Справа № 826/6307/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2014 року № 826/6307/14
адміністративний суд міста Києва в
складі головуючого судді Качура І.А.,
суддів Келеберди В.І., Данилишина В.М.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Комунального підприємства
«Управління споруд» Київської
обласної ради до Кабінету Міністрів
України, Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Київська обласна державна
адміністрація, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Міністерство фінансів України про
визнання неналежною бездіяльності.
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Комунальне
підприємство «Управління споруд»
Київської обласної ради (далі по тексту
також - позивач) з позовом до Кабінету
Міністрів України (надалі також -
відповідач1), Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України (надалі також - відповідач2),
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Київська обласна державна
адміністрація, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Міністерство фінансів України, в якому
- визнати неналежною
бездіяльність відповідача 1,
відповідача 2 щодо невиконання
доручень Кабінету Міністрів України
від 27.01.2014 р. за підписом
Віце-прем'єр-міністра України ОСОБА_3
про забезпечення укладання договорів і
виставлення охорони адміністративних
будівель Державною службою охорони при
МВС України, дорученнями Кабінету
Міністрів України за підписом
Прем'єр-міністра України Азарова М. Я.
про внесення змін до Порядку
проведення додаткових заходів захисту
безпеки громадян та витягом з
протоколу №5 від 27.01.2014 р. « 2. Про заходи
спрямовані на врегулювання
суспільно-політичної ситуації, що
склалася в Україні» та ненадання
позивачеві грошових кошти в розмірі 604
Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта. З огляду
на наведене та з урахуванням вимог ст.
128 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд дійшов
висновку про доцільність розгляду
справи у письмовому провадженні на
підставі наявних матеріалів справи.
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов задоволенню не підлягає з
огляду про наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що
Комунальне підприємство «Управління
споруд» Київської обласної ради
здійснює господарську діяльність та
надає послуги з утримання та технічної
експлуатації адміністративного
будинку, розташованого за адресою: пл.
розташовані Центральна виборча
комісія України, Київська обласна рада,
Київська обласна державна
адміністрація, комітети Верховної Ради
України. Власником зазначеної будівлі
є територіальний орган Фонду
державного майна України, а позивач є
балансоутримувачем частини будівлі та
прилеглої до неї території та діє на
підставі договору №34-2011 від 10 травня 2011
р., укладеного належним чином між
Центральною виборчою комісією,
Київською обласною державною
адміністрацією та позивачем.
Як зазначав позивач у позовній заяві, 28
січня 2014 р. директор КП «Управління
споруд» був ознайомлений працівниками
апарату Київської обласної державної
адміністрації з дорученнями Кабінету
Міністрів України від 27.01.2014 р. за
підписом Віце-прем'єр міністра України
ОСОБА_3 про забезпечення укладання
договорів і виставлення охорони
адміністративних будівель Державною
службою охорони при МВС України,
дорученнями Кабінету Міністрів
України за підписом Прем'єр-міністра
України Азарова М.Я. про внесення змін
до Порядку проведення додаткових
заходів захисту безпеки громадян та
витягом з протоколу №5 від 27.01.2014 р. « 2.
Про заходи спрямовані на врегулювання
суспільно-політичної ситуації, що
склалася в Україні».
Зі слів позивача, 31 січня 2014р. директор
КП «Управління споруд» був
ознайомлений працівниками апарату
Київської обласної державної
адміністрації з факсограмою директора
департаменту економіки оборони та
безпеки Міністерства економічного
розвитку і торгівлі України П.Г.
Неботова на виконання рішення
засідання Кабінету Міністрів України
від 29.01.2014 р. щодо охорони
адміністративних будівель та оплати
додаткових послуг ДСО з часу
ускладнення ситуації в місцевості до 31
березня 2014 р. з наданням відповідного
договору, якими було повідомлено про
виділення необхідних грошових коштів
для оплати додаткових послуг з охорони
адмінбудівлі з резервного фонду
бюджету та зобов'язано терміново
укласти договір з Державною службою
охорони при МВС України про надання
послуг з охорони адмінбудівлі з
наданням матеріалів про це до 17.00 год. 31
При цьому, позивач покликався на те, що
саме на виконання вищезазначених
доручень та факсограми КП «Управління
споруд» уклало з Управлінням Державної
службою охорони ГУ МВС України в
Київській області договір №УПР-2560/14
від 27.01.2014 р. про надання послуг з
охорони адмінбудівлі, розташованої за
Поряд з цим, позивач зазначав, що згідно
з зазначеним договором були надані
послуги з охорони на суму 604996,00 (шістсот
чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто
шість грн. 00 коп.) грн., але грошові кошти
на оплату зазначених додаткових послуг
з охорони адмінбудівлі на виконання
вищезазначених доручень відповідача 1
та відповідача 2 на час подання
адміністративного позову виділені не
За таких обставин позивач вважав, що
відповідачами як суб'єктами владних
повноважень допущено бездіяльність у
частині неповернення позивачеві
коштів, понесених у зв'язку з
укладенням договору про надання
послуг з охорони адмінбудівлі, а відтак
законні інтереси позивача є порушеними
та підлягають відновленню у судовому
порядку, з огляду про що звернувся з
даним позовом до суду.
Відповідачі проти задоволення позову
заперечували з мотивів
необґрунтованості та безпідставності.
Третя особа - Київська обласна державна
адміністрація підтримала позовні
вимоги позивача, з підстав викладених у
Третя особа - Міністерство фінансів
України проти задоволення позову
заперечувала з мотивів
Вирішуючи спір по суті суд
виходив із наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до статті 24 Бюджетного
кодексу України резервний фонд бюджету
формується для здійснення
непередбачених видатків, що не мають
постійного характеру і не могли бути
передбачені під час складання проекту
бюджету. Порядок використання коштів з
резервного фонду бюджету визначається
Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.03.2012р. № 415 затверджено Порядок
використання коштів резервного
бюджету та яким встановлено процедури,
пов'язані з виділенням коштів
резервного фонду відповідного бюджету
та звітуванням про їх використанням
(далі - Порядок № 415).
Пунктом 20 Порядку № 415 передбачено, що
Мінекономрозвитку згідно з дорученням
Кабінету Міністрів України (Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої держадміністрації,
виконавчого органу відповідної ради)
за результатами розгляду звернення та
з урахуванням експертних висновків,
отриманих від органів, визначених у
пункті 18 цього Порядку, та пропозицій
Мінфіну (місцевого фінансового органу)
робить узагальнений висновок щодо
підстав виділення коштів з резервного
фонду бюджету, правильності поданих
розрахунків та можливого обсягу
виділення асигнувань з резервного
Пунктом 22 Порядку № 415 визначено, що
Мінекономрозвитку є відповідальним
органом за підготовку та подання
проектів рішень про виділення коштів з
резервного фонду бюджету. У разі
визнання доцільності та можливості
виділення коштів з резервного фонду
бюджету Мінекономрозвитку готує
відповідний проект рішення, в якому
повинно бути визначено головного
розпорядника бюджетних коштів, якому
виділяються кошти з резервного фонду
бюджету; напрям використання коштів з
резервного фонду бюджету; обсяг коштів,
який пропонується надати з резервного
фонду бюджету; умови повернення коштів,
виділених з резервного фонду бюджету.
Мінекономрозвитку погоджує проект
рішення про виділення коштів з
резервного фонду бюджету з Мінфіном
(місцевим фінансовим органом) і подає
його в установленому порядку на
розгляд Кабінетові Міністрів України
(Раді міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевій держадміністрації,
виконавчому органу відповідної ради).

Отже, суд звертає увагу на те, що
Мінекономрозвитку є органом
відповідальним лише за підготовку та
подання проектів рішень про виділення
коштів з резервного фонду бюджету який
він формує на підставі обґрунтувань
передбачених Порядком № 415.

Жодним нормативно-правовим актом не
передбачено обов'язку
Мінекономрозвитку щодо прийняття
рішення про виділення коштів з
резервного фонду бюджету та надання їх
суб'єктам господарювання.

Водночас, Протоколом №6 (витяг)
засідання Кабінету Міністрів України
від 29.01.2014 розділом 4 «Про проекти
розпоряджень Кабінету Міністрів
України» передбачено прийняти
розпорядження КМУ «Про виділення
коштів з резервного фонду державного
бюджету», доручивши Мінекономрозвитку
разом із заінтересованими органами
виконавчої влади доопрацювати його у
тижневий строк з урахуванням
результатів обговорення та оформити
відповідно до регламентних вимог.

На виконання рішення засідання КМУ від
29.01.2014р. (оформленого протоколом №6)
щодо оформлення Мінекономрозвитку
разом з іншими міністерствами та ЦОВВ
розпорядження Уряду «Про виділення
коштів з резервного фонду державного
бюджету» для технічного укріплення та
вирішення питань охорони
адміністративних будівель та
прилеглих до них територій,
Мінекономрозвитку факсограмою від
31.01.2014р. № 2723-02/3677-06 повідомило, що під
час складання розрахунків будуть
враховані наступні чергові заходи з
фінансування з надання обґрунтувань, а
саме - щодо технічного укріплення та
щодо охорони адміністративних
будівель.

Враховуючи вищевикладене,
Мінекономрозвитком вчинено всіх
передбачені Порядком №415 дії по
підготовці проекту рішення про
виділення коштів з резервного фонду
бюджету спрямованих на виконання
розпорядження Кабінету Міністрів
України «Про виділення коштів з
резервного фонду державного бюджету».

З огляду на викладене, твердження
позивача про те, що Мінекономрозвитку
не виконує доручення Кабінету
Міністрів України є необґрунтованими
та не відповідають фактичним
обставинам справи.

Разом з тим, у позовній заяві позивач
зазначає, що керівник Позивача був
ознайомлений працівниками апарату
Київської обласної державної
адміністрації з дорученням Кабінету
Міністрів України від 27.01.2014р. та з
факсограмою директора департаменту
економіки оборони та безпеки
Мінекономрозвитку від 31.01.2014р. на
підставі чого позивач зробив висновок
про зобов'язання терміново укласти
договір з Державною службою охорони
при МВС України про надання послуг з
охорони адмінбудівлі.

Однак, такі посилання позивача не
підтверджуються належними та
допустимими доказами.

Згідно з частиною першою статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 70 КАС України
визначено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування.

Так, відповідно до витягу з Протоколу №
5 засідання Кабінету Міністрів України
від 27.01.2014 розділом 2 «Про заходи
спрямовані на врегулювання
суспільно-політичної ситуації, що
склалася в України» (вх.
Мінекономрозвитку від 28.01.2014р. № 04/119
ДСК) Центральним органам виконавчої
влади, обласним, Київській міській
адміністрації подати в 1 денний строк
пропозиції Мінекономрозвитку до
проекту урядового рішення щодо
виділення коштів з резервного фонду з
метою технічного укріплення та
вирішення питань охорони
адміністративних будівель та
прилеглих до них територій.
Передбачено, що Мінекономрозвитку
подає проект відповідного урядового
рішення для розгляду на черговому
засіданні Кабінету Міністрів України.

Згідно з витягом з Протоколу № 6
засідання кабінету Міністрів України
від 29.01.2014р. розділом 4 «Про проекти
розпоряджень Кабінету Міністрів
України» передбачено прийняти
розпорядження КМУ «Про виділення
коштів з резервного фонду державного
бюджету», доручивши Мінекономрозвитку
разом із заінтересованими органами
виконавчої влади доопрацювати його у
тижневий строк з урахуванням
результатів обговорення та оформити
відповідно до регламентних вимог.

На виконання протокольного рішення КМУ
від 29.01.2014р. щодо оформлення
Мінекономрозвитку разом з іншими
міністерствами та ЦОВВ розпорядження
Уряду «Про виділення коштів з
резервного фонду державного бюджету»
для технічного укріплення та вирішення
питань охорони адміністративних
будівель та прилеглих до них територій,
Мінекономрозвитку факсограмою від
31.01.2014р. № 2723-02/3677-06 повідомило, що під
час складання розрахунків будуть
враховані наступні чергові заходи з
фінансування з надання обґрунтувань, а
саме - щодо технічного укріплення та
щодо охорони адміністративних
будівель.

Як вбачається з тексту зазначеної
факсограми, КП «Управління споруд» не
доручалось терміново укласти договір з
Державною службою охорони при МВС
України про надання послуг з охорони
адмінбудівлі.

З огляду на вищевикладене, твердження
позивача про те, що укладення договору
про надання послуг з охорони
адмінбудівлі здійснене на виконання
факсограми Мінекономрозвитку є
безпідставними та спростовуються
належними та допустимими доказами, а
тому позовні вимоги є необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню.

Щодо твердження позивача про неналежну
бездіяльності про ненадання грошових
коштів у розмірі 604 996,00 грн.

По-перше, відповідно до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» від 16.01.2014 № 719-VII органом
відповідальним за фінансування
Державного бюджету України на 2014 рік
(код програмної класифікації видатків
та кредитування державного бюджету
№3511030 (код функціональної класифікації
видатків та кредитування бюджету 0133)
«Резервний фонд» є Міністерство
фінансів України.

Так, пунктом 24 Порядку № 415 встановлено,
що Кабінет Міністрів України (Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцеві держадміністрації, виконавчий
орган відповідної ради) приймає
рішення про виділення коштів з
резервного фонду бюджету виключно за
наявності висновків Мінекономрозвитку
та Мінфіну (уповноваженого місцевого
органу та місцевого фінансового
органу).

На підставі наведеного, виходячи з
принципів адміністративного
судочинства та на підставі частини 2
статті 19 Конституції України,
відповідачі позбавлені можливості та
повноважень вчинити дії, вчинення яких
прямо не передбачено положенням про
таке Міністерство чи іншим
нормативно-правовим актом, а саме
надати позивачеві грошові кошти у
розмірі 604 996,00 грн.

Отже, повноважень щодо надання
відповідачами позивачеві грошових
коштів, не передбачено жодним
нормативно-правовим актом, а тому,
позовні вимоги позивача є незаконними,
доводи позивача ґрунтуються на
припущеннях та не підтверджені
належними та допустимими доказами. А
тому, вимоги позовної заяви є такими, що
не підлягають задоволенню.

Порядком № 415 передбачено, що виділення
коштів з резервного фонду бюджету
здійснюється після прийняття рішення
про виділення коштів з резервного
фонду бюджету.

Однак, рішення «Про виділення коштів з
резервного фонду державного бюджету
(протокол №6 від 29.01.2014 року)»
відповідно до витягу з Протоколу № 10
засідання Кабінету Міністрів України
від 23.03.2014р. (за головуванням ОСОБА_4) є
скасованим.

Водночас, суд вважає за доцільне
зазначити, що твердження позивача про
те, що виконання Рішення
Господарського суду міста Києва від
24.04.2014 у справі № 910/5412/14 про стягнення 604
996,00 грн. призведе до стійкої
неплатоспроможності позивача не є
належними доказами у справі № 826/6307/14,
оскільки не стосуються предмету
доказування у даній справі.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивач достатніх беззаперечних
доказів в обґрунтування обставин, на
яких ґрунтуються його позовні вимоги,
суду не надав.

Натомість відповідачі довели суду
відсутність протиправних дій зі свого
боку.

За таких обставин позовні вимоги
визнаються судом необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя
І.А.Качур

Судді
В.І. Келеберда

В.М. Данилишин