Справа № 2а-6628/09/1570
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2014 р. м. Київ
К/9991/41813/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Борисенко І.В.,
Голубєвої Г.К.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Суворовському районі м. Одеси на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 22.09.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15.06.2011 у
справі № 2а-6628/09/1570

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ігра"

до Державної податкової
інспекції у Суворовському районі м.
Одеси ,

до Державної податкової
адміністрації у Херсонській області

про визнання дій
протиправними, скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство звернулось до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції про визнання дій щодо
складання акту перевірки від 12.02.2009
протиправними та скасування рішення
від 23.02.2009 № про застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій
у розмірі 4 420,00 грн. за порушення Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позовні вимоги
задоволено частково, оскаржуване
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій скасовано, у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями,
Державна податкова інспекція у
Суворовському районі м. Одеси подала
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами попередніх інстанції
норм матеріального права, просить
зазначені судові рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Державна податкова адміністрація у
Херсонській області підтримала вимоги
касаційної скарги Державної
податкової інспекції у Суворовському
районі м. Одеси шляхом приєднання у
відповідності до ст. 217 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що фактичною
підставою нарахування Товариству
фінансових санкцій згідно
оспорюваного рішення слугував
висновок фахівців податкового органу,
викладений у акті перевірки від 12.02.2009,
що позивачем в порушення п. 1, п. 2 та п. 3
ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" надавались послуги у сфері
грального бізнесу на 13 гральних
автоматах, які були підключені до
електромережі, проте не були
переведені у фіскальний режим роботи.

Судами також встановлено, що позивач
при наданні зазначених послуг на
гральних автоматах використовував
реєстратор розрахункових операцій
(далі - РРО) типу Датекс МР 5000І, який
включений наказом Державної
податкової адміністрації України до
Державного реєстру РРО, зареєстрований
у Державній податковій інспекції та
переведений у фіскальний режим роботи.

Задовольняючи вимоги Товариства, суди
попередніх інстанцій виходили з
мотивів відсутності у позивача
обов'язку використовувати гральні
автомати з виконанням фіскальних
функцій через відсутність розробленої
в установленому порядку процедури
переобладнання введених в
експлуатацію гральних автоматів для
забезпечення технічної можливості
виконувати фіскальні функції, як не
передбачено і випуск нових РРО, що
виконують такі функції, а також
зазначили, що Товариством при наданні
послуг використовувався
зареєстрований та опломбований у
встановленому порядку РРО, що виключає
відповідальність позивача.

Так, згідно з п. 3 ст. 3 Закону України від
06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
застосовувати реєстратори
розрахункових операцій, що включені до
Державного реєстру реєстраторів
розрахункових операцій, з додержанням
встановленого порядку їх застосування.

Статтею 12 Закону № 265/95-ВР передбачено,
що на території України дозволяється
реалізовувати та застосовувати лише ті
РРО вітчизняного та іноземного
виробництва, які включені до
Державного реєстру та конструкція і
програмне забезпечення яких
відповідає
конструкторсько-технологічній та
програмній документації виробника.

Терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) із застосуванням РРО
встановлюються Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики, Державної
податкової адміністрації України та
Національного банку України (ст. 11
Закону № 265/95-ВР).

Пунктом 6 додатку до постанови Кабінету
Міністрів України від 07.02.2001 № 121 "Про
терміни переведення суб'єктів
підприємницької діяльності на облік
розрахункових операцій у готівковій та
безготівковій формі із застосуванням
реєстраторів розрахункових операцій"
встановлено, що до 31.12.2006 всі гральні
автомати повинні бути переведені в
режим застосування РРО.

Пунктом 2 постанови № 121 на
Міністерство промислової політики
України було покладено обов'язок
забезпечити організацію розроблення
автоматів з продажу товарів (послуг),
які відповідатимуть зазначеним
вимогам, а також запам'ятовуючих
пристроїв (фіскальної пам'яті) для
оснащення автоматів, що вже діють.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 01.07.2008 № 430
"Про затвердження Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій у
новій редакції" до Державного реєстру
було включено комп'ютерно-касову
систему "Фіскал", яка призначена для
фіскалізації гральних автоматів,
автоматизації збору, обліку і контролю
даних про функціонування залів
гральних автоматів.

Отже, державою виконано обов'язок з
організації розроблення автоматів з
продажу товарів (послуг), які
відповідають передбаченим Законом №
265/95-ВР вимогам, а також запам'ятовуючих
пристроїв (фіскальної пам'яті) для
оснащення автоматів, що вже діють. Тому
з 01.07.2008 до суб'єктів господарювання,
які надають гральні послуги з
використанням гральних автоматів, у
яких не реалізовані фіскальні функції,
застосовуються фінансові санкції у
розмірі двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян,
передбачені п. 2 ст. 17 Закону № 265/95-ВР, за
кожний ігровий пристрій.

Вказана позиція узгоджується з
рішеннями Верховного Суду України,
зокрема, з постановою від 05.06.2012 № 21-97а12
(305/12) у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "КСІ-У" до
Державної податкової інспекції у м.
Краматорську Донецької області та
Державної податкової інспекції
Деснянського району м. Києва про
визнання протиправним та скасування
рішення про застосування штрафних
санкцій.

Аналізуючи положення Закону № 265/95-ВР,
Верховний Суд України дослідивши факт
надання послуг (зали гральних
автоматів) господарюючим суб'єктом з
використанням РРО типу МINI-600.02МЕ, який
включений до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій
наказом Державної податкової
адміністрації України, але не
забезпечивши фіскалізацію кожного
грального автомата, дійшов висновку, що
оскільки Наказом ДПА від 01.07.2008 № 430 "Про
затвердження Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій у
новій редакції" до Державного реєстру
було включено комп'ютерно-касову
систему "Фіскал", яка призначена для
фіскалізації гральних автоматів,
автоматизації збору, обліку і контролю
даних про функціонування залів
гральних автоматів, то з цього часу
суб'єкт господарювання не має
можливості посилатися на невиконання
державою взятих на себе обов'язків з
організації розроблення автоматів з
продажу товарів (послуг), які
відповідатимуть передбаченим Законом
№ 265/95-ВР вимогам, а також
запам'ятовуючих пристроїв (фіскальної
пам'яті) для оснащення автоматів, що вже
діють.

Таким чином, приймаючи до уваги
вищевикладене та те, що перевірка
здійснена контролюючим органом у
лютому 2009 року, тобто після включення
вищезазначеної комп'ютерно-касової
системи до Державного реєстру
реєстраторів розрахункових операцій,
податковим органом правомірно
застосовано до суб'єкта господарювання
штрафні (фінансові) санкції за
порушення порядку використання
реєстраторів розрахункових операцій
під час надання послуг у сфері
грального бізнесу.

Отже, оскаржуване рішення від 23.02.2009 №
про застосування до позивача
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
4 420,00 грн. за нефіскалізацію кожного з 13
гральних автоматів є законним та
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Враховуючи межі перегляду справи судом
касаційної інстанції, визначені ст. 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, та беручи до уваги, що судами
попередніх інстанцій обставини справи
встановлені повно і правильно, але їм
дана невірна юридична оцінка, що
відповідно до ст. 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для скасування ухвалених у
справі судових рішень в частині з
прийняттям в цій частині нового
судового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Суворовському районі м.
Одеси задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 22.09.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15.06.2011 у
справі № 2а-6628/09/1570 скасувати в частині
задоволення позовних вимог про
скасування рішення від 23.02.2009 № ,
яким до позивач застосовано штрафні
(фінансові) санкцій у розмірі 4 420,00 грн.,
та в цій частині ухвалити нове судове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити, в решті - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, передбачених ст. 237
Кодексу адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
постанови, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
І.В. Борисенко

Г.К. Голубєва