Справа № 2а-873/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
Справа №
143858/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.,

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу головного управління
соціального захисту населення
Львівської обласної державної
адміністрації на постанову
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 19 березня 2012
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
головного управління соціального
захисту населення Львівської обласної
державної адміністрації про
встановлення статусу постраждалого
внаслідок Чорнобильської катастрофи,-

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_1 звернувся 22.12.2011 року в суд з
позовом до головного управління
соціального захисту населення
Львівської обласної державної
адміністрації про встановлення
статусу постраждалого внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 4.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що він неодноразово
звертався до відповідача з проханням
провести заміну посвідчення дитини,
яка постраждала від Чорнобильської
катастрофи на постійне (доросле). Однак,
йому було відмовлено, мотивуючи тим, що
населений пункт м.Ладижин Вінницької
області не входить до переліку
населених пунктів, що відносяться до
зони радіоактивного забруднення.

Постановою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 19 березня
2012 року задоволено позовні вимоги.
Визнано протиправним дії відповідача
та зобов'язано видати позивачу
посвідчення потерпілого від
Чорнобильської катастрофи, як особі, що
працює або проживає у зоні
радіоекологічного забруднення 4
категорії.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, сторона відповідача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги в
основному покликається на те, що судом
першої інстанції не враховані та
повністю не опрацьовані первинні
документи, що в світлі вимог Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та Порядку видачі посвідчень особам,
які постраждали від Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
КМУ від 20.01.1997 року №51.

У разі неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України із змінами і доповненнями,
внесеними згідно із Законом України
від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для
розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивачу 19.02.1996
року видано посвідчення дитини, яка
потерпіла від Чорнобильської
катастрофи серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Відповідно до направлення №5
Вінницької обласної ради народних
депутатів, копія якого наявна в
матеріалах справи (а.с.7) від 11.03.1992 року
позивач та члени його сім'ї переселені
для працевлаштування та забезпечення
житлом з Ладижина у зв'язку з
радіоактивним забрудненням населеного
пункту внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

Довідкою, виданою Ладижинським міським
комунальним підприємством «Добробут»
(а.с. 9) підтверджено, що позивач дійсно
був зареєстрований та проживав в
м.Ладижині за період з 21.02.1985 року по
31.05.1996 року.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України №106 від 23.07.1991 року, населений
пункт Ладижин, Тростянецького району,
Вінницької області віднесений до
четвертої зони посиленого
радіологічного контролю.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до управління праці
та соціального захисту населення
Пустомитівської районної державної
адміністрації щодо визначення статусу
та права на видачу посвідчення
потерпілого внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Однак, отримав відмову у
зв'язку з тим, що населений пункт
Ладижин Вінницької області не входить
до переліку населених пунктів, що
відносяться до зони радіоактивного
забруднення (а.с.5).

Відповідно до частини п`ятої статті 30
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» після досягнення
повноліття (в разі одруження або
влаштування на роботу у передбачених
чинним законодавством випадках до
досягнення повноліття - за їх бажанням,
відповідно з часу одруження або
влаштування на роботу) особам,
зазначеним у статті 27 цього Закону,
надаються пільги та компенсації
відповідно до встановлених статтею 14
цього Закону категорій.

Відповідно до ч.4 ст.14 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
особи, які постійно проживають або
постійно працюють чи постійно
навчаються на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю, за умови, що вони за станом на
1 січня 1993 року прожили або
відпрацювали чи постійно навчалися у
цій зоні не менше чотирьох років,
відносяться до 4 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Відповідно до ч.5 ст. 30 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян,які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»після
досягнення повноліття (в разі
одруження або влаштування на роботу у
передбачених чинним законодавством
випадках до досягнення повноліття - за
їх бажанням, відповідно з часу
одруження або влаштування на роботу)
особам, зазначеним у статті 27 цього
Закону, надаються пільги та
компенсації відповідно до
встановлених статтею 14 цього Закону
категорій.

Відповідно до пункту 10 Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 січня 1997 року №
51, видача посвідчень провадиться:
народним депутатам України,
відповідальним працівникам
Секретаріату Верховної Ради України,
Адміністрації Президента України,
Конституційного Суду України,
Верховного Суду України, Вищого
арбітражного суду України, Прокуратури
України, Кабінету Міністрів України, а
також керівникам центральних органів
виконавчої влади, Фонду державного
майна України, Антимонопольного
комітету України, головам обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій, працівникам
підприємств і організацій,
розташованих у зоні відчуження, -
Мінпраці. Іншим потерпілим і учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також дружині
(чоловіку) або опікуну дітей померлого
громадянина, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними,Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за поданням місцевих
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування за місцем
проживання.

Таким чином, колегія суддів не бере до
уваги твердження апелянта про те, що
посвідчення особі, яка постраждала від
Чорнобильської катастрофи видається
облдержадміністрацією, територія якої
є забрудненою.

Відтак, доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу головного
управління соціального захисту
населення Львівської обласної
державної адміністрації залишити без
задоволення, постанову
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 19 березня 2012
року по справі №2-а-1316/873/11, без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга