право позивача на
отримання за своїм вибором довічного
грошового утримання судді у відставці.
При цьому зазначено, що з огляду на
зміст позовних вимог, з врахуванням
положень Закону № 1166-VІІ та з метою
уникнення складнощів при виконанні
цього рішення суд також вважає
недоцільним вказувати на розмір
довічного грошового утримання, на яке
має право позивач. При цьому суд
зазначив, що довічне грошове утримання
Кузьмич слід нараховувати та
виплачувати у розмірах, встановлених
законодавством на відповідний період,
беручи до уваги Рішення
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 03 червня 2013 року, з врахуванням уже
виплачених позивачу сум у виді пенсії.

Натомість у резолютивній частині
постанови суду вказано, з якої дати
слід провести відповідні нарахування:
з 14 січня 2014 року.

Суд погоджується з відповідачем, що
викладені вище формулювання
ускладнюють розуміння суті постанови
Любешівського районного суду від 03
квітня 2014 року, а тому підлягають
додатковому роз'ясненню.

Відповідно до частини 1 статті 170 КАС
України, якщо судове рішення є
незрозумілим, суд, який його ухвалив, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
або державного виконавця ухвалою
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

У пункті 9 Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 7 від
20 травня 2013 року "Про судове рішення у
адміністративній справі" зазначено, що
за правилами статті 170 КАС України
роз’яснення судового рішення можливе
лише тоді, коли воно є незрозумілим. В
ухвалі про роз’яснення судового
рішення суд викладає більш повно та
зрозуміло ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
змінюючи при цьому суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.

Частиною 3 статті 138 Закону № 2453-VI в
первинній редакції від 07 липня 2010 року
встановлювались, що довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом України N 3668-VI від 08 липня 2013
року у частину 3 статті 138 Закону № 2453-VI
внесено зміни, які рішенням
Конституційного Суду України № 3-рп/2013
від 03 червня 2013 року визнано
неконституційними.

Законом України № 1166-VII у частині 3
статті 138 Закону № 2453-VI цифри "80"
замінити цифрами "70", зазначені зміни
набрали чинності з 01 травня 2014 року.

При вирішенні питання, яку редакцію
частини 3 статті 138 Закону № 2453-VI
застосовувати при нарахуванні ОСОБА_1
довічного грошового утримання судді у
відставці слід керуватись загальними
принципами щодо дії закону у часі.

Так, відповідно до статті 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

У постанові Любешівського районного
суду від 03 квітня 2014 року право
позивача поновлено, починаючи з 14 січня
2014 року.

Таким чином, при нарахуванні та
здійснення виплат довічного грошового
утримання ОСОБА_1 слід керуватись
редакцією статті 138 Закону № 2453-VI, яка
діяла станом на 14 січня 2014 року.

Враховуючи наведене, керуючись статтею
170 КАС України, суд

ухвалив:

Роз'яснити управлінню Пенсійного фонду
України в Камінь-Каширському районі
Волинської області, що при нарахуванні
та виплаті ОСОБА_1 довічного грошового
утримання судді у відставці відповідно
до постанови Любешівського районного
суду Волинської області від 03 квітня 2014
року у справі № 162/253/14-а слід керуватись
положенням частини 3 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" у редакції закону, яка діяла
станом на 14 січня 2014 року.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції протягом п’яти днів з дня
отримання оскаржуваної ухвали суду.

Головуючий: суддя

В.
Д. Глинянчук