Справа № 2а-0870/7053/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

24 грудня 2014 року м. Київ
В/800/5816/14

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії суддів:

судді-доповідача Ланченко
Л.В.

суддів Бившевої Л.І.

Голубєвої Г.К.

Лосєва А.М.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши заяву Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Запоріжжі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
17.11.2014

у справі №2а-0870/7053/11 (К/800/19139/13)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Запорізький
автомобілебудівний завод»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у
м.Запоріжжі

про скасування податкового
повідомлення-рішення, зобов?язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

СДПІ з обслуговування великих
платників у м.Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів подано заяву №6449/28-04-10-014/4
від 17.12.2014 про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
17.11.2014, посилаючись на неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції норм матеріального права, а
саме, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість», в ухвалі щодо якої подана
заява про перегляд, та ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
02.10.2007 у справі №К-4442/07.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У відповідності до п. 4 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13.12.2010 № 2 «Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України» подібність правовідносин
означає, зокрема, тотожність
суб?єктного складу учасників відносин,
об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (зокрема, часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин).
Зміст правовідносин з метою з'ясування
їх подібності в різних рішеннях суду
(судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Питання про допуск справи до
провадження у Верховному Суді України
вирішується Вищим адміністративним
судом України лише в межах аналізу тих
судових рішень, на які посилається
заявник.

Колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, з огляду на
таке.

Ухвала Вищого адміністративного суду
України від 17.11.2014, щодо якої подана
заява про перегляд, мотивована тим, що
підставою для висновку податкового
органу про завищення позивачем
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за грудень 2010 року
стало виявлене податковим органом
завищення від?ємного значення різниці
між сумою податкових зобов?язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість за листопад 2010 року у
розмірі 3553754,00 грн., що обумовило
прийняття податкового
повідомлення-рішення від 11.03.2011 №.
Однак, постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від
19.09.2011, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 07.06.2012,
зазначене податкове
повідомлення-рішення було скасовано, у
зв?язку з чим у відповідача відсутні
правові підстави для висновку про
завищення позивачем бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за грудень 2010 року з огляду на
завищення від?ємного значення різниці
між сумою податкових зобов?язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість за листопад 2010 року.

Наведене заявником як приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, рішення від 02.10.2007
аналогічних обставин не містить, його
прийняття обумовлене встановленням
факту відсутності у платника належно
оформлених податкових накладних на
підстав яких відбулось формування
платником податкового кредиту.

Аналіз наведених судових рішень суду
касаційної інстанції не дає підстав
вважати, що ним було неоднаково
застосовано норми матеріального права
у подібних правовідносинах, оскільки
правовідносини між сторонами у
справах, за якими ухвалені вказані вище
судові рішення, виникли з різних,
відмінних між собою обставин, яким
надавалась правова оцінка, тобто такі
правовідносини не є подібними, в яких
ухвалено різні судові рішення з
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права, що виключає
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Спеціалізованій
державній податковій інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Запоріжжі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів у
допуску справи до провадження для
перегляду Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 17.11.2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
Л.В. Ланченко

Л.І.Бившева

Г.К.Голубєва

А.М.Лосєв

Ю.І.Цвіркун