Справа № 824/1952/14-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м. Київ
К/800/47162/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Бутенка В.І., Лиска Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Тарасівці» до Управління Пенсійного
фонду України в Новоселицькому районі
Чернівецької області про визнання
протиправним та скасування
розрахунків, провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Тарасівці» на ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 13 серпня 2014 року та постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 3 червня 2014
року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року СТОВ «Тарасівці»
звернулося до суду першої інстанції з
позовом в якому просило визнати
протиправними та скасувати розрахунки
УПФ України в Новоселицькому районі
Чернівецької області №166/03 від 09.01.2014
року, № 654/03 від 06.02.2014 року та № 1166/03 від
06.03.2014 року.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 3 червня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13 серпня 2014
року, в задоволенні адміністративного
позову відмовлено .

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що позивач не є
платником фіксованого
сільськогосподарського податку,
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та відповідно до п.п.
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», підлягають
відшкодуванню управлінню Пенсійного
фонду України в Новоселицькому районі
в повному обсязі.

У поданій касаційній скарзі позивач
заявив вимоги про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанцій,
як таких, що ухваленні із порушенням
норм матеріального та процесуального
права, ухвалення нової постанови про
задоволення позовних вимог.

У доводах касаційної скарги,
відповідач зазначає, що виплата пенсій
особам, які були безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів
«в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 Закону № 1058.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Колгосп «Ленінський шлях» був
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, та зареєстрований в
органах Пенсійного фонду України. В
подальшому його було перейменовано в
СТОВ «Тарасівці».

Відповідач є платником страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, та
зареєстрований в органах Пенсійного
фонду України.

На підприємстві позивача працювали
працівники, які мають право на пільгову
пенсію за Списком № 2: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,.
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, що
підтверджується копіями довідок
виданих позивачем, з яких вбачається
наявність необхідних підстав та стажу
роботи у працівників для призначення
пільгових пенсій відповідно до п.п.
«б»-«з» ч.1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідач направив позивачу
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій за віком,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині пенсій
призначених відповідно до п.п. «б»-«з»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за січень, лютий та
березень 2014 року .

Позивачем також подавались довідки,
які підтвердили право громадян ОСОБА_4,
ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_8 на отримання пенсій на
пільгових умовах.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку, що зазначена
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», а
також платником страхових внесків
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Пенсію за Списком № 2 громадянам
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10,. ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 призначена пільгових пенсій
відповідно до п.п. «б»-«з» ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»».

З 01.01.2004 року набрав чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», який
визначив принципи, засади і механізм
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду.

Згідно абзацу 1 ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом міністрів
України та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пільгових пенсій.
Підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, повинні
вносити до Пенсійного фонду плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пільгових пенсій до
досягнення працівниками
загальновстановленого пенсійного
віку: чоловікам - 60 років, жінкам - 55
років таких розмірах 20 відсотків з
наступним збільшенням її щороку на 10%
до 100% розміру відшкодування фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених застрахованим особам, які
працювали або працюють на роботах за
списком № 2, затверджених Постановою
КМУ від 16.01.2003 року № 36, і за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Таким чином, відшкодування витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій до
досягнення працівником пенсійного
віку, призначених за списком № 2, мають
здійснюватися відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та п. «б» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до п. «б»-«з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої
роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої
роботи - жінкам; трактористи-машиністи,
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі;
жінки, які працюють
трактористами-машиністами,
машиністами будівельних, шляхових і
вантажно-розвантажувальних машин,
змонтованих на базі тракторів і
екскаваторів, - після досягнення 50
років і при загальному стажі роботи не
менше 20 років, з них не менше 15 років на
зазначеній роботі; жінки, які працюють
доярками (операторами машинного
доїння), свинарками-операторами в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - після досягнення 50
років і при стажі зазначеної роботи не
менше 20 років за умови виконання
встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей
встановлюються в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно пункту 6 Інструкції про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України» (далі - Інструкція),
затвердженої Постановою правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року № 21-1, відшкодуванню підлягають
витрати Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Розділу 15 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 6.4 вказаної
Інструкції розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствами до 20-го
січня поточного року протягом десяти
днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, що
визначено пунктом 6.8 Інструкції

Пунктом 6.9 Інструкції встановлено, що
не сплачені та/або несвоєчасно
сплачені суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
зазначених в абзаці другому пункту 6.1
цієї Інструкції, стягуються з
нарахуванням пені та штрафних санкцій
відповідно до норм Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Враховуючи вещевикладене, суд
касаційної інстанції вважає
правильним висновок судів попередніх
інстанцій, що витрати на доставку і
виплату пільгових пенсій громадянам,
що набули необхідного пільгового стажу
в колгоспі «Ленінський шлях», який,
згідно протоколу № 1 від 20.03.2004 року,
перейменовано в СТОВ «Тарасівці»,
повинен відшкодовувати відповідач в
повному обсязі, як його правонаступник.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
ухваленні оскаржуваних судових рішень,
суди попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судових рішень.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 220-1, 230, 231 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Тарасівці» відхилити, а ухвалу
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13 серпня 2014
року та постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 3
червня 2014 року у справі № 824/1952/14-а -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

В.І. Бутенко

Т.О. Лиска