Справа № 2а-11983/11/0226
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Робак С.О.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сторчак В. Ю.

судді: Ватаманюк Р.В. Мельник-Томенко
Ж. М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області на постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
12 січня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2011 року позивач звернувся до
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про визнання дій управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області неправомірними; зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату державної та додаткової пенсії
як особі, що постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, відповідно
до ст.ст. 50, 54, Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи з 01.04.2011 року.

Постановою Тульчинського районного
суду Вінницької області від 12.01.2012 року
позов задоволено: визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області; зобов'язано відповідача
провести перерахунок та виплату
додаткової пенсії за шкоду заподіяну
здоров'ю виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком за період з
16.09.2011 року, відповідно до ст. ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 12.01.2012 року
як таку, що винесена з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
та прийняти нову постанову про відмову
позивачу у задоволенні заявлених
позовних вимог.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню, з наступних
підстав.

Згідно з матеріалами справи позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі Вінницької
області та отримує пенсію по
інвалідності ІІ групи.

Згідно ст. 50 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, віднесеним до
постраждалих першої категорії, що є
інвалідами 2 групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком.

Статею 54 вказаного Закону встановлено,
що в усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів 2 групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

Відповідач відмовив позивачу
виплачувати державну та додаткову
пенсію у розмірах визначених ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
посилаючись на те, що йому повинна
виплачуватись державна та додаткова
пенсія у розмірі, визначеному
Постановами Кабінету Міністрів
України №530 від 28.05.2008 року та № 654 від
16.07.2008 року.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 9 КАС
України, суд при вирішення справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Колегія суддів апеляційного суду
звертає увагу на те, що суд першої
інстанції неправильно застосував
норми матеріального та процесуального
права при вирішенні даної справи,
порушення яких призвело до
неправильного вирішення справи.

Таким чином, суд першої інстанції,
керуючись ст. 50,54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", прийняв
рішення про задоволення позовних вимог
частково. При цьому суд задовольнив
позовні вимоги з 16.09.2011 року.

Суд першої інстанції не звернув увагу
на те, що 19 червня 2011 року набув
чинності Закон України від 14.06.2011 №3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про державний бюджет України на 2011
рік", яким передбачено, зокрема, що у 2011
році положення статтей 39,50,51,52,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", ст. 6 ЗУ "Про
соціальний захист дітей війни"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи із наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 06.06.2011 №745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23.07.2011 року

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року у
справі за конституційним поданням щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) пункту 4 розділу VII
"Прикінцеві положення" ЗУ "Про
державний бюджет України на 2011 рік"
положення Закону України від 14.06.2011
№3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік" визнані такими, що
відповідають Конституції України (є
конституційними).

Таким чином, суд першої інстанції
необґрунтовано задовольнив позовні
вимоги про нарахування та виплату
позивачу державну та додаткову пенсію
в розмірі, передбаченому ст. 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
16.09.2011 року, оскільки, починаючи з 23
липня 2011 року для проведення таких
виплат встановлений інший порядок,
визначений законодавством.

Окрім того, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
звертає увагу на те, що відповідно до ч.
1 ст. 6 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Так, враховуючи зазначене, судова
колегія вважає, що необхідною умовою
для звернення особи до суду з
адміністративним позовом є обов'язкова
наявність порушення прав, свобод чи
інтересів цієї особи у сфері
публічно-правових відносин. Якщо за
результатами справи факту такого
порушення не встановлено, у
адміністративного суду немає правових
підстав для задоволення позову. При
цьому слід вказати, що захисту
підлягає вже порушене право, а не те,
яке може бути порушено у майбутньому і
щодо якого невідомо, буде воно порушено
чи ні.

Отже, в даному випадку, право позивача
на виплату підвищення до пенсії за
проживання в зоні посиленого
радіоекологічного контролю за період з
16 вересня 2011 року не порушено,
внаслідок чого спір про право
відсутній, тому суд не мав права
задовольняти позовні вимоги позивача.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
положення ст. 195 КАС України, яким суду
апеляційної інстанції надано право
перегляду рішень суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що постанова
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нової
постанови про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області задовольнити повністю.

Постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 12 січня 2012
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.