Справа № 333/4458/14-а
Суддя: Стоматов Е. Г.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
провадження № 2а/333/114/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року

м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.
Запоріжжя Стоматов Е.Г., при секретарі
Кабановій К.О., за участю представника
відповідача Скачкової Т.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні, в залі
Комунарського районного суду
м.Запоріжжя, справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя, про
визнання протиправними дій та
зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 в особі свого
представника ОСОБА_3 звернулася до суду
із зазначеним адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Комунарському районі м.
Запоріжжя, в якому просить визнати
протиправним рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя щодо
відмови у виплаті пенсії за віком
ОСОБА_2 та зобов»язати відповідача
виплатити пенсію за віком ОСОБА_2 з 06
травня 2011 року. В позові зазначила, що
до грудня 1999 року ОСОБА_2 проживала в
Комунарському районі АДРЕСА_1. З 05.08.1995
року по 04.12.1999 року вона отримувала
призначену Райсобезом Комунарського
району м.Запоріжжя пенсію за віком,
надалі виїхала на постійне місце
проживання до Ізраїлю, в зв»язку з чим
виплату пенсії їй було припинено. 06.05.2014
року представником ОСОБА_2 за
нотаріально посвідченою довіреністю
до УПФ України в Комунарському районі
м.Запоріжжя направлено заяву про
поновлення виплати пенсії за віком. До
заяви зокрема додано заяву про
перерахування пенсії на пенсійний
банківський рахунок. Управлінням
Пенсійного фонду у виплаті пенсії
відмовлено. Вважає протиправним
рішення відповідача, оскільки,
виходячи із правової та соціальної
природи пенсії право громадянина на
отримання раніше призначеної йому
пенсії не може пов»язуватися з такою
умовою, як постійне проживання в
Україні. Ухвалою Комунарського
районного суду м.Запоріжжя від 11.12.2014
року позовні вимоги в частині
зобов»язання відповідача виплатити
пенсію за віком позивачу за період з
06.05.2011 року по 28.11.2013 року включно
залишено без розгляду. Адміністративна
справа розглядається за вимогами
позивача про визнання протиправним
рішення відповідача щодо відмови у
виплаті пенсії за віком позивачу, та
зобов»язання відповідача виплатити
пенсію за віком позивачу з 29.11.2013 року.

Позивач, його представник в судове
засідання не з»явилися. Про час та
місце розгляду справи були повідомлені
своєчасно та належним чином. Від
позивача та його представника надійшли
заяви про розгляд справи без їх участі,
позов підтримують, просять його
задовольнити.

Представник відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя -
Скачкова Т.В. - в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечувала,
надали суду письмові заперечення, та
суду пояснила, що відповідно до ч.1 ст. 8
Закону № 1058-IV право на отримання пенсій
та соціальних послуг із солідарної
системи мають: громадяни України, які
застраховані згідно із цим Законом та
досягли встановленого цим Законом
пенсійного віку (та при наявності
страхового стажу не менше 15 років);
іноземці та особи без громадянства, які
перебувають в Україні на законних
підставах (при умові наявності
паспорта або довідки уповноважених
органів з місця проживання
(реєстрації), у тому числі органи
місцевого самоврядування. Статтею 44
Закону № 1058- IV передбачено, що заява про
призначення пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу ПФУ в порядку
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення,
особисто або через представника, який
діє на підставі виданої йому
довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до п.3 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», заява про припинення
виплати пенсії у зв»язку з виїздом за
кордон, поновлення виплати раніше
призначеної пенсії, про виплату
частини пенсії на непрацездатних
членів сім»ї особи, яка перебуває на
повному державному утриманні, про
виплату пенсії за довіреністю, термін
дії якої більше 1 року, - через кожний
рік дії такої довіреності тощо,
подається пенсіонером (опікуном,
піклувальником) особисто до органу, що
призначає пенсію, за місцем проживання
(реєстрації). Проте ОСОБА_2 звернулася
до Управління через представника з
довіреністю, хоча чинне пенсійне
законодавство чітко встановлює
обов»язок пенсіонера звертатися за
поновленням пенсії особисто. Заява про
поновлення пенсії була підписана
представником ОСОБА_2, а не самим
пенсіонером. Крім того ОСОБА_2 до 04.12.1999
року перебувала на обліку та
отримувала пенсію за віком, призначену
Райсобезом Комунарського району
м.Запоріжжя, а не УПФ в Комунарському
районі м.Запоріжжя. Жодних документів
стосовно позивача чи її пенсійної
справи, до моменту звернення її
представника за довіреністю, в
управлінні не було. Відповідач вважає,
що позивач повинен особисто звернутися
до відповідача за призначенням пенсії
за законом України від 09.07.2003 року «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування». В свою чергу керуючись п.1
Порядку, заява про призначення пенсії
подається заявником особисто або через
представника ,який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації) пенсіонера.
Згідно із п. 16 Порядку, особа яка
звертається за пенсією (незалежно від
виду пенсії) повинна пред»явити
паспорт, або інший документ, що
засвідчує цю особу, місце її проживання
(реєстрації) та вік. П.29 Порядку
визначено, що за документ, який
засвідчує місце проживання особи
приймаються: паспорт або довідка
уповноважених органів з місця
проживання (реєстрації), у тому числі
органів місцевого самоврядування. Крім
того відповідно до ст. 47Закону України
№ 1058-IV, пенсія виплачується щомісяця у
строк, не пізніше 25-го числа і іноземці
або особи без громадянства, за умови
проживання в межах України та
підтвердження цього факту
відповідними документами. Згідно п.1
Положення про паспорт громадянина
України, затвердженого Постановою ВРУ
від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ, документом, що
посвідчує особу власника та
підтверджує громадянство України, є:
паспорт громадянина України. Паспорт є
дійсним для укладення
цивільно-правових угод, здійснення
банківських операції, оформлення
доручень іншим особам для
представництва перед третьою особою
лише на території України, якщо інше не
передбачене міжнародними договорами
України. Керуючись п. 2 Положення про
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, затвердженого постановою
Верховної Ради України від 23.02.2004 року
№ 719, паспорт громадянина України для
виїзду за кордон - це документ, що
посвідчує особу громадянина України
під час перетину ним державного
кордону України і перебування за
кордоном. З вищезазначеного, а також з
аналізу норм Закону № 1058- IV та Порядку,
слідує, що паспорт громадянина України
(або довідка уповноважених органів з
місця проживання (реєстрації) є
обов»язковими документами для
підтвердження місця проживання особи,
яка звертається за призначенням
пенсії. Враховуючи імперативні норми
Закону № 1058- IV та Порядку, призначення
пенсії без пред»явлення заявником
паспорту громадянина України (або
довідки уповноваженого органу з місця
проживання (реєстрації) є неможливим.
Відповідно до витягу з протоколу
засідання комісії з суперечливих
питань при призначенні та виплаті
пенсії від 15.05.2014 року, управлінням було
відмовлено в поновленні пенсії ОСОБА_2,
оскільки позивачем не було надано всіх
необхідних документів, а саме паспорта
громадянина України або довідку
уповноваженого органу з місця
проживання (реєстрації). Враховуючи
викладене, просить суд відмовити в
задоволенні позовної заяви.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи та оцінивши згідно зі ст.86
Кодексу адміністративного судочинства
України безпосередньо, всебічно, повно
та об'єктивно досліджені у судовому
засіданні докази, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст.69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких встановлюється
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Обов'язок по доведенню своїх
вимог та заперечень покладається на
сторони, які зобов'язані довести ці
обставини відповідно до ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

На підставі ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

В судовому засіданні встановлено, що до
грудня 1999 року ОСОБА_2 проживала в
Комунарському районі АДРЕСА_1. З 05.08.1995
року по 04.12.1999 року вона отримувала
призначену Райсобезом Комунарського
району м.Запоріжжя пенсію за віком,
надалі виїхала на постійне місце
проживання до Ізраїлю, в зв»язку з чим
виплату пенсії їй було припинено. 06.05.2014
року представником ОСОБА_2 за
нотаріально посвідченою довіреністю
до УПФ України в Комунарському районі
м.Запоріжжя направлено заяву про
поновлення виплати пенсії за віком. До
заяви зокрема додано заяву про
перерахування пенсії на пенсійний
банківський рахунок. Управлінням
Пенсійного фонду у виплаті пенсії
відмовлено.

Судом встановлено, що на час виїзду
позивача на постійне місце проживання
в державу Ізраїль положення п. 2 ч. 1 ст. 49
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" діяли у редакції, згідно
якої виплата пенсії за рішенням
територіальних органів Пенсійного
фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Між Україною та Ізраїлем відсутній
міжнародний договір, який би
передбачав виплату пенсії позивачу під
час її проживання в Ізраїлі.

Проте, рішенням Конституційного Суду
України від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 п.
2 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" був визнаний таким, що не
відповідає Конституції України (є
неконституційним).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно п. 2 рішення Конституційного
Суду України від 07 жовтня 2009 року №
25-рп/2009 положення Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

Таким чином, положення п. 2 ч. 1 ст. 49
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" втратили чинність 07
жовтня 2009 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 49 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати. Виплата пенсії
поновлюється в порядку, передбаченому
частиною третьою статті 35 та статтею 46
цього Закону.

Згідно п. 3 та п. 15 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок)
поновлення виплати пенсії
здійснюється за заявою пенсіонера за
документами, що є у пенсійній справі та
відповідають вимогам законодавства, що
діяло на момент призначення цього виду
пенсії, та додатковими документами,
якщо такі будуть подані.

З огляду на те, що після прийняття
рішення Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 виникли
умови для поновлення виплати пенсії, а
позивач звернулася до Пенсійного фонду
України через свою довірену особу, із
відповідною заявою, суд вважає, що
позивач має право на поновлення
виплати пенсії.

Відповідно до п. 3 Порядку поновлення
виплати пенсії дійсно здійснюється за
заявою пенсіонера.

ОСОБА_2 06.05.2014 року подала заяву про
поновлення виплати пенсії, а, отже,
створила залежні від неї передумови
для поновлення виплати пенсії.
Оскільки позивач звернулась із заявою
про поновлення виплати пенсії 06.05.2014
року, тому суд вважає необхідним
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя відновити та виплачувати їй
пенсію за віком саме з цієї дати.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 71, 94, 104, 158-159, 162-163,
183-2 КАС України, ст.. ст.. 3, 19, 22, 46, 48, 55, 64
Конституції України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя, про
визнання протиправними дій та
зобов»язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя щодо
відмови у виплаті пенсії за віком
ОСОБА_2.

Зобов»язати Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі м.
Запоріжжя виплатити пенсію за віком
ОСОБА_2 з 06.05.2014 року.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня її проголошення до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
Е.Г.Стоматов