Справа № 539/4223/14-а
Суддя: Матвієнко В. М.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/4223/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку скороченого провадження)

24 грудня 2014 року
м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області Матвієнко В.
М. розглянувши в порядку скороченого
провадження в приміщенні Лубенського
міськрайонного суду, адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії та інвалідом 2- ї групи,
захворювання пов'язане з виконанням
обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС. Інвалідність
встановлена безстроково 05.07.2011 року.
Пенсію отримує через УПФУ в м. Лубнах та
Лубенському районі.

Згідно ч. 4 ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим по 2
групі інвалідності -8 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно ч.1 ст. 50 ЗУ "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" особам, віднесеним до 1
категорії, які є інвалідами 2 - ї групи
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі - 75% мінімальної пенсії за
віком.

У відповідності до ст.67 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", розмір
пенсії повинен збільшуватись у разі
збільшення прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, отже
перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановленого нового розміру
прожиткового мінімуму.

Разом з тим, відповідач проводить
нарахування та виплату пенсії позивачу
у розмірі встановленому постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 р. № 1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статті 8,22 Конститутції України
закріплюють принципи верховенства
права та гарантованості
конституційних прав і свобод,
забороняє при прийнятті нових законів
або внесення змін до чинних законів
звужувати зміст та обсяг існуючих прав
і свобод.

Відповідно до частини 2 роз'яснень
викладених в постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України №4 від
16.03.2012 року «Про судову практику
вирішення адміністративними судами
спорів, що виникають у зв'язку із
застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
тимчасове зупинення дії закону чи
окремих його положень не припиняє
чинності закону; після закінчення
строку, на який зупинено їх дію, ця дія
поновлюється автоматично.

Положеннями ЗУ "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не було передбачено
обмежень щодо застосування ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Лише з прийняттям Закону України від 31
липня 2014 року №1622-VII «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», який набув
чинності 16.08.2014 року, внесені зміни до
Прикінцевих положень Закону №719-VII.
Зокрема Прикінцеві положення Закону
№719-VII доповнено статтею 6-7 такого
змісту: установлено, що норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" … застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, позивач мав право на
отримання пенсії у 2014 році у розмірі не
менше, ніж 8 мінімальних пенсій за віком
та щомісячної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком по 2 групі
інвалідності, що передбачено ст.ст. 50, 54
Закону «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

За чинним законодавством розмір
мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч.1 ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає.

Ст. 99 КАС України передбачено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом свобод, прав та інтересів
особи встановлюється 6-ти місячний
строк, який якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Позивач звернувся в суд з позовом 10.12.
2014 року. Ухвалою суду від 12.12.2014 року
його позов в частині зобов'язання
відповідача провести перерахунок
пенсії за період з 01.01.2014 року по 09.06.2014
року включно було залишено без
розгляду. В іншій частині позовних
вимог провадження по справі відкрито.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок
державної пенсії та додаткової пенсії
ОСОБА_1 відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ст.
67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи із розрахунку
мінімальної пенсії за віком,
визначеного ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 10.12.2014 року по 2
групі інвалідності, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Посилання УПФ на постанову Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210
не може вважатися підставою для
обмеження такої виплати згідно ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
відповідно до статті частини четвертої
статті 9 КАС України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Лише з прийняттям Закону України від 31
липня 2014 року №1622-VII «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік», який набув
чинності 16.08.2014 року, внесені зміни до
Прикінцевих положень Закону №719-VII.
Зокрема Прикінцеві положення Закону
№719-VII доповнено статтею 6-7 такого
змісту: установлено, що норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., N 13, ст. 178 із наступними
змінами), статей 5 та 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
(Відомості Верховної Ради України, 2005
р., N 4, ст. 94 із наступними змінами),
Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення" (Відомості
Верховної Ради України, 2003 р., N 15, ст. 111
із наступними змінами), статей 14, 22, 37 та
43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., N 29, ст. 399 із наступними
змінами), пункту "ж" частини першої
статті 77 Основ законодавства України
про охорону здоров'я (Відомості
Верховної Ради України, 1993 р., N 4, ст. 19 із
наступними змінами), статей 12, 13, 14, 15 та
16 Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
(Відомості Верховної Ради України, 1993
р., N 45, ст. 425 із наступними змінами),
статті 43 Гірничого закону України
(Відомості Верховної Ради України, 1999
р., N 50, ст. 433 із наступними змінами),
статей 6 1, 6 2, 6 3 та 6 4 Закону України "Про
жертви нацистських переслідувань"
(Відомості Верховної Ради України, 2000
р., N 24, ст. 182 із наступними змінами)
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Отже, з 10.06.2014 року виплата пенсії
позивачу повинна здійснюватися в
розмірі, встановленому ЗУ «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Оскільки ухвалою Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області
позовні вимоги за період з 01.01.2014 року
по 09.06.2014 року включно залишено без
розгляду, позов підлягає задоволенню
за період з 10.06.2014 року по 02.08.2014 року.

Позивач при подачі позову як і
відповідач звільнені від оплати
судового збору, тому судовий збір слід
компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.46 Конституції України, ЗУ
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", ЗУ „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", ЗУ „Про державний бюджет
на 2014 рік" ст .ст. 99, 100, 160-163 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФ України в
м. Лубни та Лубенському районі про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії задовольнити.

Визнати неправомірними дії УПФ України
в м. Лубни та Лубенському районі щодо
виплати ОСОБА_1 з 10.06.2014 року по 02.08.2014
року пенсії в розмірі меншому, ніж це
встановлено ст. ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Зобов'язати УПФ України в м. Лубни та
Лубенському районі провести
перерахунок та виплату ОСОБА_1
державної та додаткової пенсії
відповідно до ст. ст. 50, 54 ЗУ «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та 75 % мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за період з 10.06.2014 року по
02.08.2014 року з урахуванням виплачених
сум.

Постанова суду винесена в порядку
скороченого провадження негайному
виконанню не підлягає, відповідно до п.8
ч.6 ст. 183 - 2 КАС України .

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області, шляхом подання
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Матвієнко В. М.