Справа № 761/22320/14-а
Суддя: Маліновська В. М.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/530/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Маліновської В.М.,

при секретарі
Лазоришинець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділу ДАІ Оболонського району м.
Києва УДАІ ГУМВС України в м. Києві про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року до Шевченківського
районного суду м.Києва надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1
(Позивач) до Відділу ДАІ Оболонського
району м. Києва УДАІ ГУМВС України в м.
Києві (Відповідач) про скасування
постанови серії ПС1 № 123676 про
адміністративне правопорушення від
06.07.2014р.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
Позивач зазначає, що 06.07.2014р. о 12 год. 10
хв. він рухався по правому краю
проїзної частини пр. Оболонського, який
має три смуги для руху в одному
напрямку на автомобілі Chevrolet Aveo,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить його матері ОСОБА_2. У
відповідності до п.п.10.4.,11.2., 11.5. Правил
дорожнього руху, Позивач здійснив
випередження автомобілів, які рухалися
по першій і другій смузі і, впевнившись
у безпеці руху, завчасно здійснив
перестроювання на крайню ліву смугу
перед поворотом ліворуч. Приблизно за 50
метрів до повороту, його зупинив
працівник ДПС Відділу ДАІ з
обслуговування адміністративної
території Оболонського району та
автомобіль-технічної інспекції в м.
Києві ст. сержант Антонішин Станіслав
Михайлович. Незважаючи на пояснення
Позивача про те, що він здійснив
випередження і зайняв крайню ліву
смугу для виконання маневру ліворуч, не
створював неправомірних перешкод
іншим учасникам дорожнього руху, склав
протокол про порушення Позивачем п.
11.2.,11.5. Правил дорожнього руху серія АВ2
№ 450954 і на місті вчинення
правопорушення виніс постанову серії
ПС1 № 123676, згідно якої Позивача було
притягнуто до відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді
штрафу в розмірі 437,50 грн. Позивач
вважає дії працівника ДПС ВДАІ
Оболонського району незаконними,
такими, що порушують його права,
оскільки він не порушував п. 10.4., 11.2., 11.5.
Правил дорожнього руху, водночас,
протокол складений з порушенням вимог
ст. 256 КУпАП, а саме у ньому не зазначені
докази на обґрунтування наявності
складу правопорушення. Окрім того,
постанова від 06.07.2014р. винесена з
порушенням процесуальної форми її
розгляду, що позбавило Позивача
можливості захистити свої права,
зокрема, вказана постанова працівником
ДПС на місці вчинення правопорушення
не могла бути винесена, оскільки
відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 222
КУпАП її повинні виносити працівники
Державтоінспекції МВС України, які
мають спеціальні звання за наслідками
розгляду адмінматеріалів, і в порядку
визначеному ст.ст. 278-280 КУпАП, чого в
даному випадку дотримано не було.
Враховуючи вищевикладене, Позивач
вважає, що постанова про
адміністративне правопорушення у
вигляді штрафу від 06.07.2014р. серії ПС1 №
123676 винесена без достатніх підстав, не
відображає дійсних обставин справи,
складена за відсутності належних
доказів та з грубим порушенням
законодавством, а тому підлягає
скасуванню.

В судове засідання Позивач не з'явився,
про час слухання справи повідомлений
належним чином, подав до суду заяву, в
якій просив розглядати справу без його
участі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.

На підставі ч.4 ст. 128 КАС України, у разі
не прибуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Зважаючи на строки розгляду
адміністративних справ, суд вважає за
можливе розглянути справу на підставі
наявних доказів, без участі Позивача.

Постанова про притягнення фізичних
осіб до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії (п.3 Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України № 2 від 06.03.2008 року).

За ч.1 ст. 171-2 КАС України
адміністративна справа з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності вирішується
місцевими загальними судами як
адміністративними судами.

Виходячи з положень п.1 ч.1 ст. 18, ч.2 ст. 19
КАС України справа розглядається
місцевим загальним судам, як
адміністративним судам, зокрема за
місцем проживання позивача.

Вивчивши матеріали справи, встановивши
обставини справи та оцінивши
відповідні їм докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з огляду на
таке.

Як вбачається з Протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 № 450954 його складено 06.07.2014р. о 12 год.
18 хв. в м. Києві на Оболонському
проспекті інспектором ДПС ВДАІ
Оболонського району ст. сержантом
міліції Антонішиним Станіславом
Миколайовичем відносно Позивача -
ОСОБА_1.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1,
06.07.2014р. о 12 год. 10 хв. в м. Києві на пр.
Оболонському керував автомобілем
Шевроле д/н НОМЕР_1 на дорозі, де є дві та
більше смуг в одному напрямку руху,
рухався в крайній лівій смузі при
вільних правих смугах, чим порушив
вимоги п.11.2., 11.5. Правил дорожнього руху,
за що передбачена відповідальність ч.2
ст.122 КУпАП. (а.с.6).

У протоколі Позивач - ОСОБА_1 зазначив,
що при виїзді на Оболонський проспект
обігнав дві автівки, які були у першій
та другій смузі, що зафіксовано на
відео співробітників ДАІ.

За вказаним Протоколом ІДПС
Оболонського РУГУ старшим сержантом
міліції Антонішиним С.М. 06.07.2014р. в м.
Києві на пр.. Оболонському, 2 винесено
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 № 123676 за
скоєння Позивачем правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с.3).
Постанова отримана Позивачем 17.07.2014
року.

У Постанові Відповідач встановив, що
«ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження:
м. Херсон, місце проживання: АДРЕСА_1,
керуючи транспортним засобом Шевроле
Авео, номерний знак НОМЕР_1, 06.07.2014р. о 12
год. 10 хв. на пр. Оболонському керував
автомобілем Шевроле д/н НОМЕР_1 при
наявності трьох полос в одному
напрямку руху рухався в крайній лівій
смузі при вільних правих смугах, чим
порушив п.п.11.2., 11.5. ПДР».

Докази, на підставі яких встановлено
наявність адміністративного
правопорушення з боку Позивача,
будь-яких даних, які б підтверджували
вину Позивача в скоєнні зазначеного
правопорушення, окрім протоколу про
адміністративне правопорушення від
06.07.2014р., з яким Позивач не погодився, на
підставі яких було винесено постанову
про притягнення Позивача до
адміністративної відповідальності, в
постанові від 06.07.2014р. не зазначено.

Зазначена постанова перевірялась
судом на предмет дотримання суб'єктом
владних повноважень принципів
правомірної адміністративної
поведінки, а саме: чи прийнято рішення
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо.

Відповідно до вимог статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач по справі не з"явившись у
судові засідання, не надав суду доказів
в обґрунтування правомірності своїх
дій.

Як вбачається із дослідженої судом
постанови, Позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП у зв'язку з
порушенням останнім правил
розташування транспортних засобів на
проїзній частині всупереч п.11.2., 11.5. ПДР
України.

Так, пунктами 11.2. Правил дорожнього
руху, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2011р. № 1306
(далі - ПДР) встановлено, що на дорогах,
які мають дві і більше смуг для руху в
одному напрямку, нерейкові транспортні
засоби повинні рухатися якнайближче до
правого краю проїзної частини, крім
випадків, коли виконується
випередження, об'їзд або
перестроювання перед поворотом
ліворуч чи розворотом.

На дорогах, які мають дві і більше смуги
для руху в одному напрямку, виїзд на
крайню ліву смугу для руху в цьому ж
напрямку дозволяється, якщо праві
зайняті, а також для повороту ліворуч,
розвороту або для зупинки чи стоянки на
лівому боці дороги з одностороннім
рухом у населених пунктах, коли це не
суперечить правилам зупинки (стоянки)
(п.11.5. ПДР).

Разом з тим, Позивач пояснив, що він
після виїзду на Оболонський проспект
здійснив випередження автомобілів, які
рухались по двом правим смугам руху та
зайняв крайню ліву смугу перед
здійсненням повороту ліворуч.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі
про адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідачем до суду не надано доказів
того, що в даному випадку виявлення
адміністративного правопорушення у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху, було здійснено у відповідності до
вимог КУпАП, Закону України "Про
міліцію", Закону України "Про дорожній
рух", Інструкції з діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС України,
затвердженої наказом МВС 13 листопада
2006 року за № 1111.

До оскаржуваної постанови не було
додано жодних належних та допустимих
доказів, окрім протоколу про
адміністративне правопорушення, які б
підтверджували факт скоєння Позивачем
зазначеного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не
може бути підданий заходу впливу у
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом. При
цьому, провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законів.

В силу принципу презумпції
невинуватості, діючого в
адміністративному праві, всі сумніви у
винності особи, що притягується до
відповідальності, тлумачаться на її
користь. Недоведена вина прирівнюється
до доведеної невинуватості. Всі факти
встановлені судом у сукупності
викликають сумніви щодо факту самого
правопорушення та законності його
фіксації.

Рішення суб'єкта владних повноважень
повинно бути законним та обґрунтованим
і не може базуватися на припущеннях та
неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення
позивачем правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на думку
суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган
(посадова особа), що розглядає справу
про адміністративне правопорушення
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог
Відповідачем не було вжито всіх
заходів до повного, всебічного та
об'єктивного з'ясування обставини, що
мали значення для правильного
вирішення справи належним чином, за
таких підстав оскаржувана постанова
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№14 "Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті"
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема,
потрібно навести докази, на яких
ґрунтується висновок про вчинення
особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

В порушення вказаних вимог в
оскаржуваній постанові не наведено
достатніх доказів вчинення
правопорушення Позивачем, у зв'язку з
чим вказана постанова підлягає
скасуванню з закриттям справи про
адміністративне правопорушення.

За ч.2 ст. 171-2 КАС України рішення
місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6-12, 18, 69-71, ст.ст. 87, 99, 100-106, 159, 171-2
КАС України, ст.ст. 7, 245, 251, 258, 283, 284, 293
КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Відділу ДАІ Оболонського району м.
Києва УДАІ ГУМВС України в м.Києві про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення -
задовольнити.

Постанову від 06.07.2014р. серії ПС1 №123676 в
справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122
КУпАП, щодо ОСОБА_1, винесену посадовою
особою - ІДПС Оболонського РУ ГУ
старшим сержантом міліції Антонішиним
Станіславом Миколайовичем - скасувати,
справу закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: