Справа № 815/6275/14
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6275/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Корой С.М.

секретар судового
засідання Філіппова Ю.В.

за участю сторін:

представника позивача
- Лакотош Д.В. (за довіреністю)

представника
відповідача -Бєлоусов С.А.(за
довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Німфан» до
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування наказу,
визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Німфан»
(далі - ТОВ «Німфан») до Головного
управління Міндоходів в Одеській
області (далі - ГУ Міндоходів в Одеській
області), в якому позивач просить суд
визнати протиправним наказ на
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки ГУ
Міндоходів в Одеській області від
24.10.2014 року № 1417; скасувати наказ на
проведення позапланової виїзної
перевірки ГУ Міндоходів в Одеській
області від 24.10.2014 року № 1417; визнати
дії ГУ Міндоходів в Одеській області
щодо проведення перевірки ТОВ «Німфан»
на підставі наказу від 24.10.2014 року № 1417
протиправними; визнати дії ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
складання наказу на проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки ГУ Міндоходів в Одеській
області від 24.10.2014 року № 1417
протиправними.

У своєму позові позивач зазначив, що
ним отримано копію наказу ГУ
Міндоходів в Одеській області від
24.10.2014 року № 1417 «Про проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки» за період з 01.10.2011 року по
30.09.2014 року з метою перевірки
фінансово-майнових операцій з метою
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом. Проведення такої
перевірки відповідачем вмотивовано
тим, що ТОВ «Німфан» не надало пояснень
та документального підтвердження щодо
подальшого руху отриманих державних
коштів на запит ГУ Міндоходів в
Одеській області. Однак, як зазначає
позивач, на всі запити ГУ Міндоходів в
Одеській області ним надавались
відповіді у встановлений чинним
законодавством строк, у зв'язку з чим
позивач вважає необґрунтованим
призначення позапланової перевірки
його діяльності. При цьому позивач
зауважив, що під час проведення
перевірки йому не вручено повідомлення
про проведення перевірки, що є
порушенням вимог законодавства, а в
наказі про проведення перевірки
відсутня печатка контролюючого органу,
межі перевірки та документи, які
необхідно надати до перевірки,
контрагенти, відомості за якими
підлягають підтвердженню під час
проведення перевірки. Окремо позивач
зауважив, що підтвердження руху
державних коштів відноситься до
компетенції іншого державного органу
влади - Державної фінансової інспекції
України, а мета призначеної перевірки
визначає компетенцію правоохоронних
органів в рамках кримінального
провадження. Також позивач вказав, що
будь-яких фактичних дій щодо
проведення перевірки інспекторами не
проводилось, документів з цього
приводу не складалось, тоді як позивач
не заперечував проти проведення такої
перевірки, у зв'язку з чим позивач не
вбачає за можливе встановлення факту
проведення стосовно нього
вищезазначеної перевірки.

Відповідач надав до суду заперечення
(а.с.98-102), в яких зазначив, що на його
адресу надійшов лист прокуратури
Одеської області щодо виявлення нею
під час здійснення нагляду за
додержанням і застосуванням законів
органами державної виконавчої влади,
органами місцевого самоврядування,
підприємствами, установами та
організаціями у бюджетній сфері факту
надання субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам на здійснення
заходів щодо соціально-економічного
розвитку окремих територій, внаслідок
отримання яких профінансовано
будівництво окремих об'єктів, по яких
замовником виступало управління
капітального будівництва Іллічівської
міської ради, однак, роботи не виконано
у повному обсязі. Відповідач в
установленому законодавством порядку
звернувся до ТОВ «Німфан» із запитом
про надання інформації та копій
документів, які підтверджують
фінансово-господарські відносини
підприємства з управлінням
капітального будівництва Іллічівської
міської ради, однак, у наданні
відповідної інформації позивачем
відмовлено. Така інформація також не
надана відповідачеві й після
направлення повторного запиту, в якому
уточнено перелік документів, які мають
бути надані до контролюючого органу.
Оскільки позивачем не надано відповіді
на запит контролюючого органу
відповідно до вимог пп. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78
Податкового кодексу України
відповідачем видано наказ про
проведення позапланової перевірки,
копія якого пред'явлена директору ТОВ
«Німфан» до перевірки. Втім, як
стверджує відповідач, останній
відмовився розписатися у направленнях
на перевірки та фактично відмовився
від допуску посадових осіб до
перевірки, про що посадовими особами
складено відповідний акт.

Ознайомившись із наданими до суду
запереченнями відповідача позивач
надав додаткові письмові пояснення у
справі (а.с.113-117), в яких зазначив, що ним
не порушено вимог пп. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України, оскільки
ним своєчасно надавались відповіді на
запити контролюючого органу, а також
окремо наголосив, що запити складені із
порушенням норм чинного законодавства,
зокрема, у них відсутні контактні дані,
які дозволяють ідентифікувати орган,
який надіслав такий запит, відсутні
печатка контролюючого органу та запити
підписані невідомими особами. Крім
того позивач звернув увагу суду, що акт
про відмову від допущення до
проведення перевірки, який наданий до
суду відповідачем, складений 01.11.2014
року у вихідний день, тоді як перевірка
відбулась 03.11.2014 року, а також наголосив
на тому, що наказ на проведення
перевірки підписаний головою комісії з
реорганізації ГУ Міндоходів в Одеській
області, що, на його думку, ставить під
сумнів наявність у такої особи
повноважень щодо призначення
перевірок контролюючим органом.

Відповідач також надав додаткові
пояснення від 19.12.2014 року №б/н (а.с.128-130),
у яких зазначив, що на момент видачі
оскаржуваного наказу на проведення
перевірки ГУ Міндоходів в Одеській
області мало повноваження щодо
проведення перевірок платників
податків, оскільки реорганізацію ГУ
Міндоходів в Одеській області
розпочато 17.09.2014 року та станом на
поточну дату до Єдиного держаного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи ГУ
Міндоходів в Одеській області не
внесено та процес реорганізації не
завершено. Стосовно тверджень позивача
щодо віднесення повноважень стосовно
перевірки фінансово-майнових операцій
з метою запобігання та протидії
легалізації доходів, одержаних
злочинним шляхом, до виключної
компетенції податкової міліції або
інших силових структур в рамках
кримінального провадження, відповідач
зауважив, що відповідно до п.3 Положення
про ГУ Міндоходів в Одеській області,
затвердженого наказом Міністерства
доходів і зборів України від 17.04.2013 року
№57, одним із основних завдань ГУ
Міндоходів в Одеській області, зокрема,
є вжиття заходів для виявлення, аналізу
та перевірки фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом або фінансування
тероризму. Відповідач зазначає, що саме
03.11.2014 року, а не 01.11.2014 року як стверджує
позивач, на підставі наказу та
направлень на проведення перевірки
посадовими особами відповідача
здійснено виїзд для проведення
перевірки ТОВ «Німфан». І саме 03.11.2014
року відповідачем було складено акт
про відмову від допущення до
проведення перевірки посадовими
особами ТОВ «Німфан», де також
зазначено про відмову посадових осіб
позивача розписатися у направленнях.
Стосовно відсутності на оскаржуваному
наказі гербової печатки, відповідач
посилається на п.2.3.47 Типової
інструкції діловодства у
територіальних органах державної
податкової служби України,
затвердженої наказом ДПС України 12.06.2012
року №500, перелік документів, підписи
на яких необхідно скріплювати
печаткою, визначається в ДПС на
підставі нормативно-правових актів та
Примірного переліку документів,
підписи на яких скріплюються гербовою
печаткою, який є додатком до
Інструкції. Необхідність скріплення
печаткою наказів на проведення
перевірки зазначеною Інструкцією не
передбачено.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги та
обґрунтування адміністративного
позову у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог,
посилаючись на доводи, викладені ним у
запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в
судове засідання, дослідивши доводи
адміністративного позову, заперечень
проти нього, пояснення сторін, наявні
матеріали справи та обставини, якими
обґрунтовуються вимоги, докази, якими
вони підтверджуються, встановив
наступне.

На адресу ДПС в Одеській області
надійшов лист прокуратури Одеської
області від 21.03.2013 року вх.№07/1/1-997вих13
(а.с.89-90) щодо виявлення нею під час
здійснення нагляду за додержанням і
застосуванням законів органами
державної виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами та
організаціями у бюджетній сфері факту
надання субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам на здійснення
заходів щодо соціально-економічного
розвитку окремих територій, внаслідок
отримання яких профінансовано
будівництво окремих об'єктів, по яких
замовником виступало управління
капітального будівництва Іллічівської
міської ради, однак, роботи не виконано
у повному обсязі.

Судом встановлено, що в.о. голови ДПС в
Одеській області направлено на адресу
позивача лист від 28.03.2013 року за
вих.№699/10/16-3005 (а.с.58,94) про надання
інформації, відповідно до якого на
підставі пп. 20.1.6 п. 20.1. ст. 20 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2756-VI
(зі змінами та доповненнями) (далі -
Податковий кодекс України) зобов'язано
позивача у 10-денний строк надати копії
документів на підтвердження
фінансово-господарських відносин з
управлінням капітального будівництва
Іллічівської міської ради в частині
улаштування сходів з архітектурним
комплексом споруд в прибережній зоні
берегоукріплення від центральної алеї
парку Приморський на загальну суму 2000000
грн..

Листами від 08.04.2013 року №08/04/13, від 29.04.2013
року №29/04/13 (а.с.59,60) позивач повідомив,
що в порушення п.73.3 ст.73 Податкового
кодексу України, п.14 Постанови Кабінету
Міністрів України від 27.12.2010 року №1245
"Про затвердження Порядку періодичного
подання інформації органами державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом" у запиті про
надання інформації відсутні підстави
для надання інформації, не визначено
період, за який необхідно надати
інформацію.

20.06.2013 року №101/ 10/15-32-16-0207, №102/10/15-32-16-0207
(а.с.61,64) ГУ Міндоходів в Одеській
області направлено на адресу позивача
повторні запити про надання
інформації. Відповідно до зазначених
запитів на підставі пп. 20.1.6 п. 20.1. ст. 20,
абзацу 6) пп.73.3 ст.73, п.85.8 ст.85
Податкового кодексу України
зобов'язано позивача у 10-денний строк
надати копії документів на
підтвердження фінансово-господарських
відносин з управлінням капітального
будівництва Іллічівської міської ради
за період з 01.01.2011 року по 15.05.2013 року
щодо виконання робіт з реконструкції
території гімназії №1 з будівництвом
виховного комплексу початкової школи
та гімназії у м. Іллічівську.

Відповідь була надана листами від
05.07.2013 року №05/07/13, №06/07/13 (а.с.62-63,65-66).

Позивач зазначив, що запити про надання
інформації не містять жодної підстави
для витребування інформації та
документів, передбачених п.73.3 ст.73
Податкового кодексу України. Крім того,
як на підставу відповідач посилається
на п.85.8 ст.85 Податкового кодексу
України, положення якої передбачають
відповідний обов'язок платника
податків щодо надання документів під
час проведення перевірки.

Відповідно до вимог пп. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України у зв'язку з
ненаданням ТОВ «Німфан» пояснень та
документального підтвердження щодо
подальшого руху отриманих державних
коштів головою комісії з реорганізації
ГУ Міндоходів в Одеській області було
видано наказ від 24.10.2014 року №1417
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки (а.с.10) ТОВ
«Німфан», , за період з
01.10.2011 року по 30.09.2014 року з метою
перевірки фінансово- майнових операцій
з метою запобігання та протидії
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом.

Судом встановлено, що на підставі пп.
78.1.1. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу
України та наказу від 24.10.2014 року №1417
про проведення позапланової виїзної
документальної перевірки ГУ
Міндоходів в Одеській області були
видані направлення на перевірку від
29.10.2014 року №64/16-02, №63/16-02 (а.с.94,95).

03.11.2014 року на підставі вищезазначеного
наказу та направлень на проведення
перевірки начальником аналізу
сумнівних операцій управління
боротьби з відмиванням доходів,
одержаних злочинним шляхом ГУ
Міндоходів в Одеській області ОСОБА_3
та головним державним ревізором -
інспектором відділу аналізу сумнівних
операцій управління боротьби з
відмиванням доходів, одержаних
злочинним шляхом ГУ Міндоходів в
Одеській області ОСОБА_4 пред'явлено
директору ТОВ «Німфан» ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 наказ від 24.10.2014 року №1417 та
направлення на проведення перевірки.

Як зазначає відповідач у своїх
запереченнях, позивач, ознайомившись з
наказом на проведення перевірки, після
його отримання відмовився розписатися
у направленнях на перевірку та
фактично відмовилися від допуску
посадових осіб контролюючого органу до
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки. На підставі
чого посадовими особами ГУ Міндоходів
в Одеській області було складено акт
про відмову від допущення до
проведення перевірки посадовими
особами ТОВ «Німфан» (а.с.97).

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
проводити перевірки і звірки платників
податків (крім Національного банку
України), у тому числі після проведення
процедур митного контролю та/або
митного оформлення.

Згідно з п. 75.1, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також отриманих в
установленому законодавством порядку
контролюючим органом документів та
податкової інформації, у тому числі за
результатами перевірок інших
платників податків.

Порядок проведення документальних
позапланових перевірок передбачений
ст. 78 Податкового кодексу України.

Документальна позапланова виїзна
перевірка здійснюється за наявності
хоча б однієї з обставин, визначених у
п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Так, згідно п.п.78.1.1. п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України така
перевірка проводиться за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит контролюючого органу
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

Відповідно п.п. 78.4, 78.5 ст. 78 Податкового
кодексу України про проведення
документальної позапланової перевірки
керівник органу державної податкової
служби приймає рішення, яке
оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.

Пунктом 78.5 ст. 78 Податкового кодексу
України передбачено, що допуск
посадових осіб контролюючих органів до
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
здійснюється згідно із ст. 81 цього
кодексу.

Відповідно до п. 81.1. ст. 81 Податкового
кодексу України посадові особи
контролюючого органу мають право
приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу; копії наказу про
проведення перевірки; службового
посвідчення осіб, які зазначені в
направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб контролюючого органу
до проведення документальної виїзної
або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами контролюючого органу
складається акт, який засвідчує факт
відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Згідно з п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу
України у разі відмови платника
податків та/або посадових (службових)
осіб платника податків (його
представників або осіб, які фактично
проводять розрахункові операції) у
допуску посадових (службових) осіб
контролюючого органу до проведення
перевірки складається акт, який
засвідчує факт відмови.

В оскаржуваному наказі не наведено
обставину, яка може слугувати правовою
підставою для винесення даного наказу.
В наказі міститься посилання на п.п.78.1.1.
п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Разом з тим, як вбачається із запитів
про надання інформації, податковий
орган звертається з вимогою про
надання інформації на підставі п.73.3
ст.73, п.85.8 ст.85 Податкового кодексу
України.

Відповідно до положень п.85.8 ст.85
Податкового кодексу України посадова
(службова) особа контролюючого органу,
яка проводить перевірку, у випадках,
передбачених цим Кодексом, має право
отримувати від платника податків або
його законних представників копії
документів, що належать до предмета
перевірки. Такі копії повинні бути
засвідчені підписом платника податків
або його посадової особи та скріплені
печаткою (за наявності).

Тобто, вищезазначена норма передбачає
право податкового органу на отримання
інформації від платника податку саме
під час проведення перевірки, а не до її
проведення.

Суд також звертає увагу, що у запитах
контролюючого органу містяться
розбіжності, а саме: у запиті від 28.03.2013
року за вих.№699/10/16-3005 (а.с.58,94) про
надання інформації, зобов'язано
позивача надати копії документів на
підтвердження фінансово-господарських
відносин з управлінням капітального
будівництва Іллічівської міської ради
в частині улаштування сходів з
архітектурним комплексом споруд в
прибережній зоні берегоукріплення від
центральної алеї парку Приморський на
загальну суму 2000000 грн..

У запиті від 20.06.2013 року №101/ 10/15-32-16-0207,
№102/10/15-32-16-0207 (а.с.61,64) ГУ Міндоходів в
Одеській області зобов'язало позивача
надати копії документів на
підтвердження фінансово-господарських
відносин з управлінням капітального
будівництва Іллічівської міської ради
за період з 01.01.2011 року по 15.05.2013 року
щодо виконання робіт з реконструкції
території гімназії №1 з будівництвом
виховного комплексу початкової школи
та гімназії у м. Іллічівську.

У зазначених запитах податковий орган
зазначає період, за який перевіряються
фінансово-господарські відносини
позивача, з 01.01.2011 року по 15.05.2013 року.
Разом з тим, з оскаржуваного наказу
вбачається, що перевірка призначена за
період з 01.10.2011 року по 30.09.2014 року.

Суд зауважує, що запити податкового
органу датовані ще 2013 роком, проте
оскаржуваний наказ прийнятий
відповідачем 24.10.2014 року. Незважаючи на
те що, нормами діючого законодавства не
встановлений граничний строк для
призначення документальної
позапланової виїзної перевірки з
підстав, визначених п.п. 78.1.1 п.78.1 ст. 78
Податкового кодексу України, проте
відповідач у своїх запереченнях не
обґрунтував причини прийняття наказу
про призначення перевірки через такий
довготривалий період.

Відповідно до положень п.73.3 ст. 73
Податкового кодексу України у разі
коли запит складено з порушенням вимог,
викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит.

Отже, суд приходить до висновку, що
запити про надання інформації, які були
направленні позивачу для виконання, не
відповідають вимогам Податкового
кодексу України.

З вищенаведеного вбачається, що у
податкового органу відсутні підстави,
визначені п. 78.1 ст. 78 Податкового
кодексу України для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на положення Типової
інструкції діловодства у
територіальних органах державної
податкової служби України,
затвердженої наказом ДПС України 12.06.2012
року №500, відповідно до п.2.3.47 якої
визначено перелік документів, підписи
на яких необхідно скріплювати
печаткою, визначається в ДПС на
підставі нормативно-правових актів та
Примірного переліку документів,
підписи на яких скріплюються гербовою
печаткою, який є додатком до
Інструкції. Необхідність скріплення
печаткою наказів на проведення
перевірки зазначеною Інструкцією не
передбачено.

Зазначений нормативний акт є актом
локальної дії і передбачений для
внутрішнього використання.

Відповіднодо п.42.1 ст. 42 Податкового
кодексу України податкові
повідомлення-рішення, податкові вимоги
або інші документи, адресовані
контролюючим органом платнику
податків, повинні бути складені у
письмовій формі, відповідним чином
підписані та у випадках, передбачених
законодавством, завірені печаткою
такого контролюючого органу.

Документи, які надсилаються
контролюючими органами платникам
податків повинні мати або письмову
форму, або електронну форму. Наявність
таких реквізитів як підпис, що включає
особистий підпис, прізвище та ініціали
посадової особи, і печатка надає
документу юридичної сили та
підтверджує відповідальність
посадової особи контролюючого органу
за його зміст. Право підпису мають
посадові особи контролюючих органів,
на які відповідно до
нормативно-правових актів покладено
такий обов'язок - це керівник чи
заступник керівника служби, або
відповідно до внутрішніх документів
служб - керівник відповідного
структурного підрозділу, його
заступник, або інші особи, згідно з
посадовими обов'язками.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що наказ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
24.10.2014 року № 1417 «Про проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки» оформлений з порушенням
п.42.1 ст. 42 Податкового кодексу України.

Суд також зазначає, що з наданих до
суду копій документів судом
вбачається, що позивачу було вручено
наказ про проведення перевірки на
ознайомлення 03.11.2014 року, про що
свідчить підпис директора ТОВ «Німфан»
ОСОБА_5 на документі.

Разом з тим, у наданих до суду копіях
направлень на перевірку відсутня
відмітка про вручення (а.с.94,95,133,134), крім
того не можливо встановити зміст
відтиску печатки.

Суд критично оцінює твердження
відповідача щодо відмови посадових
осіб відобразити свій підпис у
направленнях на перевірку, оскільки
відповідач не надав належних доказів
зазначених обставин.

Посадовими особами податкового органу
було складено акт про відмову від
допущення до проведення перевірки
посадовими особами позивача (а.с.97,132)
від 03.11.2014 року №87/15-32-16-02, який
засвідчує лише фактичну відмову
посадових осіб позивача допустити
перевіряючи до проведення перевірки.

Діючим податковим законодавством
передбачено складання окремого акту
про відмову від підпису у направленні
на перевірку.

Так, відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового
кодексу України при пред'явленні
направлення платнику податків та/або
посадовим (службовим) особам платника
податків (його представникам або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) такі особи
розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення. У разі відмови платника
податків та/або посадових (службових)
осіб платника податків (його
представників або осіб, які фактично
проводять розрахункові операції)
розписатися у направленні на перевірку
посадовими (службовими) особами
контролюючого органу складається акт,
який засвідчує факт відмови. У такому
випадку акт про відмову від підпису у
направленні на перевірку є підставою
для початку проведення такої
перевірки.

Отже, суд зазначає, що відповідач не
надав належних доказів пред'явлення чи
направлення платнику податків
направлення на перевірку або відмови
останнього від підпису в направленнях
на перевірку при їх врученні, що
відповідно до п.81.1 ст. 81 Податкового
кодексу України є підставою для
недопущення посадових (службових) осіб
контролюючого органу до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Суд критично ставиться до позиції
відповідача щодо наявності у ГУ
Міндоходів в Одеській області
повноважень щодо призначення
проведення перевірок станом на 24.10.2014
року. Оскільки 17.09.2014 року до Єдиного
державного реєстру внесено запис про
Головне управління ДФС в Одеській
області.

Разом з тим, Постановою Кабінету
Міністрів України від 21.05.2014 року №160
"Про утворення Державної фіскальної
служби" утворено Державну фіскальну
службу, як центральний орган
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується та координується
Кабінетом Міністрів України,
реорганізувавши Міністерство доходів
і зборів шляхом перетворення. Наказом
Державної фіскальної служба України
від 18.07.2014 року №2 "Про початок
діяльності Державної фіскальної
служби України", у зв'язку із
розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 17.07.2014 року № 651-р "Питання
Державної фіскальної служби" та
керуючись Положенням про Державну
фіскальну службу України, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.05.2014 року № 236, зокрема п. 6
зобов'язано: територіальним органам
Міндоходів забезпечити виконання
функцій та завдань Міндоходів, що
перейшли до ДФС. Кабінет Міністрів
України Постановою від 06.08.2014 року № 311
"Про утворення територіальних органів
Державної фіскальної служби та
визнання такими, що втратили чинність,
деяких актів Кабінету Міністрів
України", утворив, як юридичні особи
публічного права територіальні органи
Державної фіскальної служби за
переліком згідно з додатком. Крім того,
уряд доручив реорганізувати
територіальні органи Міністерства
доходів і зборів шляхом їх приєднання
до відповідних територіальних органів
ДФС.

Згідно з вимогами ст. 86 КАС України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Оцінивши у взаємному зв'язку наявні у
матеріалах справи докази, враховуючи,
що відповідачем у справі не
підтверджено належними та допустимими
доказами правомірність дій щодо
прийняття наказу ГУ Міндоходів в
Одеській області на проведення
позапланової виїзної перевірки від
24.10.2014 року № 1417 ТОВ «Німфан», суд
вважає протиправним і таким, що не
відповідає вимогам чинного
законодавства наказ на проведення
позапланової виїзної перевірки від
24.10.2014 року № 1417.

Оскільки сторонами не було надано
відповідних доказів проведення
перевірки позивача, під час судового
розгляду справи судом не встановлено
факту проведення перевірки, отже
позовна вимога щодо визнання дій ГУ
Міндоходів в Одеській області щодо
проведення перевірки ТОВ «Німфан» на
підставі наказу від 24.10.2014 року № 1417 є
безпідставною і не підлягає
задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись
приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, суд
вважає, що вимоги позивача є частково
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в частині
визнання протиправним та скасування
наказу на проведення позапланової
виїзної документальної перевірки
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 24.10.2014 року №1471;
визнання протиправними дій Головного
управління Міндоходів в Одеській
області щодо складання наказу на
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 24.10.2014 року №1471.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163,
167, 186, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Німфан»
до Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправними дій щодо проведення
перевірки, складання наказу від 24.10.2014
року №1471; скасування наказу від 24.10.2014
року №1471 - задовольнити частково

Визнати протиправним та скасувати
наказ на проведення позапланової
виїзної документальної перевірки
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 24.10.2014 року №1471.

Визнати протиправними дії Головного
управління Міндоходів в Одеській
області щодо складання наказу на
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 24.10.2014 року №1471.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 КАС України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею
30.12.2014 року.

Суддя
С.М. Корой

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Німфан»
до Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправними дій щодо проведення
перевірки, складання наказу від 24.10.2014
року №1471; скасування наказу від 24.10.2014
року №1471 - задовольнити частково

Визнати протиправним та скасувати
наказ на проведення позапланової
виїзної документальної перевірки
Головного управління Міндоходів в
Одеській області від 24.10.2014 року №1471.

Визнати протиправними дії Головного
управління Міндоходів в Одеській
області щодо складання наказу на
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 24.10.2014 року №1471.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 КАС України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через Одеський окружний
адміністративний суд шляхом подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний суддею
30.12.2014 року.

Суддя
С.М. Корой

30 грудня 2014 року