Справа № 2а-2372/11/0970
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 р.
Справа № 32788/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові заяву Малого
підприємства «Бескиди» про роз'яснення
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.214 року у
справі за апеляційною скаргою Малого
підприємства «Бескиди» на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 10.01.2012 року
у справі за позовом Малого
підприємства «Бескиди» до управління
Держкомзему у Долинському районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій та визнання
реєстрації недійсною, -

В С Т А Н О
В И В:

21.07.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом та просив
визнати протиправними дії управління
Держкомзему у Долинському районі
Івано-Франківської області щодо
незаконного внесення записів в журнал
(книгу) реєстрації державних актів про
реєстрацію Державного акта на право
постійного землекористування ВАТ
«Долинська автобаза» серії ІІ-ІФ № 001054
під № 67 від 14.10.1997 року та Державного
акта на постійне землекористування МП
«Бескиди» серії ІІ-ІФ № 001054 під № 68 від
18.11.1997 року та визнати таку реєстрацію
недійсною, а також вважати, що ВАТ
«Долинська автобаза» був виданий
Державний акт на право постійного
землекористування серії ІІ-ІФ № 001471 за
№ 67 від 14.07.1997 року, а Державний акт на
право постійного землекористування МП
«Бескиди» серії ІІ -ІФ № 001054 за №68 від
11.07.1997 року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
10.01.2012 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2014 року
апеляційну скаргу Малого підприємства
«Бескиди» задоволено частково.
Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
10.01.2012 року у справі № 2а-2372/11/0970
скасовано та прийнято нову постанову,
якою позовні вимоги задоволено
частково. Визнано протиправними дії
Управління Держкомзему в Долинському
районі Івано-Франківської області щодо
включення до реєстраційного запису № 67
у книзі реєстрації державних актів на
землю за 1997 рік відомостей про
державний акт серії ІІ-ІФ№ 001054 від
14.10.1997 року, виданого ВАТ «Долинська
автобаза» в частині дати та номера
цього державного акта, та щодо
включення до реєстраційного запису № 68
у книзі реєстрації державних актів на
землю за 1997 рік відомостей про
державний акт серії ІІ-ІФ №001054 від
18.11.1997 року, виданого МП «Бескиди» в
частині дати видачі цього державного
акта. В задоволенні решти позовних
вимог було відмовлено.

29.09.2014 року на адресу апеляційного суду
надійшла заява Малого підприємства
«Бескиди» про роз'яснення постанови
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2014 року,
у якій заявник просить роз'яснити
постанову суду щодо її виконання, і
зокрема, чи зобов'язаний начальник
управління В. Тишківський організувати
внесення відповідних змін у книгу
реєстрації державних актів, яка
зберігається в архіві цієї установи.

У свої заяві директор підприємства
зазначає, що постанова Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25.06.2014 року у справі № 32788/12/9104
залишається без виконання. Відповідач
у справі - управління Держземагентства
у Долинському районі
Івано-Франківської області свою
відмову у виконання постанови суду
апеляційної інстанції мотивує тим, що
постанова від 25.06.2014 року надсилається
для відома, а не для виконання.

У зв'язку з цим 22.09.2014 року між ним, як
директором МП «Бескиди» та начальником
управління Держземагентства у
Долинському районі В. Тишківським
виник конфлікт щодо виконання цієї
постанови. Ним ставились вимоги внести
зміни у книгу реєстрації державних
актів такого змісту: «записи № 67 від
14.10.1997 року та № 68 від 18.11.1997 року
визнані протиправними постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2014 року
у справі № 32788/12/9104». Однак начальник
управління В.Тишківський категорично
відмовився вносити відповідні до
постанови суду апеляційної інстанції
зміни у книгу реєстрації державних
актів. У зв'язку з чим, просить суд
апеляційної інстанції відповідно до
ст. 170 КАС України роз'яснити виконання
рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
поданої заяви у їх сукупності, колегія
суддів вважає, що заява про роз'яснення
судового рішення не підлягає до
задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КАС України, якщо
судове рішення є незрозумілим, суд,
який його ухвалив, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Аналіз вищезазначеної норми дає
підстави для висновку про те, що
роз'яснення судового рішення за своєю
правовою суттю є одним із способів
усунення його недоліків, яке не
передбачає виправлення і
постановлення додаткового рішення цим
же судом.

Незрозумілість судового рішення
означає, що таке рішення містить
положення, які викликають суперечки
щодо його розуміння та під час
виконання.

Згідно з п.19 Постанови Пленуму ВАС
України №7 від 20.05.2013 року «Про судове
рішення в адміністративній справі» за
правовою природою роз'яснення судового
рішення є продовженням його ухвалення,
а ухвала про роз'яснення є його
складовою, тому клопотання про
роз'яснення судового рішення
розглядається у тому ж провадженні, в
якому було ухвалене судове рішення, про
роз'яснення якого ставиться питання.

В ухвалі про роз'яснення судового
рішення суд викладає більш повно та
зрозуміло ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
змінюючи при цьому суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.

Таким чином, роз'яснення полягає в тому,
що суд не повинен давати відповідь на
нові вимоги або на невирішені вимоги,
він лише пояснює положення
постановленого ним рішенням, які
нечітко сформульовані, або є
незрозумілими для заінтересованих
осіб.

У поданій заяві про роз'яснення рішення
суду не вказується, які саме труднощі
виникають при його виконанні в
примусовому порядку; натомість, із
змісту постанови суду апеляційної
інстанції убачається, що така є
зрозумілою, у ній в ясній формі
викладено вирішення заявлених
апеляційних вимог; також в
резолютивній частині постанови
відсутні умови, які б викликали спір
при виконанні рішення суду.

Право громадянина на судовий захист є
одним із основних прав, гарантованих
Конституцією України - Законом прямої
дії. Зокрема, стаття 124 Конституції
України визначає, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими особами, об'єднаннями
громадян та іншими організаціями,
громадянами та юридичними особами на
всій території України.

Конституцією України передбачено, що
всі правовідносини в нашій державі
забезпечуються судовим захистом та
кожному гарантовано право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їх
посадових і службових осіб.

Суд апеляційної інстанції звертає
увагу заявника на те, що конфлікт між
ним, як директором МП «Бескиди» та
начальником управління
Держземагентства у Долинському районі
В. Тишківським щодо виконання
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.2014 року
та відмова гр. В.Тишківського вносити
відповідні до постанови суду
апеляційної інстанції зміни у книгу
реєстрації державних актів не є
підставою для прийняття рішення про
роз'яснення, відповідно до ст. 170 КАС
України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на те, що Європейський Суд з прав людини
у своїй прецедентній практиці виходить
із того, що положення пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків.

В п. 35 Рішення Європейського суду з прав
людини в справі «Півень проти України»
Суд вказав, що право на судовий розгляд,
гарантований ст. 6 Концепції, захищає
також виконання остаточних та
обов'язкових судових рішень, які в
країні, що поважає верховенство права,
не можуть залишатися невиконаними,
завдаючи при цьому шкоди одній зі
сторін.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
рішенням суду, яке набрало чинності,
визнано протиправними дії Управління
Держкомзему в Долинському районі
Івано-Франківської області щодо
внесення помилкових даних у
реєстраційні записи щодо актів на
землю. Вказана обставина є підставою
для обов'язкового реагування
відповідною державною установою,
притягнення до відповідальності
винних осіб та внесення правильних
відомостей у реєстраційні записи актів
на землю.

Виходячи із змісту ст.170 КАС України,
колегія суддів приходить до висновку,
що у задоволенні заяви про роз'яснення
судового рішення слід відмовити із
вищевикладених підстав.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ч.3 ст.160, ст.ст.170, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И
В:

В задоволенні заяви Малого
підприємства «Бескиди» про роз'яснення
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.06.214 року у
справі за апеляційною скаргою Малого
підприємства «Бескиди» на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 10.01.2012 року
у справі за позовом Малого
підприємства «Бескиди» до управління
Держкомзему у Долинському районі
Івано-Франківської області про
визнання протиправними дій та визнання
реєстрації недійсною - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль