Справа № 712/11159/14-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Бабенка К.А.,
суддів: Кузьменка В.В., Собківа Я.М.,
розглянувши адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області на Постанову
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 25 вересня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Главою 6 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено
особливості провадження окремих
категорій адміністративних справ.
Зокрема, частиною першою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка є імперативною нормою
встановлюється перелік
адміністративних справ щодо яких
обов'язково застосовується скорочене
провадження. Проте, частиною другою
цієї статті, передбачається можливість
розгляду в скороченому провадженні за
умови, що вимоги не стосуються прав,
свобод, інтересів та обов'язків третіх
осіб. Тобто, лише у випадку залучення до
участі у справі третіх осіб
адміністративна справа не може бути
розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративні
справи щодо яких застосовується
скорочене провадження, можуть бути
розглянуті не у скороченому
провадженні у випадку, передбаченому
частиною четвертою ст.183-2 цього Кодексу
з обов'язковим постановленням
відповідної ухвали.

При відкритті провадження в
адміністративних справах за позовними
вимогами, зазначеними у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суди першої
інстанції мають зазначати, що саме
скорочене провадження відкривається в
адміністративній справі, а постанови
суду першої інстанції за результатом
розгляду таких справ мають містити
виключно відомості, зазначені у
частині шостій цієї статті.

Тому порушення судом першої інстанції
особливості провадження справи, а саме,
розгляд її не у скороченому
провадженні, не є перешкодою для
апеляційного її розгляду в порядку
письмового провадження, в зв'язку з чим
і оскарження постанови суду першої
інстанції здійснюється в порядку,
передбаченому частинами
восьмою-десятою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 25 вересня 2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим
рішенням, Відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
судове рішення суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове судове
рішення, яким у задоволенні
адміністративного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а Постанову суду першої
інстанції - без змін з наступних
підстав.

05 червня 2014 року Позивач звернувся до
Відповідача з Заявою про призначення
йому пенсії за вислугу років
відповідно до п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII),
копія якої міститься в матеріалах
справи (а.с.7).

Листом від 08.07.2014 р. № 11833/09, копія якого
також наявна в матеріалах справи (а.с.8),
Відповідачем відмовлено у призначенні
Позивачу пенсії за вислугу років з тих
підстав, що період роботи Позивача на
посаді викладача в музичній школі до
спеціального стажу, який дає право на
пенсію за вислугу років зараховується
до 01 січня 1992 року, відповідно до раніше
діючого законодавства, а також після
цієї дати у випадку, коли, згідно зі
статутними документами, музична школа
є загальноосвітнім навчальним
закладом І-ІІІ ступенів, а посади
концертмейстера музичної школи та
викладача в позашкільних закладах не
передбачені Переліком закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженим відповідною
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 листопада 1993 року № 909. Отже до
стажу, що дає право Позивачу на пенсію
за вислугу років зараховується тільки
періоди роботи з 06.08.1980 р. по 08.01.1981 р., з
02.02.1981 р. по 16.10.1981 р., з 12.03.1982 р. по 02.06.1984
р., з 02.01.1989 р. по 31.12.1991р. та з 01.09.2011 р. по
03.05.2012 р., що становить 7 років 12 днів.
Тому, у зв'язку з відсутністю
необхідного спеціального стажу роботи
25 років, прийнято рішення (протокол №25/1
від 13.06.2014) про відмову в призначенні
Позивачу пенсії за вислугу років
відповідно до статті 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Як вбачається з трудової книжки
Позивача (а.с.9-11), її спеціальний
трудовий стаж складає 29 років 03 місяці
27 днів, а саме: з 06.08.1980р. по 11.01.1981р. -
учитель в загальноосвітньому
навчальному закладі, з 02.02.1981р. по
01.09.1981р. - учитель в загальноосвітньому
навчальному закладі, з 01.09.1981р. по
16.10.1981р. - музичний працівник в
дошкільному навчальному закладі, з
12.03.1982р. по 02.06.1984р. - вихователь в
дошкільному навчальному закладі, з
17.12.1984р. по 01.01.1989р. - концертмейстер в
Черкаській дитячій музичній школі №5, з
02.01.1989р. по 17.09.2001р. - викладач
музично-теоретичних дисциплін в
Черкаській дитячій музичній школі № 5,
з 02.09.2002р. по 09.03.2004р. - викладач в
Черкаській дитячій школі мистецтв, з
01.09.2004р. по 31.08.2010р. - викладач
музично-теоретичних дисциплін в
Шпитьківській дитячій школі мистецтв;
з 01.09.2010р. по 01.09.2011р. - викладач сольного
академічного співу в Шпитьківській
дитячій школі мистецтв; з 02.09.2011р. по
03.05.2012р. - музичний керівник в
дошкільному навчальному закладі
«Барвінок».

Втім, Відповідач відмовив Позивачу у
зарахуванні до спеціального стажу
роботи, який дає право на пенсію за
вислугу років періоди роботи з 17.12.1984р.
по 01.01.1989р. на посаді концертмейстера в
Черкаській дитячій музичній школі № 5,
з 02.01.1992р. по 17.09.2001р. на посаді викладача
музично-теоретичних дисциплін в
Черкаській дитячій музичній школі № 5,
з 02.09.2002р. по 09.03.2004р. на посаді викладача
в Черкаській дитячій школі мистецтв, з
01.09.2004р. по 31.08.2010р. на посаді викладача
музично-теоретичних дисциплін в
Шпитьківській дитячій музичній школі,
з 01.09.2010р. по 01.09.2011р. на посаді викладача
сольного академічного співу в
Шпитьківській дитячій школі мистецтв.

Відповідно до ст. 52 Закону №1788-XII, право
на пенсію за вислугу років мають,
зокрема, працівники освіти.

За приписами п. «е» статті 55 Закону
№1788-XII, право на пенсію за вислугу років
мають, працівники освіти, охорони
здоров'я та соціального забезпечення
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Згідно зі ст. 62 цього ж Закону, основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до Переліку закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженим відповідною
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 листопада 1993 року №909 посади
«учитель», «викладач» музичної школи»
відносяться до категорії посад, що
дають право на спеціальну пенсію при
наявності такого стажу не менше 25
років.

Отже, Відповідачем безпідставно не
зараховано до стажу роботи, що дає
право на пенсію за вислугу років,
період роботи Позивача з 02.01.1992 р. по
17.09.2001р. на посаді викладача в
Черкаській дитячій музичній школі № 5,
а також її період роботи з 01.09.2004р. по
31.08.2010р. на посаді викладача в
Шпитьківській дитячій музичній школі,
тому, як згідно зі ст.29 Закону України
«Про освіту» від 23 травня 1991 року
№1060-XII, структура освіти включає:
дошкільну освіту; загальну середню
освіту; позашкільну освіту;
професійно-технічну освіту; вищу
освіту; післядипломну освіту;
самоосвіту, що збігається з позицією
Вищого адміністративного суду України,
викладеною, зокрема в його Ухвалі від
02.08.2006 в адміністративній справі за
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Цюрупинському районі
Херсонської області про визнання
незаконної відмови в призначенні
пенсії за вислугу років.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
позашкільну освіту» №1841-III від 22 червня
2000 року (надалі - Закон №1841-III), зокрема
система позашкільної освіти - освітня
підсистема, що включає державні,
комунальні, приватні позашкільні
навчальні заклади; інші навчальні
заклади як центри позашкільної освіти
у позаурочний та позанавчальний час
(загальноосвітні навчальні заклади
незалежно від підпорядкування, типів і
форм власності, в тому числі школи
соціальної реабілітації, міжшкільні
навчально-виробничі комбінати,
професійно-технічні та вищі навчальні
заклади I - II рівнів акредитації);
гуртки, секції, клуби,
культурно-освітні,
спортивно-оздоровчі, науково-пошукові
об'єднання на базі загальноосвітніх
навчальних закладів,
навчально-виробничих комбінатів,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладів I - II рівнів
акредитації; клуби та об'єднання за
місцем проживання незалежно від
підпорядкування, типів і форм
власності; культурно-освітні,
фізкультурно-оздоровчі, спортивні та
інші навчальні заклади, установи;
фонди, асоціації, діяльність яких
пов'язана із функціонуванням
позашкільної освіти;.

Частинами другою та четвертою ст.21
Закону №1841-III передбачено, що перелік
посад педагогічних працівників
системи позашкільної освіти
встановлюється Кабінетом Міністрів
України; права, обов'язки та соціальні
гарантії для педагогічних працівників
позашкільного навчального закладу
визначаються Конституцією України,
Законом України "Про освіту", цим
Законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Відповідно до Переліку посад
педагогічних та науково-педагогічних
працівників, затвердженого
відповідною Постановою Кабінету
Міністрів України від 14 червня 2000 року
№963, посада концертмейстера, на якій
працювала Позивач, входить до переліку
посад педагогічних працівників.

Таким чином, судом першої інстанції
зроблено правильний висновок, що
період роботи Позивача з 17.12.1984р. по
01.01.1989р. на посаді концертмейстера
Черкаської дитячої музичної школи № 5,
з 02.09.2002р. по 09.03.2004 на посаді викладача в
Черкаській дитячій школі мистецтв, з
01.09.2010р. по 01.09.2011р. на посаді викладача в
Шпитьківській дитячій школі мистецтв
підлягають зарахуванню до стажу
роботи, що дає Позивачу право на пенсію
за вислугу років, що збігається з
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною, зокрема в
його Постанові від 04 червня 2014 року у
справі №212/11541/13-а в адміністративній
справі за позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
визнання неправомірної відмови
суб'єкта владних повноважень у
призначенні пенсії за вислугу років та
зобов'язання його до вчинення певної
дії.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про наявність у
Позивача необхідного для призначення
пенсії за вислугу років стажу та
неправомірність дій Відповідача щодо
відмови Позивачу в призначенні та
виплаті йому відповідної пенсії.

Згідно зі ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим, апеляційна скарга
залишається без задоволення, а
Постанова суду першої інстанції - без
змін.

Відповідно до частини десятої статті
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, у разі оскарження
в апеляційному порядку постанови,
прийнятої у скороченому провадженні,
судове рішення апеляційної інстанції
по такій справі є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись частиною десятою статті 183-2,
ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Черкасах
Черкаської області залишити без
задоволення, а Постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 25 вересня
2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Бабенко К.А.

Судді:

Кузьменко В.В.

Собків
Я.М.

.

Головуючий суддя
Бабенко К.А

Судді:
Кузьменко В. В.

Собків Я.М.