Справа № 554/17861/14-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем
України

Дата документу 19.12.2014

Октябрський районний суд м. Полтави у
складі головуючого судді Микитенка
В.М., розглянувши у скороченому
провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинення дій із
нарахування та виплати державної і
додаткової пенсії по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи
та подання звіту про виконання
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду із адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві у
якому просив:

- визнати протиправними дії
відповідача щодо відмови в здійсненні
перерахунку та виплати державної та
додаткової пенсії в розмірах,
визначених ст.50, ст.54 ч.4 ЗУ «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеної ч.1 ст.28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»;

- зобов'язати Управління пенсійного
фонду України Октябрського району в м.
Полтаві провести починаючи із 01.01.2014
року перерахунок та провести виплати
йому державної та додаткової пенсії в
розмірах, визначених ст.50, ст.54 ч.4 ЗУ
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
із розрахунку мінімальної пенсії за
віком, визначеної ч.1 ст.28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з урахуванням проведених
виплат та змін в законодавстві;

- зобов'язати Управління пенсійного
фонду України Октябрського району в м.
Полтаві подати звіт до суду першої
інстанції про виконання судового
рішення на протязі одного місяця з дня
набрання законної сили постановою
суду.

В обґрунтування позовних вимог
послався на те, що являється
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи та інвалідом 2 групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 23.06.2008 року та довідкою МСЕК
7-66ТЕ №0004341 від 19.06.2008 року. Відповідно
до положень Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має право на отримання
основної пенсії не нижче 8 мінімальних
пенсій за віком, на щомісячну додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю як
інваліду 2 групи у розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком із 01.01.2014
року. Розміри призначеної і
виплачуваної йому на даний час пенсії
не відповідають розмірам, установленим
законом та є нижчими.

Відповідач надав заперечення проти
позову від 18.12.2014 року, мотивуючи, що
позивачеві виплачується пенсія згідно
чинного законодавства.

Розгляд справи проведено у порядку
скороченого провадження у
відповідності до ст. 183-2 КАС України без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі.

Суд за результатами розгляду
справи в порядку скороченого
провадження, оцінивши обставини
справи, вважає їх достатніми для
прийняття рішення.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач являється постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії та інвалідом 2 групи, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 23.06.2008 року, довідкою МСЕК
7-66ТЕ №0004341 від 19.06.2008 року,
розпорядженням 193152 від 15.11.2014 та
отримує відповідну пенсію, яка
нараховується за нормами Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
"Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
(а.с.8,11,12).

Виходячи з положень ч. 1 ст. 46
Конституції України, громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорії зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту населення
визначені та закріплені в ЗУ «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,

Пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію ( ст. 49 ЗУ «Про
статус і соціальних захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»).

Частиною 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», визначено, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими по 2 групі інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про статус
і соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, віднесеним до
першої категорії призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірах:
інвалідам 2 групи - 75% мінімальної
пенсії за віком.

Згідно з ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», (у редакції Закону
України від 05.10.06 р. N 231-V)
встановлено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до статті 54 цього Закону, а також
розмір додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку
додаткової пенсії виступає мінімальна
пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.
1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється в
розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
Законом про Державний бюджет України.
Іншого нормативно-правового акта, який
би визначав цей розмір або
встановлював інший розмір, немає.

14.06.2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
який набрав чинності 19.06.2011 року
Пунктом 7 частини І зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», статей
14, 22, 37 та ч. 3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються
у порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 26.12.2011 року норми пункту 4
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» визнані такими, що відповідають
Конституції України, тобто є
конституційними.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39,
48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року визначено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2. 1,
6 статті 116 Конституції України
треба розуміти так, що повноваження
Кабінету Міністрів України щодо
розробки проекту закону про Державний
бюджет України та забезпечення
виконання відповідного закону
пов'язані з його функціями, в тому числі
щодо реалізації політики у сфері
соціального захисту та в інших сферах.
Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції
та законів України. Суди під час
вирішення справ про соціальний захист
громадян керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції‚ на основі і на
виконання Бюджетного кодексу
України, закону про Державний бюджет
України на відповідний рік та інших
законів України.

Також, пунктом 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік»
встановлено, що у 2013 році норми і
положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу
України бюджетний період для всіх
бюджетів, що складають бюджетну
систему України, становить один
календарний рік, який починається 1
січня кожного року і закінчується 31
грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян у 2011 та
2012, 2013 бюджетних роках делеговано
Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог,
постановами Кабінету Міністрів
України № 745 від 06.07.11 року та № 1210 від
23.11.11 року були визначені мінімальні
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, а також щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у період з 23.07.2011 року по 31.12.2013
року розмір основної державної пенсії
по інвалідності та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи визначався
відповідно до вказаних постанов КМУ.

В свою чергу, Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
не було передбачено обмежень щодо
застосування ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», тому з
01.01.2014 року діяли положення ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідно до яких
розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи,
щодо яких установлено зв'язок із
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими 6 мінімальних пенсій за
віком, а щомісячна додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що позивач має право на
перерахунок та виплату недоплаченої
основної державної пенсії по
інвалідності та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі,
який встановлено положеннями ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Щодо строку звернення до
адміністративного суду з позовом суд
зазначає, що позивач звернувся до суду
з позовом 01.12.2014 року із вимогами щодо
захисту його порушених прав, що мали
місце з 01.01.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлювався шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, шестимісячний строк
на звернення до суду з позовом та
період, за який позивач просить суд
захистити його права, суд прийшов до
висновку, що права позивача підлягають
захисту з 01.06.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду,
якщо суд на підставі позовної заяви
та доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Доказів поважності пропуску строку на
звернення до суду з позовом позивачем
не надано.

Виходячи із зазначених обставин
справи, суд ухвалою від 19.12.2014 року
позовні вимоги з 01.01.2014 до 01.06.2014 року,
відповідно до ст.ст.99, 100 КАС України,
залишив без розгляду.

Крім того, виходячи з визначення
поняття "пенсія" випливає, що щомісячні
пенсійні виплати здійснюються на
постійній основі, один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу, а
тому цей вид виплат не є строковим і не
може бути призначений на певний строк.
У цьому випадку визначається лише дата,
з якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін або строк, на який призначається
пенсія, не може встановлюватись,
оскільки це суперечить самому
визначенню та суті пенсії. Тому виплату
пенсії не може бути обмежено будь-яким
кінцевим терміном або строком,
оскільки це б обмежувало право особи на
отримання державної пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка має
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Порядок та строки нарахування пенсій
можуть бути змінені за умов іншого
законодавчого регулювання.

Законом України «Про внесення змін до
ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про
державний бюджет України на 2014 рік» від
31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014
року, доповнено Розділ «Прикінцеві
положення» ЗУ «Про державний бюджет
України на 2014 рік» пунктом 6-7, яким
установлено, що норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Із урахуванням внесених змін у Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», які набрали чинності 3
серпня 2014 року, починаючи з цієї дати до
спірних правовідносин повинні
застосовуватись положення Постанови
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення».

Таким чином, позивач у період з 01.06.2014
року має право на отримання основної
державної пенсії по інвалідності та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі, який встановлено
положеннями ст.ст. 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також суд вважає безпідставними
позовні вимоги щодо зобов'язання
відповідча подати суду звіт про
виконання судового рішення протягом 1
місяця з дня набрання постановою
законної сили, з наступних підстав.

Положеннями КАС України визначені
загальні та спеціальні способи
судового контролю.

Загальний судовий контроль за
виконанням судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому ст. 181 КАС
України.

В свою чергу, спеціальні способи
судового контролю за виконанням
судових рішень закріплені статтею 267
КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 267 КАС України
визначено, що суд, який ухвалив судове
рішення в адміністративній справі, має
право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Вказані норми кореспондують положення
абзацу сьомого пункту 4 частини першої
статті 163 КАС України та абзацу п'ятого
пункту 4 частини першої статті 207 КАС
України, згідно з якими у резолютивній
частині постанови суду першої чи
апеляційної зазначається встановлений
судом строк для подання суб'єктом
владних повноважень - відповідачем до
суду першої інстанції звіт про
виконання постанови, якщо вона вимагає
вчинення певних дій.

Виходячи із системного аналізу
вищенаведених правових норм, колегія
суддів дійшла висновку, що встановити
судовий контроль за виконанням рішення
суб'єктом владних повноважень -
відповідачем у справі, суд першої чи
апеляційної інстанції може під час
прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом
шляхом зобов'язання суб'єкта владних
повноважень надати звіт про виконання
судового рішення, розгляду поданого
звіту на виконання постанови суду
першої, апеляційної чи касаційної
інстанцій, а в разі неподання такого
звіту - встановленням нового строку для
подання звіту та накладенням штрафу.

Тобто, встановлення судового контролю
за виконанням судового рішення є
правом суду, а не його обов'язком, яке
реалізується виключно під час
прийняття постанови по суті.

Зважаючи, що сторони звільнені від
сплати судового збору, його слід
віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 71, 159, 163, 167, 183-2 КАС
України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Октябрському районі м. Полтави у
здійсненні перерахунку та виплати
ОСОБА_1 пенсії (основної та додаткової)
у розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з урахуванням ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 01.06.2014р. до
змін в законодавчому регулюванні щодо
порядку та строків нарахування пенсій,
з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Октябрському районі м.
Полтави відповідно до вимог ст.ст. 54, 67
Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату щомісячної
основної державної пенсії як інваліду 2
групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за
віком, виходячи і з розміру мінімальної
пенсії за віком, встановленої ст. 28 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період з
01.06.2014р. до змін в законодавчому
регулюванні щодо порядку та строків
нарахування пенсій, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Октябрському районі м.
Полтави відповідно до вимог ст.ст. 50, 67
Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» за період з 01.06.2014р. до
змін в законодавчому регулюванні щодо
порядку та строків нарахування пенсій,
з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок
держави.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративному суду
через Октябрський районний суд м.
Полтави протягом 10 днів із дня її
отримання.

СуддяВ.М. Микитенко