Справа № 464/7669/14-а
Суддя: Борачок М. В.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/7669/14-а
пр.№ 2-а/464/172/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2014 року Сихівський районний суд
м.Львова

в складі: головуючого-судді Борачка М.В.

при секретарі Гарасимович Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
адміністравну справу за позовом ОСОБА_1
до Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради, третя особа
ОСОБА_2 про визнання протиправним та
скасування розпорядження,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому з
врахуванням уточнених позовних вимог
просить визнати протиправним і
скасувати розпорядження Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради № 568 від 29.11.2013 року «Про
демонтаж самочинно встановленої
огорожі біля житлового будинку на
АДРЕСА_1»; зобов'язати Сихівську
районну адміністрацію Львівської
міської ради документально оформити
дозвіл на влаштування огорожі на
АДРЕСА_1 відповідно до пакету
документів, що подавались нею 17.10.2013
року. В обґрунтування своїх позовних
вимог посилається на те, що приймаючи
оскаржуване розпорядження відповідач
виходив з того, що нею порушено Правила
благоустрою території населених
пунктів, затверджених Львівською
міською радою 21.04.2011 року №376 та
самовільно встановлено частину
огорожі біля будинку. Проте, дана
огорожа була встановлена ще задовго до
затвердження Львівською міською радою
вказаних Правил. Зазначає, що самочинно
не встановлювала огорожу, а
здійснювала реконструкцію старої
огорожі. 17.10.2013 року вона зверталась до
відповідача із зверненням про надання
дозволу на влаштування огорожі,
подавши необхідний пакет документів.
Однак відповідачем 01.11.2013 року надано
відповідь, в якій вказано, що подані нею
документи повертаються без прийняття
рішення, що не передбачено чинним
законодавством України. Вважає, що
відповідач зобов'язаний був у
десятиденний строк видати дозвіл на
встановлення огорожі або надіслати
аргументовану відмову, чого не було
зроблено відповідачем.

Представник позивача в судовому
засіданні позов з уточненням
підтримав, дав пояснення аналогічні
змісту позовної заяви, додатково
пояснив, що позивач ОСОБА_1 в 2010 році
встановила огорожу на АДРЕСА_1, яка була
демонтована нею в 2013 році на підставі
рішення Сихівського районного суду
м.Львова від 23.08.2011 року. Проте, після
демонтажу залишився фундамент, а тому
вважає, що подальше відновлення
огорожі є реконструкцією, а не
самочинним встановленням такої.
Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов заперечила, пояснила,
що Сихівською районною адміністрацією
Львівської міської ради не порушено
процедури під час прийняття
оспорюваного розпорядження про
демонтаж самочинно влаштованої
огорожі, яке винесено на підставі
звернення ЛКП «Житловик-С» у зв'язку з
відсутністю дозвільних документів.
Також зазначила, що відмова в наданні
дозволу на встановлення огорожі
надається в тому випадку, коли подано
необхідний пакет документів. Оскільки
позивачем не надано необхідного пакету
документів, то Сихівською районною
адміністрацією Львівської міської
ради повернуто такі без прийняття
рішення. Крім того, вказаний будинок
розташований в межах історичного
ареалу м.Львова.

Третя особа в судовому засіданні
позов заперечила, просить в позові
відмовити.

Заслухавши пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов слід задоволити
частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 листопада 2013
року відповідачем, Сихівською районною
адміністрацією Львівської міської
ради було прийняте розпорядження №568
«Про демонтаж самочинно встановленої
огорожі біля житлового будинку на
АДРЕСА_1», яким затверджено висновок
міжвідомчої комісії (протокол від
05.10.2013р. № 19, § 2) та зобов'язано позивача
ОСОБА_1 демонтувати самочинно
встановлену частину огорожі біля
будинку на АДРЕСА_1, влаштування якої
виконано без погодженої управлінням
охорони історичного середовища
проектної документації та дозволу
органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з оспорюваного
розпорядження, таке було прийняте,
зокрема, на підставі п.20.1.24 «Правил
благоустрою м.Львова», затверджених
ухвалою Львівської міської ради від
21.04.2011 року №376, «Положення про порядок
влаштування огорож у м.Львові»,
затвердженого рішенням виконкому
Львівської міської ради від 09.09.2011 року
№834.

Згідно з п.20.1.24 «Правил
благоустрою м.Львова», затверджених
ухвалою Львівської міської ради від
21.04.2011 №376 відповідно до п.44 ст.26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» накладаються стягнення,
передбачені ст.ст.82, 152 КУпАП за
порушення вимог цих Правил, а саме за
самочинне встановлення літніх
майданчиків, відгороджень, постійних і
тимчасових огорож, риштувань, дорожніх
знаків, кіосків, яток стаціонарних,
спеціальних конструкцій зовнішньої
реклами та несвоєчасна їх
перереєстрація, самовільне паркування
автомобілів у межах зони паркування.

Пунктом 4 «Положення про порядок
влаштування огорож у м.Львові»,
затвердженого рішенням виконкому
Львівської міської ради від 09.09.2011 року
№834 встановлено перелік необхідних
документів для отримання дозволу
(розпорядження голови районної
адміністрації) на влаштування огорожі,
зокрема:

4.1. Заява на ім'я голови відповідної
районної адміністрації про надання
дозволу на влаштування огорожі.

4.2. Копія документа, що посвідчує особу
(паспорт, з якого встановлюється
громадянство, прізвище, ім'я, по
батькові, місце реєстрації заявника).

4.3. Завірена згода на влаштування
огорожі співвласників об'єкта
нерухомості.

4.4. Копія документа, що засвідчує право
власності заявника на об'єкт
нерухомості - свідоцтво про право
власності, витяг з реєстру про право
власності та копії правовстановлюючих
документів (договір купівлі-продажу,
договір дарування або міни, свідоцтво
на спадщину).

4.5. Копія технічного паспорта на об'єкт
нерухомості.

4.6. Документ, що підтверджує право на
землекористування.

4.7. Висновок управління архітектури
департаменту містобудування про
можливість заміни існуючої чи
встановлення нової огорожі.

4.8. Висновок управління охорони
історичного середовища (для пам'яток
архітектури, їх охоронних зон та
об'єктів у межах історичного ареалу м.
Львова).

4.9. Проектна документація на
влаштування огорожі:

4.9.1. Викопіювання з плану м. Львова М 1:500
з нанесеними червоними лініями та
інженерними мережами.

4.9.2. План огорожі М 1:200 або М 1:100.

4.9.3. Розгортка огорожі М 1:100 або М 1:50.

4.9.4. Фрагменти огорожі, робочі
креслення воріт, хвіртки М 1:20 або М 1:10.

4.9.5. Розрізи М 1:200, М 1:100.

Як вбачається з матеріалів
справи, Департаментом містобудування
Львівської міської ради та
Департаментом з питань культури,
охорони культурної спадщини,
культурних цінностей Львівської
обласної державної адміністрації
погоджено проект огорожі на АДРЕСА_1
(а.с.5, 6).

17.10.2013 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради з письмовою
заявою про надання дозволу на
встановлення огорожі на АДРЕСА_1, однак
листом №34-2179 від 01.11.2013 року їй надано
відповідь про те, що подані нею
документи повернуто без прийняття
рішення, оскільки житловий будинок
віднесено до пам'яток архітектури
місцевого значення (охоронний №2595) і
проект на влаштування огорожі будинку
потребує відповідного погодження.

Згідно з ч.3 ст.7 Закону України «Про
звернення громадян» якщо питання,
порушені в одержаному органом
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення. У
разі якщо звернення не містить даних,
необхідних для прийняття
обґрунтованого рішення органом чи
посадовою особою, воно в той же термін
повертається громадянину з
відповідними роз'ясненнями.

У відповідності до ч.1, 4 ст.15 Закону
України «Про звернення громадян»
органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).
Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Таким чином позивачу гарантоване право
на звернення до органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, на які покладено
обов'язок розглянути звернення і дати
обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що відповідачем порушено
право позивача на звернення із заявою
про надання дозволу на встановлення
огорожі, оскільки не прийнято
відповідне рішення згідно чинного
законодавства.

Згідно ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт
владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та
матеріали, які можуть бути використані
як докази у справі.

Представником відповідача в судовому
засіданні не надано належних доказів,
підтверджуючих факт відсутності на
момент звернення ОСОБА_1 необхідних
документів для прийняття
обґрунтованого рішення.

Враховуючи наведене, відповідь
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради №34-2179 від
01.11.2013 року про повернення позивачу
поданих нею документів для надання
дозволу на встановлення огорожі на
АДРЕСА_1 без прийняття рішення є
необґрунтованою.

Крім цього, як вбачається з
оскаржуваного розпорядження, таке було
прийняте також на підставі постанови
адміністративної комісії при
Галицькій районній адміністрації від
28.11.2013 року №118. Даною постановою на
позивача накладено штраф в сумі 1020грн.
за порушення правил благоустрою
територій населених пунктів, а саме
останньою самовільно встановлено
частину огорожі біля будинку АДРЕСА_1.
Однак, вказану постанову скасовано
постановою Галицького районного суду
м.Львова від 29.01.2014 року.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

За наведених обставин суд вважає, що
оскільки позивач зверталася до
відповідача з заявою про надання
дозволу на встановлення огорожі, однак
на момент винесення оскаржуваного
розпорядження не отримала рішення, то
розпорядження Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
№568 від 29 листопада 2013 року про
демонтаж вказаної огорожі є
необґрунтованим та підлягає
скасуванню.

Щодо позовної вимоги про
зобов'язання Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
документально оформити дозвіл на
влаштування огорожі на АДРЕСА_1
відповідно до пакету документів, що
подавались позивачем 17.10.2013 року, то
слід зазначити наступне.

У відповідності до п.5.1 «Положення про
порядок влаштування огорож у м.Львові»,
затвердженого рішенням виконкому
Львівської міської ради від 09.09.2011 року
№834, особа, яка має намір влаштувати
огорожу, повинна отримати дозвіл
(розпорядження голови районної
адміністрації) на проведення робіт.

Суд не в праві своїм рішенням підміняти
рішення Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
та прямо вказувати на те, яке саме
рішення остання зобов'язана прийняти, а
прийнявши рішення про зобов'язання
відповідача оформити дозвіл на
влаштування огорожі в порушення вимог
п.п.1, 2 ч.2 ст.162 КАС України вийде за межі
своєї компетенції, вирішивши питання,
яке до неї не віднесено. Таким чином,
позовна вимога про зобов'язання
відповідача документально оформити
дозвіл на влаштування огорожі на
АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.2 ст.11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Враховуючи наведене, а також те, що
надання позивачу необґрунтованої
відповіді на її звернення не звільняє
відповідача від обов'язку розглянути
таке звернення і дати обґрунтовану
відповідь у встановлений законом
строк, то суд приходить до висновку, що
слід зобов'язати Сихівську районну
адміністрацію Львівської міської ради
розглянути звернення ОСОБА_1 від 17.10.2013
року про надання дозволу на
влаштування огорожі на АДРЕСА_1.

Керуючись Законом України «Про
звернення громадян», «Положенням про
порядок влаштування огорож у м.Львові»,
затвердженим рішенням виконкому
Львівської міської ради від 09.09.2011 року
№834, ст.ст. 2, 6, 9, 11, 17, 18, 70, 71, 86, 158-163 КАС
України, с у д , -

п о с т а н о в и в:

позов задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
№568 від 29 листопада 2013 року.

Зобов'язати Сихівську районну
адміністрацію Львівської міської ради
розглянути звернення ОСОБА_1 від 17.10.2013
року про надання дозволу на
влаштування огорожі на АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня її проголошення.

Головуючий
Борачок М.В.