Справа № 2а-11128/11/2670
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/40678/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач),
Весельської Т.Ф., Лиски Т.О.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Міністра юстиції
України Лавриновича Олександра
Володимировича, Міністерства юстиції
України, Державної реєстраційної
служби України, Державної
казначейської служби України про
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2011 року позивачі звернулися до
суду із вказаним позовом, в якому
просили:

- визнати дії та бездіяльність Міністра
юстиції України і Міністерства юстиції
України протиправними;

- зобов'язати відповідачів анулювати і
знищити свідоцтво про смерть їх
рідного батька ОСОБА_7, серії НОМЕР_1,
актовий запис №218 від 08.09.2010 року з
незавіреними виправленнями, оскільки
це свідоцтво недійсне; надати про це
позивачам офіційний документ і негайно
видати оформлене належним чином
свідоцтво про смерть інваліда 1 групи,
особи, постраждалої від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1 категорії;
надати позивачам допомогу на поховання
та належні соціальні виплати, оскільки
для отримання повторного свідоцтва
немає правових підстав;

- зобов'язати відповідачів внести до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про смерть правильне
місце смерті ОСОБА_7, який помер у
терапевтичному відділені стаціонару
Вишгородської центральної районної
лікарні;

- зобов'язати відповідачів внести до
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про смерть те, що ОСОБА_7
є інвалідом 1 групи та особою,
постраждалою від наслідків
Чорнобильської катастрофи 1 категорії,
а також внести ці відомості у витяг з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про смерть для
отримання допомоги на поховання;

- надати позивачам для ознайомлення
документи, які керівник органу
реєстрації актів цивільного стану
ОСОБА_8 вимусила підписати ОСОБА_4,
використовуючи його психофізичний
стан, який виник в результаті смерті
батька;

- надати позивачам інформацію про те, на
якій підставі і якого числа відділом
РАЦС Вишгородського РУ юстиції
Київської області в УПЗНС
Вишгородського району Київської
області було надано відомості про
зняття пільги ОСОБА_7;

- компенсувати позивачам фінансові
витрати, пов'язані зі зверненням з
приводу вказаних порушень, а також
завдану моральну шкоду, розмір якої
просили встановити судом.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 січня 2012 року, яку залишено без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивачі,
посилаючись на порушення судами першої
і апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати рішення цих судів і
прийняти нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 08 вересня 2010 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Вишгородського
районного управління юстиції
Київської області (далі - відділ РАЦС)
проведено державну реєстрацію смерті
громадянина ОСОБА_7, про що складено
актовий запис №218 та видано свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1, а також
сформовано витяг з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
смерть громадянина ОСОБА_7 (серія РВ
№706871).

До актового запису та свідоцтва про
смерть не внесено інформацію щодо
місця смерті померлого. В лікарському
свідоцтві про смерть громадянина
ОСОБА_7 начальником відділу РАЦС
доповнено графу 7 «Місце смерті»
актового запису такими даними:
«Україна, Київська область, м.
Вишгород». Дане свідоцтво про смерть
було доповнено друкарським способом
інформацією аналогічного змісту, однак
без належного застереження.

Не погоджуючись з цими діями
начальника відділу РАЦС та з інших
питань, позивачі звернулися до
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини, Кабінету Міністрів
України, Міністра юстиції України,
прокуратури Київської області,
Головного управління юстиції у
Київській області.

Статтею 19 Закону України «Про державну
реєстрацію актів цивільного стану»
передбачено, що свідоцтво про смерть
повторно видається другому з подружжя
та близьким родичам померлого на
підставі їх заяви та представникові
органу опіки і піклування у разі
виконання ним повноважень з опіки та
піклування стосовно осіб, які мають
право на отримання такого свідоцтва.

Відповідно до пунктів 5.1.- 5.3 Положення
про порядок постачання, зберігання,
обліку та звітності, витрачання
спеціальних бланків документів
інформаційної системи Міністерства
юстиції України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 14
липня 2004 року №67/5, недійсними бланками
вважаються: зіпсовані (при
виготовленні документа), дефектні
(через відсутність або пошкодження
захисної сітки, друкованого тексту,
водяних знаків, серій або номерів на
бланках, наявність дубльованих номерів
тощо), відсутні (що виявлено при
розкритті пачки), утрачені та
викрадені.

Про виявлення дефектних та відсутніх
бланків суб'єкти складають акт та
надсилають про це письмове
повідомлення до Держінформ'юсту чи
його філії.

Суб'єкти знищують зіпсовані, дефектні
бланки самостійно, про що складається
акт у двох примірниках. Один примірник
акта надсилається на адресу
Держінформ'юсту.

З матеріалів проведеної прокуратурою
Київської області за зверненнями
позивачів перевірки вбачається, що в
ході роздрукування свідоцтва про
смерть Вишгородським відділом ДРАЦСу в
системі «ДРАЦСГ» стався збій: у
свідоцтві про смерть та витязі з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про смерть залишалась
незаповненою графа щодо місця смерті
громадянина ОСОБА_7, яку посадовою
особою заповнено друкарським способом.
Від отримання повторного свідоцтва про
смерть ОСОБА_4 відмовився. Свої підписи
він поставив у журналі за отримання
свідоцтва та витягу про смерть батька.

ОСОБА_4 запрошувався до Головного
управління та відділу РАЦС для
вирішення питання щодо анулювання
свідоцтва про смерть ОСОБА_7 серії
НОМЕР_1 та видачі нового свідоцтва,
однак позитивної відповіді на це з боку
позивачів не було. В той же час
вирішення питання стосовно заміни
свідоцтва про смерть ОСОБА_7 можливо
лише шляхом звернення позивачів
безпосередньо до відділу РАЦС.

Відповідно до п. 2.2.3. Інструкції з
ведення Державного реєстру цивільного
стану громадян, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.08.2007 №1064, запис у Реєстрі про
смерть повинен містити, окрім іншого,
відомості про місце смерті померлого
(держава, область, район, місто/селище
(село)).

Чинними нормативно-правовими актами не
передбачено внесення інформації про
безпосереднє місце смерті особи
(поштова адреса будинку, назва закладу
охорони здоров'я тощо) до актового
запису про смерть та/або свідоцтва про
смерть, які оформляються відділами
державної реєстрації актів цивільного
стану згідно з формами, що затверджені
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.11.2010 року №1025.

При цьому жодним нормативним
документом не передбачається внесення
до актового запису (свідоцтва) про
смерть інформації про найменування
лікарні або іншого закладу, в якому
померла особа.

Не ґрунтується на вимогах
законодавства і вимога позивачів щодо
зобов'язання відповідачів прийняти
міри стосовно внесення до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та до витягу з цього реєстру
інформації про те, що померлий був
інвалідом І групи та відноситься до
осіб, які постраждали від наслідків
аварії на ЧАЕС І категорії.

Форма витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
смерть для отримання допомоги на
поховання викладена в додатку 16 до
Інструкції з ведення Державного
реєстру цивільного стану громадян. Ця
форма не передбачає внесення до витягу
з реєстру будь-якої інформації про
особу померлого, окрім прізвища,
власного імені та по-батькові, дати і
місця смерті.

Таким чином, посадові особи органів
державної реєстрації актів цивільного
стану громадян не уповноважені
заносити до реєстру (до витягу з
реєстру) інформацію, що не передбачена
актами діючого законодавства України.

Згідно пункту 1.2. Порядку передання
відділами реєстрації актів цивільного
стану органам праці та соціального
захисту населення інформації про
громадян, які померли, затвердженого
спільним наказом Міністерства праці та
соціальної політики України і
Міністерства юстиції України від 18.05.2006
року №188/43/5, (далі - Порядок №188/43/5),
відділи реєстрації актів цивільного
стану передають інформацію про
громадян, які померли, у вигляді
повідомлення про громадян, які померли
за відповідний період, для зняття з
обліку в Єдиному державному
автоматизованому реєстрі осіб, які
мають право на пільги (додаток 1) та у
вигляді файлу даних на електронних
носіях інформації (дискетах) за
структурою, визначеною у розділі 4
Порядку №188/43/5, та його друкованої
копії.

Пунктом 2.1 Порядку №188/43/5 встановлено,
що порядок передання такої інформації,
а також форму повідомлення про
громадян, які померли за відповідний
період, для зняття з обліку в Єдиному
державному автоматизованому реєстрі
осіб, які мають право на пільги.

На виконання Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», постанови Кабінету
Міністрів України від 29.01.2003 року № 117
«Про Єдиний державний автоматизований
реєстр осіб, які мають право на пільги»
та відповідно до Порядку №188/43/5
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Вишгородського
районного управління юстиції
Київської області направлено на адресу
управління Пенсійного фонду України у
Вишгородському районі Київської
області відомості про громадян, які
померли за період з 01.09.2010 року по 10.09.2010
року, із включенням до неї інформації
відносно ОСОБА_7, а також повідомлено
управління праці та соціального
захисту населення Вишгородської
районної державної адміністрації про
громадян, які померли за вересень 2010
року, для зняття з обліку в Єдиному
державному автоматизованому реєстру
осіб, які мають право на пільги.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів першої та апеляційної
інстанцій про відсутність підстав для
задоволення позову, оскільки
протиправність в діяннях відповідачів
по відношенню до позивачів не доведена,
а тому ці суди дійшли обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зроблених
судами попередніх інстанцій висновків
не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 06 січня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 квітня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.Ф. Весельська

Т.О. Лиска