Справа № 813/3397/14
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 р.
Справа № 876/6505/14
Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів Гулида Р.
М., Улицького В. З.

за участю секретаря Гнатик
А. З.

представника позивача Болюба О. В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області на ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 26
травня 2014 року та на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 2 червня 2014
року у справі № 813/3397/14 за позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області до
Головного управління юстиції у
Львівській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними дій
і скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

8 травня 2014 року Головне управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області звернулося з адміністративним
позовом до Головного управління
юстиції у Львівській області,
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області яким просило
визнати протиправними дії державного
виконавця при винесенні постанови від
22 квітня 2014 року ВП № 32101968 про
накладення штрафу в розмірі 1020 грн та
скасувати вказану постанову.

Позов мотивує тим, що стягувачем
пропущено строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання.
Позивач зазначив, що відповідач
відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження" не є
уповноваженим органом державної
виконавчої служби щодо винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження. Оскільки постанова про
відкриття виконавчого провадження
винесена з порушенням норм визначених
законом, вважає, що постанову від 22
квітня 2014 року ВП № 32101968 про накладення
штрафу в розмірі 1020 грн слід скасувати.
Крім цього, позивач вказує, що ОСОБА_2,
яка є стягувачем по цьому виконавчому
провадженню, з 1 вересня 2010 року не
перебуває на обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України у
Львівській області, а тому позивач не
має можливості виконати виконавчий
лист Львівського окружного
адміністративного суду № 2а-7050/2008 від 25
січня 2011 року.

8 травня 2014 року позивач заявив
клопотання про забезпечення позову
шляхом заборони відповідачу вчиняти
будь-які дії по виконанню постанови від
22 квітня 2014 року ВП № 32101968 про
накладення штрафу в розмірі 1020 грн.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року в задоволенні клопотання
відмовлено.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 2 червня 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

З такими рішеннями суду не погодився
позивач. Подав апеляційні скарги на
ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року та постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 2
червня 2014 року, в якій посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та прийняти нову, якою заяву
задоволити повністю та скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою позов задоволити
повністю.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду
першої інстанції зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що виконання оскарженого рішення
спричинить порушення законодавства,
заподіє значну шкоду правам, свободам,
інтересам відповідача та пенсіонерів.

В апеляційній скарзі на постанову суду
першої інстанції зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги той
факт, що ОСОБА_2, яка є стягувачем по
цьому виконавчому провадженню, з 1
вересня 2010 року не перебуває на обліку
в Головному управлінні Пенсійного
фонду України у Львівській області, а
тому позивач не має можливості
виконати виконавчий лист Львівського
окружного адміністративного суду №
2а-7050/2008 від 25 січня 2011 року.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав апеляційні скарги,
просив ухвалу суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову, якою заяву
задоволити повністю, постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нову, якою позов задоволити повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоч і був
належним чином повідомлений про дату,
час і місце проведення судового
засідання, що не перешкоджає слухати
справу в його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційні
скарги не належить до задоволення з
наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом
апеляційної інстанції встановлено, що
постановою від 10 квітня 2012 року
головним державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області відкрито виконавче
провадження ВП №32101968 з виконання
виконавчого листа №2а-7050/2008 року,
виданого 25 січня 2011 року Львівським
окружним адміністративним судом, про
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області нарахувати та виплатити ОСОБА_2
щомісячне підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
за періоди з 12 листопада 2007 року по 31
грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30
вересня 2008 року на підставі положень
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", яка обчислюється
відповідно до абзацу 1 частини 1 статті
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з урахуванням виплачених
сум. Вказаною постановою боржнику було
надано для самостійного виконання
рішення строк до 17 квітня 2012 року та
одночасно зобов'язано надати
державному виконавцю письмове
підтвердження про виконання.

Позивачем постанова про відкриття
виконавчого провадження була
оскаржена в судовому порядку.
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду №2а-3518/12/1370 від 8
травня 2012 року, яка залишена без мін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 жовтня 2012
року, встановлено про відсутність
підстав для скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження від
10 квітня 2012 року за ВП №32101968, оскільки
така була винесена на підставі та в
межах визначених законом.

22 квітня 2014 року головним державним
виконавцем Шестаком О.В. винесено
Постанову про накладення штрафу ВП
№32101968, згідно з якою за невиконання без
поважних причин у встановлений строк
судового рішення накладено на боржника
штраф в розмірі 1020 грн.

Приймаючи оскаржену ухвалу з питань
забезпечення адміністративного
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що заявником не наведено жодних
доказів в обґрунтування необхідності
застосування заходів забезпечення
позову.

Колегія суддів погоджується з таким
рішенням суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 117 КАС
України суд за клопотанням позивача
або з власної ініціативи може
постановити ухвалу про вжиття заходів
забезпечення адміністративного
позову, якщо існує очевидна небезпека
заподіяння шкоди правам, свободам та
інтересам позивача до ухвалення
рішення в адміністративній справі, або
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також якщо очевидними є
ознаки протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

У клопотанні про забезпечення позову
позивач зазначає, що оскільки на його
рахунках обліковуються кошти на
виплату пенсій відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
заробітної плати працівникам
Пенсійного Фонду та страхові внески,
сплачені підприємствами за найманих
працівників, вчинення дій щодо
виконання оскарженої постанови
спричинить порушення чинного
законодавства, заподіяння значної
шкоди правам, свободам та інтересам
позивача та пенсіонерів, які отримують
пенсії відповідно до інших Законів за
рахунок страхових внесків підприємств,
які облікуються на рахунках органів
Пенсійного фонду.

Водночас позивачем на підтвердження
своїх тверджень не подано жодних
доказів того, що виконання оскарженої
постанови призведе до невиконання
зобов'язань Пенсійного фонду перед
іншими особами чи що існує очевидна
небезпека заподіяння шкоди правам,
свободам та інтересам позивача, чи що
захист цих прав, свобод та інтересів
стане неможливим без вжиття таких
заходів, або для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат. Колегія суддів також не
знаходить очевидних ознак
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень щодо оскарженої постанови.

Відтак ухвала Львівського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року прийнята на основі правильно
встановлених обставини справи та з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Щодо оскарженої постанови Львівського
окружного адміністративного суду від 2
червня 2014 року, то приймаючи її суд
першої інстанції виходив з того, що
Головним управлінням Пенсійного фонду
України у Львівській області не
наведено поважних причин невиконання
рішення суду в добровільному порядку, а
відтак відсутні причини для скасування
оскарженої постанови від 22 квітня 2014
року про накладення штрафу.

Статтею 89 Закону у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
які можуть бути виконані лише
боржником державний виконавець
виносить постанову про накладення
штрафу та призначає новий строк для
виконання.

Вказана стаття має імперативний
характер і зобов'язує державного
виконавця винести постанову про
накладення штрафу у разі невиконання
без поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
які можуть бути виконані лише
боржником.

Факт невиконання рішення суду та
постанови про відкриття виконавчого
провадження у визначений строк
позивачем не заперечується. Водночас
позивач зазначає, що таке не було
виконане, оскільки ОСОБА_2, яка є
стягувачем по цьому виконавчому
провадженню, з 1 вересня 2010 року не
перебуває на обліку в Головному
управлінні Пенсійного фонду України у
Львівській області.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що про зняття ОСОБА_2 з обліку в
Головному управлінні Пенсійного фонду
України у Львівській області позивачу
було відомо ще в серпні 2010 року, про що
свідчить наявний в матеріалах справи
атестат № 759 від 26 серпня 2010 року, який
був надісланий в управління пенсійного
фонду України в Золочівському районі
Львівської області.

Враховуючи, що постановою Львівського
окружного адміністративного суду
№2а-3518/12/1370 від 8 травня 2012 року, яка
залишена без мін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 жовтня 2012 року визнано законною
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 10 квітня 2012 року за ВП
№32101968, а відповідно до частини 1 статті
72 Кодексу адміністративного
судочинства України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини - Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області на момент винесення
спірної постанови державним
виконавцем, було належним боржником у
виконавчому провадженні ВП 32101968 та не
звільнялось від обов'язку виконувати
рішення суду.

Відтак, оскільки оскаржена постанова
від 22 квітня 2014 року про накладення
штрафу була прийнята державним
виконавцем в межах його повноважень та
на виконання обов'язків покладених на
нього Законом України «Про виконавче
провадження», суд апеляційної
інстанції не знайшов підстав для її
скасування.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції було правильно встановлено
обставини справи та ухвалено судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують рішення -суду
першої інстанції

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 26
травня 2014 року та постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 2 червня 2014
року у справі № 813/3397/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Гулид Р. М.

Улицький В. З.

Повний текст ухвали складено 14 грудня
2014 року