Справа № 2а-14164/12/2070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року м. Київ
К/800/22150/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

при секретарі судового засідання:
Гончар Н.О.,

розглянувши касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі міста Харкова
Харківської області Державної
податкової служби

на ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.04.2013 року

та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.02.2013 року

у справі №2а-14164/12/2070

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Науково-технологічний
інститут транскрипції, трансляції і
реплікації»

до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі міста Харкова
Харківської області Державної
податкової служби

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Науково-технологічний
інститут транскрипції, трансляції і
реплікації» звернулось до суду з
адміністративним позовом до ДПІ у
Дзержинському районі міста Харкова
Харківської області Державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 04.09.2012 року, яким збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на прибуток на
загальну суму 25561434,00 грн. у тому числі
20449147,00 грн. за основним платежем, 5112287,00
грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Постановою Харківського
окружного адміністративного суду від
19.02.2013 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.04.2013 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у Дзержинському
районі міста Харкова проведена
камеральна перевірка податкової
звітності з податку на прибуток ПАТ
«Науково-технологічний інститут
транскрипції, трансляції і
реплікації», за результатами якої
встановлено порушення позивачем
приписів абз. 4 п. 153.8 ст.153, п. 150.1 ст. 150 ПК
України, пункту 3 підрозділу 4 розділу XX
Перехідних положень.

На підставі висновків перевірки ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова
прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, яке за
результатами процедури
адміністративного оскарження залишено
без змін.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи,
фактичною підставою для визначення
позивачу суми грошового зобов'язання
був висновок податкового органу про
порушення позивачем п.3 підрозділу 4
розділу ХХ ПК України, що виявилось у
тому, що позивачем у поданій до
податкового органу податковій
декларації за І півріччя 2012 року було
відображено не 25% суми від'ємного
фінансового результату, які рахуються
станом на 01.01.2012 року, а всієї суми
від'ємного фінансового результату, що в
свою чергу призводить до заниження
об'єкту оподаткування.

Пунктом 153.8 ст.153 ПК України визначено,
що якщо протягом звітного періоду
витрати на придбання кожного з окремих
видів цінних паперів, та інших, ніж
цінні папери, корпоративних прав,
понесені (нараховані) платником
податку, перевищують доходи, отримані
(нараховані) від продажу (відчуження)
цінних паперів або інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав цього ж виду
протягом такого звітного періоду,
від'ємний фінансовий результат
переноситься на зменшення фінансових
результатів від операцій з цінними
паперами або іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами цього ж виду
наступних звітних періодів у порядку,
визначеному статтею 150 цього розділу.

Якщо протягом звітного періоду доходи
від продажу кожного з окремих видів
цінних паперів та інших, ніж цінні
папери, корпоративних прав отримані
(нараховані) платником податку,
перевищують витрати, понесені
(нараховані) платником податку в
наслідок придбання цінних паперів або
інших, ніж цінні папери, корпоративних
прав цього ж виду протягом такого
звітного періоду (з урахуванням
від'ємного фінансового результату від
операцій з цінними паперами або іншими
ніж цінні папери корпоративними
правами цього ж виду минулих періодів),
прибуток включається до складу доходів
такого платника податку за результатом
такого звітного періоду.

Матеріалами справи підтверджено, що за
результатом господарських операцій
позивача з цінними паперами, що мали
місце протягом 2011 року, станом на І
півріччя 2012 року від'ємний фінансовий
результат від операцій з цінними
паперами попереднього звітного
періоду був повністю відображений
позивачем в податковій декларації з
податку на прибуток за перше півріччя
2012 року (з урахуванням уточнених
податкових декларацій).

Законом України від 24.05.2012 року № 4834
«Про внесення змін до Податкового
кодексу України щодо удосконалення
деяких податкових норм» внесено зміни
до пункту 3 підрозділу 4 Розділу XX ПК
України, якими запроваджено особливий
порядок застосування статті 150 Кодексу
в період 2012-2015 років, що передбачає
обмеження розміру від'ємного значення
об'єкта оподаткування, отриманого
станом на 1 січня 2012 року, який
враховується у витратах при визначенні
податкових зобов'язань платника
податку у наступних звітних податкових
періодах.

Відповідно до пункту 3 підрозділу 4
Розділу XX ПК України пункт 150.1 статті 150
Кодексу застосовується у 2011 році з
урахуванням такого: якщо результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податку з числа резидентів за
підсумками першого кварталу 2011 року є
від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат другого календарного
кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками другого, другого і третього
кварталів, другого - четвертого
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за перший
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення; у 2012 - 2015 роках
таким чином: якщо результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податку з числа резидентів
платників з доходом за 2011 рік 1 мільйон
гривень та більше станом на 1 січня 2012
року є від'ємне значення (з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування станом на 1 січня 2011
року), то сума цього значення підлягає
включенню до витрат: звітних
(податкових) періодів починаючи з І
півріччя і наступних звітних періодів
2012 року у розмірі 25 відсотків суми
такого від'ємного значення. У разі якщо
25 відсотків суми від'ємного значення
об'єкта оподаткування не погашається
протягом цього і за наслідками
наступних податкових періодів 2012 року,
то непогашена сума підлягає врахуванню
при визначенні податкових зобов'язань
у наступних податкових періодах;
звітних (податкових) періодів 2013 року у
розмірі 25 відсотків суми такого
від'ємного значення та сум від'ємного
значення, не погашених за 2012 податковий
рік. У разі якщо 25 відсотків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування не погашається протягом
відповідних звітних (податкових)
періодів 2013 року, то непогашена сума
підлягає врахуванню при визначенні
податкових зобов'язань у наступних
періодах; звітних (податкових) періодів
2014 року у розмірі 25 відсотків суми
такого від'ємного значення та сум
від'ємного значення, не погашених за 2013
податковий рік. У разі якщо 25 відсотків
суми від'ємного значення об'єкта
оподаткування не погашається протягом
відповідних звітних (податкових)
періодів 2014 року, то непогашена сума
підлягає врахуванню при визначенні
податкових зобов'язань у наступних
періодах; звітних (податкових) періодів
2015 року у розмірі 25 відсотків суми
такого від'ємного значення та сум
від'ємного значення, не погашених за 2014
податковий рік. У разі якщо 25 відсотків
суми від'ємного значення об'єкта
оподаткування не погашається протягом
відповідних звітних (податкових)
періодів 2015 року, то непогашена сума
підлягає врахуванню при визначенні
податкових зобов'язань у наступних
періодах до повного погашення такого
від'ємного значення.

При цьому, платники податку на прибуток
ведуть окремий облік показника
від'ємного значення об'єкта
оподаткування, що склався станом на 1
січня 2012 року та включається до витрат
наступних податкових періодів і сум, не
погашених протягом 2012 - 2015 років. Таке
від'ємне значення погашається в першу
чергу. В другу чергу погашається
від'ємне значення об'єкта
оподаткування, що виникло після 31
грудня 2011 року.

Для підприємств з доходом за 2011 рік
менше 1 мільйона гривень пункт 150.1
статті 150 Кодексу застосовується з
урахуванням такого: якщо результатом
розрахунку об'єкта оподаткування
платника податку за наслідками 2011
податкового року є від'ємне значення,
то сума такого значення підлягає
включенню до витрат звітного
(податкового) періоду І півріччя 2012
року та наступних звітних (податкових)
періодів до повного погашення такого
від'ємного значення.

Законом України від 24.05.2012 року № 4834-VІ
«Про внесення змін до Податкового
кодексу України щодо удосконалення
деяких податкових норм» вніс зміни до
пункту 3 підрозділу 4 Розділу XX
Податкового Кодексу України та
передбачив лише особливі умови
перенесення від'ємного значення
об'єкту оподаткування.

Отже, порядок перенесення від'ємного
значення об'єкта оподаткування з
податку на прибуток і порядок
перенесення від'ємного фінансового
результату від операцій з торгівлі
цінними паперами не є ідентичними за
своєю економічною сутністю.

За таких обставин, суди дійшли вірного
висновку щодо наявності підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі міста Харкова Харківської
області Державної податкової служби
залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.04.2013 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 19.02.2013 року
у справі №2а-14164/12/2070 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.

Ухвала складена у повному обсязі 12.12.2014
р.