Справа № 221/2974/14-а
Суддя: Гальченко І. В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2011 року
м.Волноваха

Волноваський районний суд, Донецької
області

у складі: головуючого - судді Гальченко
І.В.

при секретарі - Сєрих І.С.

за участі представника
відповідача Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов*язання
нарахувати недоплачену суму
щомісячної державної соціальної
допомоги «Дітям - війни», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 22.07.2014року звернувся з цим
позовом до відповідача, в якому просить
визнати неправомірними дії
відповідача та зобов*язати відповідача
нарахувати на його користь недоплачену
щомісячну державну соціальну допомогу,
як дитині війни, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що відповідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» дітям війни пенсії підвищуються
щомісячно на 30% мінімальної пенсії за
віком. Але йому така надбавка у 2014 році
не виплачувалась. Просить прийняти
рішення, яким зобов*язати відповідача
нарахувати йому доплату до пенсії за
період з 01.01.2014р. (а.с.1).

Позивач подав суду заяву про розгляд
справи у його відсутність, на
задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
просила суд застосувати строк позовної
давності у шість місяців, показала
суду, що позивачка до них із заявою про
нарахування вказаних виплат не
зверталась, крім того вважає, що у
даному випадку відсутній
публічно-правовий спір між сторонами.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Так, судом встановлені обставини, які
підтверджуються такими доказами.

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, має
правовий статус дитини війни, що
підтверджується копією посвідчення,
наявною в матеріалах справи /а.с.3/.

Відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», який
встановлює правовий статус дітей війни
і визначає основи їх соціального
захисту та гарантує їх соціальну
захищеність шляхом надання пільг і
державної соціальної підтримки, дитина
війни - це особа, яка є громадянином
України та якій на час закінчення
Другої Світової війни (02 вересня 1945
року) було менше 18-ти років.

Згідно цього ж Закону дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Водночас ст.7 цього закону передбачено,
що фінансове забезпечення соціальних
гарантій, передбачених зазначеним
законом, здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету України.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2011рік" №3491-У1 від 14.06.2011року
встановлено що в 2011році норми і
положення ст..6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовується в порядку і розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявності
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011рік.
Тобто визначення порядку та розмірів
виплат вказаній категорії громадян
було делеговано КМ України.

На виконання п. 7 даного Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 06.07.2011 року № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" (була чинною з
23.07.2011 року по 31.12.2011 року), якою
визначені, у тому числі, розміри
надбавок, передбачені статтею 6 Закону
№ 2195, а саме: до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
підвищення проводиться у розмірі 49,8
грн.

Відповідно до прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та Закону України
"Про Державний бюджет України на 2013 рік"
встановлено, що норми і положення статі
5 і 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» застосовуються в
порядку і розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України і бюджету
Пенсійного фонду України на 2012 рік та
2013 рік.

28 грудня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято постанову № 1381
«Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верст
населення». Пунктом 4 цієї постанови (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних відносин) встановлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
і &с]иоІ:І Іро жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачусгься замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

25 січня 2012 року Конституційним Судом
України прийнято рішення у справі № 3-
рп/2012 за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
статті 1, частин першої, другої, третьої
стаггі 95, частини другої статті 96,
пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої
статті 124, частини першої етапі 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України, пункту 2 частини першої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з окремими положеннями
Конституції України (далі - Рішення).

Резолютивною частиною Рішення
встановлено, що:

Однією з ознак України як соціальної
держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

У мотивувальній частині Рішення, яке є
обов'язковим до виконання, зазначено,
що нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.

Згідно з частиною сьомою статті 20
Бюджетного кодексу України за
бюджетними програмами, здійснення
заходів за якими потребує
нормативно-правового визначення
механізму використання бюджет них
коштів, головні розпорядники коштів
державного бюджету розробляють
проекти порядків використання коштів
державного бюджету га забезпечують їх
затвердження у терміни, визначені
Кабінетом Міністрів України. За
рішенням Кабінету Міністрів України
порядки використання коштів
державного бюджету затверджуються
Кабінетом Міністрів України або
головним розпорядником коштів
державного бюджету за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
бюджетної політики.

Колегія суддів зазначає, що посилання
позивача на той факт, що у 2014 році
постанова Кабінету Міністрів України
№ 1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верст
населення» (далі - постанова № 1381)
суперечить Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
частині розміру підвищення до пенсії
дітям війни, є хибним.

В преамбулі постанови № 1381 було
зазначено: «з метою здійснення у 2012
році заходів поетапного до 2015 року
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верст населення»,
тобто, дія даної постанови була
розрахована на певний проміжок часу.

Законом України № 1165 від 27.03.2014 року
«Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014
рік", який набрав чинності з 03.04.2014 року,
розділ «Прикінцеві положення» був
доповнений п. 7, що надав Кабінету
Міністрів України» право:

за результатами щоквартального
виконання Державного бюджету України у
2014 році вносити пропозиції щодо
підвищення соціальних стандартів та їх
фінансового забезпечення;

за результатами вжитих заходів щодо
забезпечення позитивних зрушень у
розвитку економіки у першому півріччі
2014 року внести пропозиції щодо
відновлення обсягів видатків на
виконання першочергових соціальних та
економічних програм з урахуванням
затверджених Кабінетом Міністрів
України державних цільових програм;

привести свої нормативно-правові акти
у відповідність із цим Законом.

На виконання делегованих повноважень
Кабінет Міністрів України з 24.04.2014року
запровадив у дію постанову № 112 «Про
внесення змін до деяких постанов
Кабінету міністрів України з питань
пенсійного забезпечення», якою вніс
зміни до постанови № 1381.

Цими змінами було уточнено часові межи
застосування постанови і визначений
розмір доплати до пенсії соціальній
категорії «діти війни».

Крім того, Законом України від 31 липня
2014 року № 1622-18 «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік», який набрав
чинності з 03.08.2014 року, розділ
«Прикінцеві положення» доповнений
пунктом 6-7, яким серед іншого
установлено, що з 1 січня 2014 року норми і
положення статей 5 та 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином, пенсійним органом
правомірно було проведено нарахування
доплати позивачу як «дитині війни» у
розмірі, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України № 1381 із
змінами та доповненнями.

Суд вважає, що вимоги позивача в
частині визнання дій відповідача
неправомірними необґрунтовані,
оскільки позивач не зверталася до
відповідача із заявої і їй не
відмовлялось в їх задоволенні, вона
одразу звернулась до суду.

Також суд вважає необхіднім
застосувани строк позовної давності -
відповідач заявила клопотання про
застосування строку давності, а
позивачка поновити цей строк позовної
давності не просила, а оскільки вона
звернулась до суду 22.07.2014р., її вимоги
підлягають задоволенню з 22.01.2014року.

Її позовні вимоги підлягають
задоволенню до 02.08.2014р., оскількиз
02.08.2014року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до Закону
України Про Державний бюджет України
на 2014рік» від 31.07.2014р. №1622-УП, яким
встановлено, що норми і положення
статей 5 і 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються в порядку та розмірах,
встановлених КМУкраїни, виходячи з
наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівней, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов*язкового державного
соціального страхування на 2014рік.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог (стягнення довічно або до зміни
Закону) - слід ВІДМОВИТИ у зв*язку з
необгрунтованістю.

Судові витрати позивач стягнути не
просив.

На підставі викладенного, Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 87, 94, 158-163,
183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області про визнання дій
неправомірними та зобов*язання вчинити
дії по нарахуванню та виплаті
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги «Дітям - війни» -
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Волноваському районі
Донецької області здійснити
нарахування та виплату за рахунок
державного бюджету України ОСОБА_2
підвищення до пенсії у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
як дитині війни, за період з 22.01.2014р. по
02.08.2014року включно.

У задоволенні решти позовних вимог
-ВІДМОВИТИ у зв*язку з
необгрунтованістю.

Постанова постановлена в нарадчій
кімнаті і проголошені його вступна і
резолютивна частини в судовому
засіданні у присутності представника
відповідача 24.12.2014р.

Постанова виготовлена у повному обсязі
і підписана суддею 24.12.2014року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Адміністративного Апеляційного суду
Донецької області через суд першої
інстанції протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга сторонами може
бути подана протягом 10-ти днів з дня
отримання копії вказаної постанови.

Суддя: