Справа № 806/4526/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
Житомир справа №
806/4526/14

категорія 8.3.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

за участі секретаря Коваля О.В.,

за участі представників стрін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державного підприємства
"Коростишівське лісове господарство"
до Коростишівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
недійсним податкового
повідомлення-рішення,

встановив:

Державне підприємство "Коростишівське
лісове господарство" (далі - ДП
"Коростишівське лісове господарство")
звернулось до суду з позовом, в якому
просить визнати недійсними податкове
повідомлення-рішення Коростишівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
(далі - Коростишівська ОДПІ) від 29.09.2014
№ про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств в розмірі 349898,00 грн, у тому
числі: 279918,00 грн - за основним платежем
та 69980,00 грн - за штрафними (фінансовими)
санкціями та податкове
повідомлення-рішення Коростишівської
ОДПІ від 29.09.2014 № в частині
визначення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість за основним
платежем - 27237,00 грн. та штрафних
(фінансових) санкцій - 13618,50 грн. В
обґрунтування позовних вимог
зазначило, що позивачем правомірно та
на підставі належним чином оформлених
первинних документів віднесено до
складу витрат витрати по заготівлі,
трелюванню, навантаженню, вивезенню та
розвантаженню лісопродукції, отримані
від ТОВ "МЕГАПОЛІС ВІП". Зазначає, що
висновок відповідача про дефектність
первинних документів не відповідає
дійсності, а окремі недоліки не можуть
бути підставою для визнання
господарської операції нереальною.
Також, вважає безпідставним твердження
відповідача про завищення інших
витрати у рядку 06 Декларацій з податку
на прибуток підприємств за 2012 та 2013
роки, оскільки суми податків та зборів
відображаються підприємством по
відповідним деклараціям та
розрахунках. Зазначає, що правомірно та
у відповідності до приписів ПК України
та на підставі належним чином
оформлених податкових накладних
віднесло до складу податкового кредиту
суми ПДВ по операціям з ТОВ "МЕГАПОЛІС
ВІП".

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
мотивів, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача заперечили
проти позову та просили суд відмовити у
задоволенні позовних вимог. Пояснили,
що виявлені у ході перевірки порушення
належним чином відображені в акті і є
достатньою підставою для прийняття
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень про збільшення суми
грошового зобов'язання із податку на
прибуток та податку на додану вартість,
а також стягнення штрафних санкцій.
Зазначали, що позивачем до перевірки
для підтвердження господарських
відносин з ТОВ "МЕГАПОЛІС ВІП" надано
акти виконаних робіт, які не містять
обов'язкових реквізитів, а саме: не
зазначено місце складання, з якої
ділянки заготовлено лісопродукцію та
вартість одиниці послуги. Крім того,
під час перевірки позивачем не надано
товарно-транспортних накладних, тобто
факт перевезення заготовленої
лісопродкції - не підтверджений.
Наведені обставини, на думку
контролюючого органу ставлять під
сумнів реальність здійснення
господарських операцій між ДП
"Коростишівське лісове господарство"
та ТОВ "МЕГАПОЛІС ВІП". також,
перевіркою встановлено завищення
інших витрат в рядку 06 декларації з
податку на прибуток підприємств за 2012 -
2013 роки в сумі 641157,00 грн. Дане порушення
виявлено під час звірки дебетового та
кредитового обороту по рахунку
"Витрати по лісовому господарству",
даних Головної книги за період з 01.04.2012
по 31.12.2013 з даними податкової
декларації з податку на прибуток за 2012
рік.

Вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про задоволення позовних вимог з
огляду на наступне.

Встановлено, що у період з 11.08.2014 по
22.08.2014 посадовими особами
Коростишівської ОДПІ проведено
планову виїзну документальну
перевірку ДП "Коростишівське лісове
господарство" з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2014 по
31.12.2013, за результатами якої складено
акт № 147/22/000991858 від 08.09.2014 (том 1 а.с. 12-77).

Актом перевірки, з питань що
оскаржуються позивачем, зафіксовано
наступні порушення:

- п. 138.2, п. 138, пп. 138.10.4 п. 138.10 ст. 138, пп. 139.1.9
п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та
доповненнями), в результаті чого
донараховано податку на прибуток
всього в сумі 279918,00 грн, у тому числі: за
2012 рік у сумі 116139,00 грн, за 2013 рік у сумі
163779,00 грн;

- п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 199.5 ст. 199
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в
результаті чого донараховано податку
на додану вартість за 2013 рік в сумі 64385,00
грн, у тому числі: за лютий 2013 року - 2062,00
грн, за березень 2013 року - 6714,00 грн, за
квітень 2013 року - 3720,00 грн, за червень 2013
року - 2655,00 грн, за липень 2013 року - 7337,00
грн, за серпень 2013 року - 4749,00 грн, за
грудень 2013 року - 37148,00 грн.

Частково не погоджуючись із висновками
акту перевірки, 15.09.2014 ДП
"Коростишівське лісове господарство"
направило до контролюючого орану
заперечення за вих. № 980 (том 1 а.с. 80-86).
Також, до заперечень позивачем були
додані наступні документи: договір,
наряд-акти, щоденники,
товарно-транспортні накладні,
технологічні карти, акти
прийняття-передачі лісосіки, акти
огляду місць заготівлі деревини, що
стверджується супровідним листом за
вих. № 984 від 15.09.2014 (том 1 а.с. 87).

За результатами розгляду заперечень,
Коростишівська ОДПІ надала відповідь
за вих. № 4930/22 від 19.09.2014 (том 1 а.с. 88-94)
про залишення без змін висновків акту
планової виїзної документальної
перевірки за № 147/22/000991858 від 08.09.2014.

На підставі вказаного акту, 29.09.2014
Коростишівською ОДПІ прийнято
податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
сумі 349898,00 грн, у тому числі: 279918,00 грн -
за основним платежем та 69980,00 грн - за
штрафними (фінансовими) санкціями (том 1
а.с. 78);

- № 000038200 про збільшення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 96577,50 грн, у тому числі:
64385,00 грн - за основним платежем та 32192,50
грн - за штрафними (фінансовими)
санкціями (том 1 а.с. 79).

Не погодившись із рішеннями
контролюючого органу, ДП
"Коростишівське лісове господарство"
звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд відзначає
наступне.

Щодо податкового повідомлення рішення
Коростишівської ОДПІ від 29.09.2014 №
про збільшення грошового зобов'зання з
податку на прибуток.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що
однією з підстав для донарахування
грошового зобов'язання з податку на
прибуток став висновок контролюючого
органу про завищення ДП
"Коростишівське лісове господарство"
собівартості виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг на загальну суму 773881,00
грн. Дане порушення обумовлене тим, що
витрати по лісозаготівлі, отримані від
ТОВ "МЕГАПОЛІС ВІП", не підтверджені
належним чином оформленими первинними
документами. Зокрема, акти виконаних
робіт надавались у двох примірниках,
один з яких був виписаний від руки, а
інший надрукований. У даний актах не
зазначено місце складання, з якої
ділянки заготовлено лісопродукцію та
вартість одиниці послуги. Крім того, до
перевірки не надано документів, що
підтверджують факт перевезення
заготовленої лісопродукції, а саме:
товарно-транспортні накладні. дані
обставини, на думку контролюючого
органу, ставлять під сумнів реальність
здійснення господарських операцій між
ДП "Коростишівське лісове
господарство" та ТОВ "МЕГАПОЛІС ВІП".

З такими висновками контролюючого
органу суд не погоджується та зазначає
наступне.

Встановлено, що 04.02.2013 між ДП
"Коростишівське лісове господарство"
(Замовник) та ТОВ "МЕГАПОЛІС ВІП"
(Підрядчик) укладено договір підряду на
проведення лісозаготівельних робіт №
19 (том 1 а.с. 98-101).

Відповідно до предмету даного
договору, Підрядчик зобов'язується на
власний ризик та власними силами
виконати комплекс робіт у
відповідності до п. 1.2 цього договору, у
термін, передбачений календарним
планом заготівлі сортиментної
структури, відповідним лісорубним
квитком в масивах Замовника та Картою
технологічного процесу розроблення
лісосіки. Комплекс робіт по заготівлі
деревини (вказуються роботи. які будуть
виконуватись Підрядчиком) виконуються
Підрядчиком власною технікою
Підрядчика та ПММ: підготовка лісосіки,
звалювання дерев, обрубування гілля,
повне або часткове розкряжування
хлистів на сортименти, трелювання
деревини, відвантаження лісопродукції,
зачистка лісосіки, орієнтовний
загальний об'єм - 2000 куб. м, орієнтовна
загальна сума 120000,00 грн.

Пунктом 1.3 Договору визначено перелік
документів, які складаються на роботи,
що виконуються та є невід'ємною
частиною договору, а саме: акт
прийняття-передачі лісосіки, технічне
завдання (сортиментна структура
лісосіки та календарний план її
заготівлі), кошторис вартості робіт
(послуг), який розробляється
Підрядчиком та надається Замовнику,
акт виконаних робіт, акт огляду місць
рубок, карта технологічного процесу
розроблення лісосіки (розробляється
Підрядчиком та погоджується
Замовником).

Розділом 3 Договору визначено порядок
розрахунків, а саме: Замовник проводить
оплату за виконані роботи на підставі
актів виконаних робіт, виходячи із
вартості 1 кубометра заготовленої
деревини згідно домовленості Сторін:
заготівля сортиментів - 60,00 грн/куб.м.
Повний розрахунок проводиться після
складання акту огляду місць рубок.

01.03.2013 ДП "Коростишівське лісове
господарство" (Замовник) та ТОВ
"МЕГАПОЛІС ВІП" (Підрядчик) укладено
додаткову угоду до договору підряду на
проведення лісозаготівельних робіт №
19 від 04.02.2013, згідно якої пункт 1.2
розділу 1 викладено у наступній
редакції: "Комплекс робіт по заготівлі
деревини (вказуються роботи. які будуть
виконуватись Підрядчиком) виконуються
Підрядчиком власною технікою
Підрядчика та ПММ: підготовка лісосіки,
звалювання дерев, обрубування гілля,
повне або часткове розкряжування
хлистів на сортименти, трелювання
деревини, відвантаження лісопродукції,
зачистка лісосіки, орієнтовний
загальний об'єм - 10000 куб. м" (том 1 а.с. 109).

Також, 04.02.2013 між ДП "Коростишівське
лісове господарство" (Замовник) та ТОВ
"МЕГАПОЛІС ВІП" (Перевізник) укладено
договір надання послуг з перевезення №
20 (том 1 а.с. 110), відповідно до умов якого
в строк з 04.02.2013 по 31.12.2013 Перевізник
зобов'язується надати замовнику
послуги з навантаження та вивезення
лісопродукції власним автотранспортом
на власному пальному, а Замовник
зобов'язується сплатити Перевізнику за
надання зазначених послуг за
обумовлену платню.

01.03.2013 ДП "Коростишівське лісове
господарство" (Замовник) та ТОВ
"МЕГАПОЛІС ВІП" (Підрядчик) укладено
додаткову угоду до договору надання
послуг з перевезення № 20 від 04.02.2013,
згідно якого в розділ 4 та 5 внесено
зміни (том 1 а.с. 111).

На підтвердження виконання умов
укладених договорів, позивачем надані
наступні документи: акти
приймання-передачі лісосіки (том 1 а.с.
112, 115, 118, 121, 124, 127, 130, 133, 136, 139) карти
технологічного процесу розроблення
лісосіки (том 1 а.с. 113-114, 116-117, 119-120, 122-123,
125-126, 128-129, 131-132, 134-135,137-138, 140-141), акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
(том 1 а.с. 142-143, 180-185, том 2 а.с. 80-82, 155-159,
194-195, том 3 а.с. 54-55, том 4 а.с. 123-125), додатки
до актів виконаних робіт із
зазначенням маршруту, №
товарно-транспортної накладної,
загальної кубатури (том 1 а.с. 144, 186-188,
том 2 а.с. 83-84, 160, 196-199, 56-57),
товарно-транспортні накладні (том 1 а.с.
145-179, 189-250, том 2 а.с. 1-79, 85-154, 161-193, 200-250, том
3 а.с. 1-53, 58-132), наряд-акт на виконання
робіт (том 3 а.с. 133-135, 146, 155, 161, 166, 174, 182, 185,
189, 192, 194, 196, 198, 206, 211, 213, 217, 224, 227),
щоденники приймання робіт (том 3 а.с.
136-145, 47-154, 156-160, 162-165, 167-173,176-181, 183-184, 186-188,
190-191, 193, 195, 197,199-205, 207-210, 212, 214-216, 218-223, 225-226,
228-233), акти огляду місць заготівлі
деревини та довідки про кількість
заготовленої деревини (том 3 а.с. 234-243),
податкові накладні (том 3 а.с. 244-250, том 4
а.с. 1-18). Факт оплати за отримані послуги
підтверджується банківськими
виписками, платіжними дорученнями (том
4 а.с. 19-30) та актом звіряння взаємних
розрахунків. згідно якого станом на
09.09.2014 заборгованість ДП
"Коростишівське лісове господарство"
перед ТОВ "МЕГАПОЛІС ВІП" становить 0,14
грн (том 4 а.с. 31-32).

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового
кодексу України (далі - ПК України),
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами
138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і
статтею 141 цього Кодексу.

Пунктом 138.1.1 п. 138.1 статті 138 ПК України
встановлено, що витрати операційної
діяльності включають:

- собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку;

- витрати банківських установ, до яких
відносяться: а) процентні витрати за
кредитно-депозитними операціями, в
тому числі за кореспондентськими
рахунками та коштами до запитання,
цінними паперами власного обігу; б)
комісійні витрати, в тому числі за
кредитно-депозитними операціями,
розрахунково-касове обслуговування,
інкасацію та перевезення цінностей,
операціями з цінними паперами,
операціями на валютному ринку,
операціями з довірчого управління; в)
від'ємний результат (збиток) від
операцій з купівлі/продажу іноземної
валюти та банківських металів; г)
від'ємне значення курсових різниць від
переоцінки активів та зобов'язань у
зв'язку зі зміною офіційного курсу
національної валюти до іноземної
валюти відповідно до підпункту 153.1.3
пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ)
суми страхових резервів, сформованих у
порядку, передбаченому статтею 159 цього
Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені
до Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб; е) витрати з придбання права
вимоги на виконання зобов'язань у
грошовій формі за поставлені товари чи
надані послуги (факторинг); є) витрати,
пов'язані з реалізацією заставленого
майна; ж) інші витрати, прямо пов'язані
зі здійсненням банківських операцій та
наданням банківських послуг; з) інші
витрати, передбачені цим розділом.

Згідно із п. 138.2 ст. 138 ПК України,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Відповідно до п. 138.8 ст. 138 ПК України,
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Разом з цим, пп. 139.1.9 п. 139.1. ст. 139 ПК
України встановлено, що не включаються
до складу витрат витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Норми аналогічного змісту містить
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі -
Положення №168/704).

Пунктом 2.4 Положення №168/704 (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Відповідно до п. 2.16 Положення №168/704,
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам.

Також, порядок обліку продукції
лісозаготівель, лісопиляння і
деревообробки в лісництвах, цехах,
дільницях, інших виробничих
підрозділах підприємств
Держкомлісгоспу України встановлений
Інструкцією з обліку продукції
лісозаготівель, лісопиляння і
деревообробки на підприємствах
Державного комітету лісового
господарства України, затвердженої
наказом Держкомлісгоспу України від
19.12.2003 № 205.

Аналізуючи вище наведені норми
законодавства та надаючи оцінку
первинним документам, які
підтверджують надання ТОВ "МЕГАПОЛІС
ВІП" послуг по заготівлі, трелюванню,
навантаженню, вивезенню та
розвантаженню лісопродукції, суд
дійшов висновку, що податкові накладні,
акти приймання-передачі лісосіки, акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
з додатками, товарно-транспортні
накладні, наряди-акти на виконання
робіт, щоденники приймання робіт, акти
огляду місць заготівлі деревини та
довідки про кількість заготовленої
деревини в силу Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (в редакції, чинній
на час існування спірних
правовідносин), Положення №168/704 (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) та Інструкції
№ 205, є первинними документами, та мають
всі необхідні встановлені законом
обов'язкові реквізити.

Податкові накладні та акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
містять найменування сторін, обсяг
наданих послуг, підписи уповноважених
представників сторін та відбитки
печаток товариств та дають змогу
визначити, які саме послуги надавались,
за якою ціною, між якими контрагентами.

Крім того, акти приймання-передачі
лісосіки, наряди-акти на виконання
робіт, щоденники приймання робіт, акти
огляду місць заготівлі деревини дають
змогу встановити на яких саме ділянках
проводились роботи ТОВ "МЕГАПОЛІС ВІП"
та обсяг виконаних робіт.

Докази того, що дані документи не мають
юридичної сили або визнані в
установленому порядку недійсними
відповідачем суду не надано.

Встановлені обставини в їх сукупності
свідчать про товарність і реальність
здійснення господарських операцій між
ДП "Коростишівське лісове
господарство" та ТОВ "МЕГАПОЛІС ВІП".

Разом з цим, суд не приймає до уваги
доводи контролюючого органу про те, що
до перевірки не було надано
товарно-транспортних накладних,
оскільки до заперечення на акт
перевірки позивачем були надані
товарно-транспортні накладні, однак,
оцінку даним первинним документам під
час розгляду заперечень - контролюючим
органом не надано.

Також, у ході судового розгляду справи
представники позивача пояснили, що
дійсно деякі акти виконаних робіт були
складені у двох примірниках, один з
яких був виписаний від руки, а інший -
надрукований. Дані обставини
обумовлені тим, що від руки акти
виконаних робіт були складені
безпосередньо після виконання робіт
контрагентом (у лісі), а інші примірники
(надруковані) були складений на
підставі первинного акту.

Контролюючим органом не надано доказів
того, що відомості в даних актах
містять розбіжності в об'ємі виконаних
робіт. Відсутність місця складання у
даних актах не може свідчити про
нереальність господарських операцій,
оскільки до перевірки позивачем надані
первинні документи, які в своїй
сукупності дають змогу встановити на
яких ділянках виконувались роботи
контрагентом позивача.

Разом з тим, доказів того, що послуги,
придбані ДП "Коростишівське лісове
господарство" у ТОВ "МЕГАПОЛІС ВІП" з
метою іншою, ніж використання його у
власній господарській діяльності
контролюючим органом суду не надано,
судом не здобуто і в матеріалах справи
такі докази відсутні.

Отже, віднесення позивачем до складу
витрат сум, сплачених ТОВ "МЕГАПОЛІС
ВІП" за отримані послуги по заготівлі,
трелюванню, навантаженню, вивезенню та
розвантаженню лісопродукції
відповідає вимогам ПК України, а
виключення цих сум відповідачем зі
складу витрат ДП "Коростишівське
лісове господарство" - безпідставне і
протиправне.

Також, в акті перевірки контролюючий
орган зазначає про завищення позивачем
інших витрат в рядку 06 декларації з
податку на прибуток підприємств за 2012 -
2013 роки в сумі 641157,00 грн. Дане порушення
виявлено під час звірки дебетового та
кредитового обороту по рахунку 232
"Витрати по лісовому господарству",
даних Головної книги за період з 01.04.2012
по 31.12.2013 з даними податкової
декларації з податку на прибуток за 2012
рік.

У ході судового розгляду справи дане
твердження відповідача спростоване
наступним.

Так, пп. 138.10.4 п. 138.10 ст. 138 ПК України
визначено, що до складу інших витрат
включаються:

а) витрати за операціями в іноземній
валюті, втрати від курсової різниці,
визначені згідно зі статтею 153 цього
Кодексу;

б) амортизацію наданих в оперативну
оренду необоротних активів;
амортизацію необоротних та
нематеріальних активів у складі
об'єктів, отриманих у концесію
відповідно до Закону України "Про
особливості передачі в оренду чи
концесію об'єктів централізованого
водо-, теплопостачання і
водовідведення, що перебувають у
комунальній власності";

в) інші витрати операційної
діяльності, пов'язані з господарською
діяльністю, у тому числі, але не
виключно: суми коштів, внесені до
страхових резервів у порядку,
передбаченому статтею 159 цього Кодексу;
суми нарахованих податків та зборів,
установлених цим Кодексом (крім тих,
що не визначені в переліку податків та
зборів, встановлених цим Кодексом),
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
відшкодування Пенсійному фонду
України сум фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту "а"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" ( 1788-12 ), сум фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" ( 1788-12 ),
різниці між сумою пенсії, призначеної
за Законом України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" ( 1977-12 ), та
сумою пенсії, обчисленої відповідно
до інших законодавчих актів, на яку
має право особа, які згідно із
законодавством фінансуються за
рахунок коштів підприємств, установ,
організацій в обов'язковому порядку, а
також інших обов'язкових платежів,
встановлених законодавчими актами, за
винятком податків та зборів,
передбачених підпунктами 139.1.6 і 139.1.10
статті 139 цього Кодексу, та пені,
штрафів, неустойки, передбачених
підпунктом 139.1.11 статті 139 цього
Кодексу.

Методологічні засади формування в
бухгалтерському обліку інформації
про витрати підприємства та її
розкриття в фінансовій звітності
визначає Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку 16 "Витрати".

Згідно п. 11 П(С)БО 16 "Витрати",
собівартість реалізованої продукції
(робіт, послуг) складається з
виробничої собівартості продукції
(робіт, послуг), яка була реалізована
протягом звітного періоду,
нерозподілених постійних
загальновиробничих витрат та
наднормативних виробничих витрат. До
виробничої собівартості продукції
(робіт, послуг) включаються: прямі
матеріальні витрати; прямі витрати на
оплату праці; інші прямі витрати;
змінні загальновиробничі та постійні
розподілені загальновиробничі
витрати. Виробнича собівартість
продукції зменшується на справедливу
вартість супутньої продукції, яка
реалізується, та вартість супутньої
продукції в оцінці можливого її
використання, що використовується на
самому підприємстві.

Пунктом 5.3 Методичних рекомендацій з
формування собівартості продукції
(робіт, послуг) на підприємствах, що
належать до сфери управління
Державного агентства лісових ресурсів
України, затвердженого наказом
Державного агентства лісових ресурсів
України від 14 травня 2013 р. № 124,
встановлено, що витрати за статтею
калькуляції "Сировина і матеріали"
включаються безпосередньо до
собівартості окремих видів продукції
та замовлень за їхньою фактичною
собівартістю.

В цю статтю включаються також витрати,
пов'язані з використанням ресурсів
природної сировини, включаючи збір за
заготівлю деревини (збір за спеціальне
використання лісових ресурсів).

По лісозаготівлях в статтю "Сировина і
матеріали" включається тільки збір за
спеціальне використання лісових
ресурсів. Всі матеріали, списані
безпосередньо на лісозаготівлю (трос,
дріт та інші) включаються у статтю
"Купівельні напівфабрикати,
комплектуючи вироби, роботи і послуги
виробничого характеру сторонніх
підприємств та організацій".

Деревина власної заготівлі, передана
для подальшої переробки, в межах
лісогосподарського підприємства,
включається в калькуляцію по продукції
деревообробки в статтю "Сировина і
матеріали" по виробничій собівартості
деревини, що склалася на нижньому
складі, враховуючи сортименти
деревини, породу, сортність, діаметр та
інші параметри, які визначають якість
та цінність деревини.

Дані норми Методичнх рекомендацій
кореспондуються з нормами п. 158
Методичних рекомендацій з формування
собівартості продукції (робіт, послуг)
на підприємствах, що належать до сфери
управління Державного агентства
лісових ресурсів України, затверджені
наказом Державного агентства лісових
ресурсів України від 08.11.2002 № 146.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що
при встановленні розбіжностей,
контролюючий орган порівнював суми
збору за спеціальне використання
лісових ресурсів, включеного до витрат
лісовому господарству (рахунок "232") з
усіма податками та зборами, які
нараховує та сплачує підприємство.

Так, аналіз наведених положень П(С)БО 16
"Витрати" та Методичних рекомендацій
дають підставу для висновку про те, що у
бухгалтерському обліку відображаються
лише прямі витрати.

Разом з цим, пп. 138.5.1 п. 138.5 ст. 138 ПК
України встановлено, що інші витрати
визнаються витратами того звітного
періоду, в якому вони були здійснені
згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку, з урахуванням
дати здійснення витрат, нарахованих
платником податку у вигляді сум
податків та зборів, вважається
останній день звітного податкового
періоду, за який проводиться
нарахування податкового зобов'язання з
податку та збору.

Абзацом 2 п. 333.4 ст. 334 ПК України
визначено, що збір сплачується
лісокористувачами щокварталу рівними
частинами від суми збору, зазначеної в
спеціальних дозволах, виданих у
відповідному календарному році, крім
сум збору, сплачених відповідно до
підпунктів 334.2.1 і 334.2.2 пункту 334.2 цієї
статті.

Тобто, при нарахуванні податкового
зобов'язання зі збору за спеціальне
використання лісових ресурсів у
Податковому розрахунку збору за
спеціальне використання лісових
ресурсів, позивач. з урахуванням
положень статті 334 ПК України,
правомірно користується поділом суми
збору на рівні частини, незалежно від
фактичних обсягів лісозаготівель (на
відміну від бухгалтерського обліку).

У ході судового розгляду справи
досліджено податкові декларації з
податку на прибуток за 2012, 2013 рік (том 4
а.с. 33-44), копії головних книг (том 4 а.с.
46-49), виписки по рахункам 641, 642 (том 4 а.с.
50-91) та встановлено, що ДП
"Коростишівське лісове господарство"
відображало податки і збори в рядку 06.4
Декларацій з податку на прибуток
згідно нарахованих сум по відповідним
деклараціям та розрахункам.

Отже, висновки акту перевірки про
порушення позивачем пп. 138.10.4 п. 138.10 ст.
138 ПК України - є помилковими.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення Кростишівської
ОДПІ від 29.09.2014 № про визначення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток не ґрунтується на вимогах
чинного законодавства, а також
суперечить встановленим у справі
обставинам, а тому підлягає визнанню
протиправними та скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення
Коростишівської ОДПІ від 29.09.2014 №.

Позивач із даним рішенням
контролюючого органу не погоджується в
частині визначення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем - 27237,00
грн та штрафних (фінансових) санкцій -
13618,50 грн

Підставою для донарахування
зобов'язань з податку на додану
вартість та застосування фінансових
санкцій став висновок контролюючого
органу про безпідставне віднесення до
складу податкового кредиту сум ПДВ по
господарських операціях з ТОВ
"МЕГАПОЛІС ВІП" з придбання послуг по
лісозаготівлі, факт здійснення яких не
підтверджено документально.

Суд не погоджується з такими
висновками відповідача та зазначає
наступне.

Підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України
встановлено, що податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу

Згідно із п. 198.1, 198.2 статті 198 ПК України,
Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Отже, формування податкового кредиту з
ПДВ платником податків обумовлено
фактичним здійсненням операцій з
придбання товарів, робіт (послуг), для
подальшого використання в
оподатковуваних операціях в межах
господарської діяльності платника
податку, і реалізується за наявності в
платника належно оформлених
підтверджуючих проведення
господарських операцій первинних
документів та в обов'язковому порядку
податкових накладних.

Податковий кредит по отриманих
позивачем послуг по лісозаготівлі від
ТОВ "МЕГАПОЛІС ВІП" повністю
підтверджено відповідними податковими
накладними.

Судом встановлено, що податкові
накладні, виписані зазначеним
контрагентом для ДП "Коростишівське
лісове господарство" містять всі
необхідні обов'язкові реквізити.

Також, у ході судового розгляду справи
встановлено, що придбані товари та
послуги у ТОВ "МЕГАПОЛІС ВІП"
безпосередньо пов'язані з
господарською діяльністю позивача.

Таким чином, дії ДП "Коростишівське
лісове господарство" як платника
податку свідчать про його
добросовісність, а вчинені ним
господарські операції з зазначеним
контрагентом не викликають сумніву в
їх реальності та відповідності
дійсному економічному змісту.

Судом встановлено достовірність
підтвердження фактичності здійснення
господарських операцій, сплати податку
на додану вартість та його сум, а отже і
правомірність віднесення позивачем
сум податку, сплаченого ТОВ "МЕГАПОЛІС
ВІП" у зв'язку з придбанням послуг до
складу податкового кредиту у
перевіреному періоді.

Також, актом перевірки не
спростовується факт реалізації
позивачем виготовленої лісопродукції
за результатами виконаних робіт ТОВ
"МЕГАПОЛІС ВІП".

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення Кростишівської
ОДПІ від 29.09.2014 № в частині
визначення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість за основним
платежем - 27237,00 грн та штрафних
(фінансових) санкцій - 13618,50 грн не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства, а також суперечить
встановленим у справі обставинам, а
тому підлягає визнанню протиправними
та скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд відзначає, що відповідачем не
надано жодних доказів на підтвердження
правомірності прийнятих рішень.

За наведених обставин суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог.

Керуючись статтями 71, 72, 86, 94, 158-163, 167, 186,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Коростишівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 29.09.2014 №.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Коростишівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 29.09.2014 № в частині
визначення грошового зобов'язання з
податку на додану вартість за основним
платежем - 27237,00 грн. та штрафних
(фінансових) санкцій - 13618,50 грн.

Відшкодувати з Державного бюджету
України на користь Державного
підприємства "Коростишівське лісове
господарство" 487,20 грн сплаченого
судового збору.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 25
грудня 2014 р.