Справа № 826/15423/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі головуючого судді
Качура І.А., суддів Келеберди В.І.,
Данилишина В.М., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Молдованової Галини Миколаївни,
Державної реєстраційної служби
України про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» (далі по тексту також -
позивач) з позовом до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Молдованової Галини
Миколаївни (далі по тексту також -
відповідач1), Державної реєстраційної
служби України (далі по тексту також -
відповідач2), в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Молдованової Галини Миколаївни від
17.05.2014 року № 13115918 про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень;

- зобов'язати Державну
реєстраційну службу України повторно
розглянути заяву, прийняту 04.04.2014 року
09:19:24 реєстраційний номер 6119408 та
прийняти рішення за наслідками
повторного розгляду такої заяви щодо
реєстрації права власності на нерухоме
майно за АТ «Банк «Фінанси та Кредит»,
про що надати суду звіт протягом 15
(п'ятнадцяти) днів з дати набрання
судовим рішенням законної сили;

- стягнути з Державного бюджету
України на користь публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» витрати, пов'язані
зі сплатою судового збору.

04.04.2014 року представником АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» було подано до
Реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області заяву про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, що розташоване за адресою:
Автономна Республіка Крим, м.
Сімферополь, вул. Бородіна, 18а з
доданими документами.

Вказана заява зареєстрована 04.04.2014 року
о 09:19:24 за реєстраційним номером 6119408

17 травня 2014 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
Молдовановою Галиною Миколаївною за
наслідками розгляду заяви АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» (далі - Банк) про
проведення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно, що
розташоване за адресою: Автономна
Республіка Крим, м. Сімферополь, вул.
Бородіна, 18а, прийнято рішення про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень № 13115918.

Як вбачається зі змісту спірного
рішення, підставою для відмови у
реєстрації прав та їх обтяжень
слугував факт подання заявником
документів, що не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують.

Позивач категорично не погоджуючись
із правомірністю спірних
правовідносин, звернувся з даним
позовом до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням
вимог ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справи у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.

Вирішуючи спір по суті суд виходив із
наступного.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України,
Цивільного кодексу України, Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV
(далі - Закон № 1952-IV), Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2013 року № 868.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації врегульовано
нормами Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», який спрямований
на забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 2
Закону № 1952-IV державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний реєстр
прав) - єдина державна інформаційна
система, що містить відомості про права
на нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Згідно з частиною першою статті 3
Закону № 1952-IV державна реєстрація прав
є обов'язковою. Інформація про права на
нерухоме майно та їх обтяження
підлягає внесенню до Державного
реєстру прав.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано;
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно; з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно.

Орган державної реєстрації прав
проводить державну реєстрацію прав та
їх обтяжень або відмовляє у їх
реєстрації (п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952-IV).

Відповідно до частини 1 статті 15
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку: 1)
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Матеріалами справи встановлено, що 23
березня 2007 року між Публічним
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «НТС»
(надалі - Позичальник) було укладено
Договір про поновлювальну кредитну
кредитної лінії № 33-01-07 (надалі -
Кредитний договір), відповідно до умов
якого позичальнику було відкрито
відновлювальну кредитну лінію на
загальну суму 13 500 000,00 гривень зі
сплатою за користування 17,0 % річних.

У якості забезпечення зобов'язань за
Кредитним договором, 27.03.2007р. між Банком
та Позичальником було укладено Договір
іпотеки, посвідчений ОСОБА_2, приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу, зареєстрованим у
реєстрі за № 838 (надалі - Іпотечний
договір), згідно умов якого в іпотеку
передано нерухоме майно - нежитлові
будівлі, розташовані по вул. Бородіна,
18а у м. Сімферополі.

На виконання приписів діючого
законодавства України, при посвідченні
іпотечного договору, нотаріусом
накладено заборону відчуження
зазначеного в договорі нерухомого
майна, розташованого за адресою: вул.
Бородіна, 18а у м. Сімферополі, до
припинення або розірвання цього
іпотечного договору, про що в Єдиному
реєстрі заборон відчуження нерухомого
майна зроблено відповідний запис,
реєстраційний номер 4701883, контрольна
сума 04Б5Д62Г40.

Згідно ст. 572 Цивільного кодексу
України, ст. 1 Закону України «Про
заставу», ч. 6 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» кредитор (іпотекодержатель,
заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (іпотекодавець,
заставодавець) забезпеченого заставою
(іпотекою) зобов'язання одержати
задоволення з вартості заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами.

Іпотека - це вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника.

Як зазначав позивач, 09.11.2012р. ним
отримано повідомлення приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 від
01.11.2012р., з якого вбачається, що останнім
знято заборону відчуження нежитлових
будівель, що розташовані за адресою:
АРК, м. Сімферополь, вул. Бородіна, 18а,
загальною площею 4115,0 кв.м., яка
накладена приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_2 27.03.2007 за реєстровим №839, у
зв'язку з укладенням Іпотечного
договору, посвідченого 27.03.2007 за
реєстровим №838.

Проте, не погоджуючись з діями
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
позивач звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовною
заявою про визнання протиправними
вищевказаних дій нотаріуса.

Рішенням від 14.11.2013р. Голосіївський
районний суд м. Києва позовну заяву
задовольнив та визнав протиправними
дії приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
щодо зняття заборони відчуження
нежитлових будівель, що розташовані за
адресою: АРК, м. Сімферополь, вул.
Бородіна, 18а, загальною площею 4115,0 кв.м.,
яка накладена приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 27.03.2007 за реєстровим № 839,
у зв'язку з укладенням Іпотечного
договору, посвідченого 27.03.2007 за
реєстровим № 838 приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 та щодо вилучення з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна запису № 4701883
з контрольною сумою 04Б5Д62Г40.

З огляду на вищевикладене та
враховуючи той факт що у Позичальника
наявна заборгованість перед позивачем,
останній 04.04.2014 року звернувся з заявою
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, а саме права власності на
нерухоме майно, що розташоване за
адресою: АРК, м. Сімферополь, вул.
Бородіна, 18а.

Зазначена заява була прийнята ОСОБА_4
04.04.2014 року о 09:19:24 за реєстраційним
номером 5442178.

Разом з тим, матеріалами справи
підтверджено, що у ході розгляду заяви
про державну реєстрацію прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
відповідачем1 встановлено, що подані
для проведення державної реєстрації
прав документи не відповідають вимогам
або не дають змоги встанови
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Так, відповідно до ст.4 Закону України
«Про іпотеку» обтяження нерухомого
майна іпотекою підлягає державній
реєстрації відповідно до закону.

Разом з тим, підтверджено, що на момент
виникнення спірних правовідносинах, в
інформаційних системах Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
була відсутня державна реєстрація
договору іпотеки посвідченого 27.03.2007р.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
за №838. Зазначений запис було вилучено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
від 01.11.2012р. При цьому, встановлено, що
хоча рішенням від 14.11.2013р.
Голосіївського районного суду м. Києва
дії ОСОБА_3 визнано протиправними,
таких відомостей в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно станом
на момент подання заявником (позивачем)
документів не було відображено.

Поряд з цим, встановлено, що 06.03.2013р. у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно зареєстровано право
власності за ОСОБА_5 на нежитлові
будівлі загальною площею 4088,7 кв.м. на
підставі свідоцтва про право власності
від 23.10.2012р., виданого Виконавчим
комітетом Сімферопольської міської
ради.

При цьому, 24.04.2013р. право власності
перейшло до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«ІНВЕСТИЦІЙНО-ПРОМИСЛОВЕ ПІДПРИЄМСТВО
«СІГМА» на підставі свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів від 24.04.2013р.

Крім того, за договором іпотеки від
27.03.2007р. № 838 предметом договору є
нежитлові будівлі загальною площею 4115
кв.м., що не узгоджується з даними
Державного реєстру речових прав, що не
дає змоги встановити відповідність між
заявленими та вже зареєстрованих
правами на нерухоме майно.

Також, майно, що було предметом іпотеки
за договором іпотеки посвідченого
27.03.2007р. приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 за №838 було продано з
прилюдних торгів з порушенням вимог ст.
12 Закону України «Про іпотеку»,
оскільки Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит як
іпотекодержатель не надавав згоди на
відчуження переданого йому в іпотеку
майна.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку проте, що рішення від 17.05.2014р.
№13115918 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України і не
підлягає скасуванню.

Також не підлягають задоволенню
позовні вимоги про зобов'язання
відповідача повторно розглянути заяву,
прийняту 04.04.2014 року 09:19:24 реєстраційний
номер 6119408 та прийняти рішення за
наслідками повторного розгляду такої
заяви щодо реєстрації права власності
на нерухоме майно за АТ «Банк «Фінанси
та Кредит», про що надати суду звіт
протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з дати
набрання судовим рішенням законної
сили, оскільки є похідними від позовної
вимоги про визнання протиправним та
скасування рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва, за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази та заслухавши пояснення
представників сторін по справі, вважає
заявлені позовні вимоги такими, що
задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя
І.А.Качур

Судді
В.І.Келеберда

В.М. Данилишин