Справа № 2а-3290/10
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/69243/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівМороз Л.Л. Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Квартирно-експлуатаційного
відділу м. Тернополя, Тернопільської
міської ради, третя особа - Управління
Державного комітету із земельних
ресурсів у м. Тернополі про скасування
рішення та визнання нечинним
державного акту за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 квітня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У липні 2010 року ОСОБА_4 в
Тернопільському міськрайонному суді
пред'явила позов до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Тернополя, Тернопільської міської
ради, третя особа - Управління
державного комітету із земельних
ресурсів у м. Тернополі про скасування
рішення та визнання нечинним
державного акту.

Просила скасувати рішення
Тернопільської міської ради від 28
вересня 2006 року № 5/2/16 та від 21 серпня 2008
року № 5/20/71 про передачу у постійне
користування
Квартирно-експлуатаційному відділу м.
Тернополя земельної ділянки по АДРЕСА_1
площею 0,2134 га та визнати нечинним
державний акт на право постійного
користування вказаною земельною
ділянкою від 22 січня 2009 року серії ЯЯ №
296452.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду від 02 грудня 2010
року позов задоволено.

Скасовані рішення Тернопільської
міської ради від 28 вересня 2006 року 22
січня 2009 року та від 21 серпня 2008 року №
5/20/71 щодо затвердження
Квартирно-експлуатаційному відділу м.
Тернополя технічної документації із
землеустрою та про передачу у постійне
користування
Квартирно-експлуатаційному відділу м.
Тернополя земельної ділянки площею 0,2134
га по АДРЕСА_1, а також визнано нечинним
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою,
виданого 22 січня 2009 року
Квартирно-експлуатаційному відділу м.
Тернополя, серія ЯЯ № 296452.

Стягнуто із Тернопільської міської
ради та Тернопільського
квартирно-експлуатаційного відділу на
користь ОСОБА_4 судовий збір по 1,70 грн.
із кожного.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року апеляційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Тернополя задоволено.

Скасовано постанову Тернопільського
міськрайонного суду від 02 грудня 2010
року та прийнято нову, якою у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду, ОСОБА_4 подала
касаційну скаргу. Посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі постанову
Тернопільського міськрайонного суду
від 02 грудня 2010 року.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Тернопільської міської ради
від 28 вересня 2006 року № 5/2/16
Квартирно-експлуатаційному відділу
м. Тернополя затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право користування
земельною ділянкою площею 0,2134 га,
наданою для обслуговування
адміністративних та складських
приміщень по АДРЕСА_1 та зобов'язано
останнього у місячний термін оформити
право користування земельною ділянкою
відповідною документацією.

Рішенням Тернопільської міської ради
від 21 серпня 2008 року №5/20/71 внесено
зміни до свого рішення від 28 вересня 2006
року №5/2/16 "Про надання земельної
ділянки по АДРЕСА_1" та в рішення
міської ради від 09 листопада 2006 року №
5/3/70 "Про надання земельної ділянки по
вул. Лозовецькій, 34" щодо назви
відповідача та вирішено замість слів
"Тернопільській
квартирно-експлуатаційній частині
району" читати
"Квартирно-експлуатаційному відділу м.
Тернопіль".

Разом із тим, рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 27 вересня 2007
року визнано дійсним договір
купівлі-продажу гаража НОМЕР_1 по

АДРЕСА_1 та визнано право власності за
ОСОБА_4 на гараж НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від 04
лютого 2008 року право власності на
нерухоме майно - гараж НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на
підставі зазначеного рішення суду від
27 вересня 2007 року. Технічним паспортом
на вказаний гараж підтверджується, що
він розташований по АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що при прийнятті оскаржуваних рішень
відповідач діяв на підставі, в межах
наданих йому повноважень та у спосіб,
передбачені законом.

Колегія суддів вважає, що така правова
позиція судів є правильною з огляду на
таке.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суди у відповідності із вимогами
частини третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
повинні перевіряти чи оскаржувані дії
вчинені, а рішення прийнято на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
безсторонньо, добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації,
пропорційно, тобто з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілям, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія) тощо, та в залежності від
встановленого - вирішити спір.

Відповідно до частини першої статті 123
Земельного Кодексу України надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється на підставі рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Згідно із частиною першою статті 182
Цивільного кодексу України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

За правилами частини другої статті 331
Цивільного кодексу України якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що при
прийнятті Тернопільською міською
радою оскаржуваних рішень про
затвердження
Квартирно-експлуатаційному відділу м.
Тернополя технічної документації із
землеустрою та про передачу йому у
користування земельної ділянки площею
0,2134 га по АДРЕСА_1, ОСОБА_4 ще не набула
права власності на гараж НОМЕР_1 по

АДРЕСА_1.

Згідно із частиною першою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

ОСОБА_4 не надано жодного документу,
який би посвідчував її право власності
або право користування на земельну
ділянку по АДРЕСА_1 на час прийняття
відповідачем оскаржуваного рішення.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що оскаржуваним рішенням
відповідача порушено будь-які права
ОСОБА_4

Зазначені обставини та норми
матеріального права вірно враховано
апеляційним судом під час вирішення
даного спору.

Рішення суду є законним і
обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги не містять у
собі посилань на наявність порушень
чинного законодавства, які є
підставами для висновку про те, що
судом неправильно застосовані норми
матеріального чи процесуального права
і що призвело або могло призвести до
ухвалення незаконного та
необґрунтованого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2012
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4 до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Тернополя, Тернопільської міської
ради, третя особа - Управління
державного комітету із земельних
ресурсів у м. Тернополі про скасування
рішення та визнання нечинним
державного акту - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.