Справа № 2-а-4553/11
Суддя: Шавула В. С.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 2-а-4553/11
Справа №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

01 грудня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська Шавула В.С.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

27 липня 2011 року позивач звернувся
до Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська із зазначеним
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради (а.с.2-5).

Ухвалою суду від 12 жовтня 2011 року позов
визнано неподаним та повернуто разом з
додатками позивачу (а.с.1).

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 15 травня 2014 року скасовано ухвалу
суду від 12.10.2011 року (а.с.20-21).

Ухвалою суду від 11 листопада 2014 року
відкрито провадження по
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 (а.с.34).

Позивач у судове засідання не з'явився.
Про день, час та місце судового
розгляду повідомлявся належним чином.
До суду надав письмову заяву, в якій
просив справу розглядати в порядку
письмового провадження. Позовні вимоги
підтримав у повному обсязі (а.с.37).

Відповідач - Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради в особі свого
представника, в судове засідання не
з'явився. Про день, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином. Свої письмові
заперечення на адміністративний позов
не надав.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Згідно
із ст.16 Конституції України,
забезпечення екологічної безпеки і
підтримання екологічної рівноваги на
території України, подолання наслідків
Чорнобильської катастрофи - катастрофи
планетарного масштабу, збереження
генофонду Українського народу є
обов'язком держави.

Відповідно до ст. 3 Конституції України
людина, її життя і здоров'я, честь
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальної цінністю. Права і свободи
людини та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави,
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Суд вивчивши матеріали справи та
перевіривши їх доказами, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

У відповідності із частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із частиною четвертої статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України (254к/96-ВР), закону України,
міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
радою України, або іншому правовому
акту суд застосовує правовий акт, який
має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що позивач є
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи першої категорії, інвалідом
3-ї групи, захворювання якого пов'язане
із аварією на Чорнобильській АЕС.

Згідно з положеннями статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
щорічно до 5 травня інвалідам війни
виплачується разова грошова допомога у
розмірах, які визначаються Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних
призначень, встановлених законом про
Державний бюджет України.

Відповідно до положень Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» від 19.06.2003 року
№ 968-IV виплату разової грошової
допомоги ветеранам війни до 5 травня
здійснюють органи праці та соціального
захисту населення через відділення
зв'язку або через установи банків
(шляхом перерахування на особовий
рахунок дотримувача) пенсіонерам - за
місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Статтею 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» встановлено,
щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього
Закону, здійснює центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, через відділення зв'язку
або через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем
отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання
чи одержання грошового утримання.

Згідно ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.93 р.
(із змінами і доповненнями), щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

У положення статті 13 неодноразово
вносилися зміни. В останній раз такі
зміни були внесені Законом України
«Про Державний бюджет України на 2008
рік» № 107-VI від 28.12.2007 року, та доповнено
статтю таким змістом щорічно до 5
травня інвалідам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України в межах бюджетних призначень,
встановлених законом про Державний
бюджет України.

Ці зміни визнано неконституційними
згідно з рішенням Конституційного суду
України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року.

Таким чином з ухваленням
Конституційним судом України рішення
про визнання неконституційними
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік...» ці норми
втрачають чинність та не підлягають
застосуванню з дня ухвалення рішення
про їх неконституційність.

Враховуючи положення Конституції
України щодо дії нормативно-правових
актів у часі, положення статті 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» №
3551-XII від 22.10.1993рік поновили свою дію у
2008 році - з 22 травня 2008 року.

Таким чином станом на 5 травня 2011 року,
так і станом на момент розгляду справи
є чинною редакція ст.13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» № 3551-XII від
22.10.1993 рік, відповідно до якої щорічно
до 5 травня учасникам війни
виплачується разова грошова допомога у
розмірі семи мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до Закону України від 09.07.2003
рік № 1058-1V «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначається згідно із
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік».

Приймаючи до уваги принцип дії закону у
часі, суд враховує відсутність
законодавчого обмеження щодо
виконання вимог ст. 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» № 3551-XII, при
цьому суд не вважає, що відсутність у
Державному бюджеті України видатків на
виплату щорічної разової допомоги
інваліду війни є підставою для
невиконання вимог Закону з боку
відповідача щодо здійснення виплати
ОСОБА_1 разової грошової допомоги у
розмірі семи мінімальних пенсій за
віком.

Вирішуючи питання щодо судових витрат,
суд зазначає, що позивач в силу ст.5
Закону України «Про судовий збір»
звільнений від сплати судового збору,
тому витрати, пов'язані із розглядом
даної справи покладаються за рахунок
держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.3, ч. 2 ст. 19, 16, 46 Конституції України,
Законом України від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ "Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст. 13, 17-1
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», ст. ст. 3, 6 - 14, 17, 104, 105, 106, 112, 128,
158 - 163 КАС України, ч. 1 р. ІІ прикінцевих
та перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
підвідомчості справ пов'язаних з
соціальними виплатами», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Дніпропетровську ради про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради щодо
нарахування ОСОБА_1 щорічної грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік,
передбачену ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не в повному
обсязі.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради здійснити
перерахунок ОСОБА_1 щорічної грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік у розмірі
семи мінімальних пенсій за віком,
передбачених ст.13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», зобов'язавши
забезпечити виплату цих сум, з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період, допустивши в
цій частині негайне виконання
постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через суд
Ленінського району м. Дніпропетровська
у порядку подання апеляційної скарги,
яка може бути подана протягом 10-ти днів
з дня отримання копії постанови

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано;
якщо була подана апеляційна скарга, то
постанова суду набиратиме законної
сили після ухвалення рішення
апеляційним судом.

Суддя
В.С.Шавула