Справа № К/9991/18857/12-С
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/18857/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії
суддів:Головуючий:Нечитайло
О.М.Судді:Вербицька О.В. Ланченко
Л.В.,розглянувши у попередньому
судовому засіданнікасаційну скаргу
Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції у Донецькій
області

на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2012 р.

у справі № 2а/0570/22418/2011

за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4

до Горлівської об'єднаної державної
податкової інспекції у Донецькій
області

про визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4
(далі - позивач) звернувся до суду з
позовом до Горлівської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Донецькій області (далі - відповідач)
про визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення - рішення.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 21.12.2011 р. у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2012 р.,
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове, яким
позовні вимог задоволено, скасовано
податкове повідомлення-рішення від
29.05.2011 р. №.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної
інстанції прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач звернувся до Вищого
адміністративного суду України із
касаційною скаргою, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Позивач на адресу суду касаційної
інстанції надіслав письмові
заперечення на касаційну скаргу
відповідача, за змістом яких просив
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду
попередньої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
09.11.2007 р. позивач зареєстрований
виконавчим комітетом Горлівської
міської ради, як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа та є платником єдиного податку
згідно свідоцтва від 05.12.2008 р. НОМЕР_1

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно позивач являється
власником вбудованого приміщення з
прибудовою площею 155,3 кв.м., яке
розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до Державного акту на право
власності на земельну ділянку від
03.03.2009 р. серія НЖ №445443, на підставі
рішення Горлівської міської ради від
19.12.2008 р. № V/41-48 позивачу передана у
власність земельна ділянка площею 0,0600
га., яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, цільове призначення
«обслуговування офісу».

Згідно договору оренди приміщення від
01.03.2009 р. №2 та договору оренди
нежитлового приміщення від 30.03.2011 р. №5/1
позивач надає вказане нежитлове
приміщення та земельну ділянку в
оренду ТОВ «Проект Сервіс» та ФОП
ОСОБА_5

У той же час, на підставі п. 286.5 ст. 286
Податкового кодексу України,
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення від 29.05.2011 р.
№, яким фізичній особі ОСОБА_4
визначено суму податкового
зобов'язання з земельного податку з
фізичних осіб у розмірі 8 783,46 грн.

Згідно ст.269 Податкового кодексу
України, платниками податку є власники
земельних ділянок, земельних часток
(паїв) та землекористувачі.

Статтею 270 Податкового кодексу України
визначено, що об'єктами оподаткування є
земельні ділянки, які перебувають у
власності або користуванні та земельні
частки (паї), які перебувають у
власності.

Разом з тим, п.п. «г» п. 1 підрозділу 8
розділу ХХ «Перехідні положення»
Податкового кодексу України
встановлено, що з 1 січня 2011 року до
внесення змін до розділу XIV Податкового
кодексу України в частині
оподаткування суб'єктів малого
підприємництва Указ Президента
України від 03.07.1998 р. № 727 «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (з наступними змінами)
та абзаци шостий - двадцять восьмий
пункту 1 статті 14 розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України від 26
грудня 1992 року №13-92 «Про прибутковий
податок з громадян» застосовуються з
урахуванням таких особливостей, як то -
платники єдиного податку не є
платниками земельного податку, крім
земельного податку за земельні
ділянки, що не використовуються для
ведення підприємницької діяльності.

З огляду на те, що одним із видів
діяльності позивача у свідоцтві про
сплату єдиного податку зазначено
надання в оренду власного нерухомого
майна, суд апеляційної інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що використання спірної земельної
ділянки у господарській діяльності
позивача підпадає під режим
оподаткування єдиним податком.

Враховуючи викладене, спірне податкове
повідомлення-рішення від 29.05.2011 р.
№ є протиправним та підлягає
скасуванню.

Мотивація та докази, наведені у
касаційній скарзі, не дають
адміністративному суду касаційної
інстанції підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду попередньої інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права при вирішенні цієї
справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана правильно, а
тому касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржуване судове рішення - залишити
без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 210-231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Горлівської
об'єднаної державної податкової
інспекції у Донецькій області залишити
без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2012 р. у
справі № 2а/0570/22418/2011 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута з підстав,
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Вербицька О.В. Ланченко Л.В.