Справа № 815/3222/13-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року м. Київ
К/800/8627/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Олексієнка М.М. (головуючий),

Бутенка В.І.,

Ситникова О.Ф.,

здійснивши попередній розгляд справи
за адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Любашівської міжрайонної державної
податкової інспекції в Одеській
області (далі - Любашівська МДПІ) про
визнання незаконним та скасування
наказу про застосування стягнення за
касаційною скаргою представника
відповідача на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 22
травня 2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 31 жовтня 2013 року,

встановила:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся в суд
з позовом, відповідно до якого просив
визнати незаконним та скасувати наказ
Любашівської МДПІ від 23 січня 2013 року
№67 про накладення на нього
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани.

Посилався на незаконність
оскаржуваного наказу, оскільки
порушень трудової дисципліни та
посадових обов'язків не допускав.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 31 жовтня 2013
року, позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
наказ Любашівської МДПІ від 23 січня 2013
року №67 про накладення на позивача
стягнення.

У касаційній скарзі представник
відповідача, з посиланням на порушення
норм матеріального та процесуального
права, допущені судами, просить рішення
судів попередніх інстанцій скасувати і
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позові. Зазначає, що
накладення дисциплінарного стягнення
у вигляді догани є законним та
обґрунтованим.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні касаційної скарги з
урахуванням наступного.

Як установлено судами, 23 січня 2013 року
начальником Любашівської МДПІ видано
наказ №67 про застосування до ОСОБА_4
стягення у вигляді догани за неналежну
організацію роботи і контролю, не
вжиття відповідних заходів, що
призвело до зниження показників
контрольно-перевірочної роботи, не
відпрацювання сум понад 100 000 грн.
сумнівного податкового кредиту,
низького рівня стягнення
донарахованих сум ПДВ за результатами
перевірок підприємств.

Підставою для прийняття зазначеного
рішення, стали результати роботи
органів ДПС Одеської області за
січень-листопад 2012 року та наказ
Державної податкової служби в Одеській
області від 14 грудня 2012 року № 1407.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив з
недоведеність фактів неналежного
виконання позивачем посадових
обов'язків.

Такий висновок відповідає дійсним
обставинам справи та нормам
матеріального і процесуального права.

Порядок проходження державної служби,
особливості дисциплінарної
відповідальності державних службовців
визначений Законом України від 16
грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну
службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ) та
законодавством про працю України в
частині, що не врегульовано
спеціальним законом..

Відповідно до статті 14 Закону № 3723-ХІІ
дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного
службовця за невиконання чи неналежне
виконання службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень,
порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також
за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує
державний орган, в якому він працює.

Вирішуючи питання про те, чи є
неналежне виконання службових
обов'язків державним службовцем,
необхідно виходити з характеру
проступку, обставин, за яких його
вчинено, та істотності наслідків
порушення. При цьому варто установити
не тільки факт невиконання працівником
обов'язку, а й можливість виконання ним
зазначеного обов'язку за встановлених
фактичних обставинах, тобто встановити
вину працівника та наявність
причинного зв'язку між невиконанням
трудових обов'язків і негативними
наслідками, які настали внаслідок
такого порушення.

Позивача притягнуто до
відповідальності за неналежне
виконання службових обов'язків у
період з січня по листопад 2012 року, що
призвело до зниження показників
контрольно-перевірочної роботи, рівня
стягнення донарахованих сум ПДВ за
результатами перевірок, не
відпрацювання понад 100 000 грн.
сумнівного податкового кредиту. Проте,
як вірно зазначено судами попередніх
інстанцій, представником відповідача
не надано жодного доказу, який би
свідчив, що саме з вини ОСОБА_4 сталися
вказані порушення.

Відповідно до положень статті 21
Податкового кодексу України, яка
передбачає обов'язки посадових осіб
контролюючих органів, посадові особи
зобов'язані: дотримуватися Конституції
України та діяти виключно у
відповідності з цим Кодексом та
законами України, іншими нормативними
актами; забезпечувати сумлінне
виконання покладених на контролюючі
органи функцій; забезпечувати
ефективну роботу та виконання завдань
контролюючих органів відповідно до їх
повноважень; не допускати порушень
прав та охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій.

Виходячи зі змісту цієї норми, посадові
особи контролюючих органів, до яких
входять і органи податкової служби,
повинні діяти лише в межах і спосіб,
передбачений Конституцією та законами
України, іншими нормативними актами,
які не суперечать законам.

Представником відповідача не доведено,
а судами не встановлені обставини, які
б давали підстави до притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності за недотримання норм
чинного законодавства.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
висновок судів не спростовують і не
дають підстав вважати рішення судів
такими, що ухвалені з порушенням норм
матеріального чи процесуального права.

Зокрема, відповідачем не доведено, що
ОСОБА_4 як посадова особа, не
дотримувався покладених на нього
обов'язків, що призвело до виявлених
порушень. Яких заходів він повинен був
вживати до недопущення зниження
показників контрольно-перевірочної
роботи, стягнення донарахованих сум
ПДВ за результатами перевірки
підприємств.

Враховуючи наведене, рішення судів про
задоволення позову відповідають
нормам матеріального права та є
обґрунтованими.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Любашівської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Одеській області
відхилити, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 22
травня 2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 31 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

О.Ф. Ситников