Справа № 808/4994/14
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року 12год.55хв. Справа №
808/4994/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Дуляницької С.М., за
участю секретаря судового засідання
Ширшова А.А., розглянувши в письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом

Публічного акціонерного товариства
"Укртрансгаз" в особі Запорізького
лінійного виробничого управління
Магістральних газопроводів Філії
"Управління магістральних
газопроводів "Харківтрансгаз"

до Реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Укртрансгаз" в особі Запорізького
лінійного виробничого управління
Магістральних газопроводів Філії
"Управління магістральних
газопроводів "Харківтрансгаз" (далі по
тексту постанови - позивач) звернулося
до суду з позовом до Реєстраційної
служби Запорізького міського
управління юстиції Запорізької
області (далі по тексту постанови -
відповідач, реєстраційна служба). З
врахуванням заяви про уточнення
позовних вимог позивач просить
зобов'язати відповідача скасувати
архівний запис № 2083401 від 14.06.2005 на
підставі ухвали нарсуду Комунарсього
району, накладений на квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначає, що 15.15.1996 року
між ТОВ "Дельта" та Запорізьким
управлінням магістральних
газопроводів був укладений біржовий
договір купівлі-продажу нерухомості -
двокімнатної квартири, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до п. 3
вказаного договору продавець
засвідчив, що на момент продажу
квартира не продана, не дарована, не
закладена, не здана в оренду, у спорах
чи під арештом не знаходиться. 15.15.1996
року Запорізьким МБТІ Запорізькому УМГ
було видано реєстраційне посвідчення
на вказану квартиру, перереєстровано
та видано покупцю технічні паспорти.
06.08.2013 позивач звернувся до відповідача
з заявою про держану реєстрацію права
власності. 05.11.2013 позивачу відмовлено у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень з огляду на те. що заяву подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна (тип
обтяження: арешт (архівний запис),
підстава: ухвала, б/н, Нарсуд,
Комунарський район, дата виникнення:
31.05.1996). До цього позивачу не було відомо
про існування даного арешту. Позивач
направив до Комунарсього районного
суду м.Запоріжжя запит, у відповідь на
який отримав повідомлення про те, що в
архіві суду відповідна ухвала про
накладення арешту відсутня. А відтак,
позивач не може користуватися та
розпоряджатися свої майном у зв'язку з
накладенням арешту на нього. Просить
позов задовольнити. Вказану справу
позивач просить розглянути без участі
його представника.

Представник відповідача подав
клопотання про розгляд справи без його
участі. Проти позовних вимог не
заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши в порядку письмового
провадження позовну заяву, дослідивши
подані сторонами письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов слід
задовольнити. При цьому суд врахував
таке.

15.05.1996 року між продавцем ТОВ "Дельта" та
покупцем Запорізьке управління
магістральних газопроводів укладено
договір № 3295.К купівлі-продажу
нерухомості (а.с.6). Об'єктом продажу є 2-х
кімнатна квартира, розташована за
адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 28,2 кв.
м., загальна площа - 49,6 кв. м. Згідно
реєстраційного посвідчення, право
власності на квартиру зареєстровано за
позивачем (а.с.7). Позивачем на вказану
квартиру виготовлено технічний
паспорт (а.с.8-11).

05.11.2013 відповідачем відмовлено
позивачу в реєстрації права власності
у зв'язку з тим, що заяву про реєстрацію
прав, пов'язаних з відчуженням
нерухомого майна подано після
державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна (а.с.12).

Згідно відомостей з Єдиного державного
реєстру заборон на відчуження об'єктів
нерухомого майна (а.с.94), за квартирою,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
14.06.2005 року зареєстровано обтяження:
арешт (архівний запис), реєстраційний
номер 2083401, підстава: ухвала, б/н, Нарсуд,
Комунарський район.

Згідно листа Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 28.11.2013 № 01-4819236, в
архіві суду відповідна ухвала про
накладення арешту відсутня (а.с.15).

Даючи оцінку позовним вимогам суд
зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що
договір купівлі-продажу спірної
квартири укладено ще 15.05.1996, тобто
задовго до того, як до Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна було внесено запис (архівний
запис) про реєстрацію обтяження (арешт
(архівний запис), зареєстровано 14.06.2005).

Крім того, згідно п. 3 Договору від 15.05.1996
року, продавець засвідчив, що на момент
продажу квартира не продана, не
дарована, не закладена, не здана в
оренду, у спорах чи під арештом не
знаходиться.

За приписами пункту 1.5 Наказу
Міністерства юстиції України
"Положення про Єдиний реєстр заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна"
від 09.06.1999 №31/5 (у редакції, чинній на
момент внесення запису до Єдиного
реєстру) (далі іменується - Положення
№31/5), реєстраторами Реєстру заборон
(далі - Реєстратор) є: державні
нотаріальні контори, державні
нотаріальні архіви, приватні
нотаріуси, які уклали відповідні
договори з Адміністратором і мають
повний доступ до Реєстру заборон через
комп'ютерну мережу; державне
підприємство "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України та його
регіональні філії.

Реєстратори приймають заяви про
реєстрацію обтяження об'єкта
нерухомого майна від державних
нотаріальних контор та приватних
нотаріусів, які не є Реєстраторами,
посадових осіб виконавчих комітетів
сільських, селищних, міських рад, судів
та слідчих органів та постанови про
арешт майна боржника органів державної
виконавчої служби та інших осіб,
визначених цим Положенням; уносять та
вилучають записи до (з) Реєстру заборон
про заборони, арешти щодо нерухомого
майна; отримують (видають) витяги з
Реєстру заборон.

Пунктом 2.1 Положення №31/5 передбачено,
що підставами для внесення до Реєстру
заборон відомостей про накладення
(зняття) заборони та арештів на об'єкти
нерухомого майна є, зокрема, заява про
реєстрацію (вилучення) обтяження
об'єкта нерухомого майна (додатки 1-3), що
подається судами і слідчими органами -
у зв'язку з накладенням ними арешту на
об'єкти нерухомого майна (звільненням
з-під арешту).

При цьому, відповідно до пункту 2.6
Положення №31/5, до Реєстру заборон
уносяться такі відомості про
обтяження: дані про підстави
виникнення обтяження: назва документа,
його номер та дата, повне найменування
органу, що накладає обтяження; дані про
особу, щодо майна якої встановлено
обтяження; дані про об'єкт обтяження:
ідентифікаційні номери об'єкта
нерухомого майна та відомості про його
місцезнаходження.

Пунктом 2.7 Положення №31/5 передбачено,
що реєстратор після реєстрації
(вилучення) обтяження об'єкта
нерухомого майна виготовляє два
примірники витягу про реєстрацію в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна, один з яких
протягом двох робочих днів надсилає на
адресу особи, яка подавала відповідну
заяву чи постанову, а другий залишає у
своїй справі.

З матеріалів справи вбачається, що на
нерухоме майно, право власності на яке
позивач набув в 1996 року, зареєстровано
заборону у 2005 році, при цьому у
Відомостях з реєстру вказано власника
ОСОБА_1, тобто запис про обтяження
(заборону) внесено до Реєстру
протиправно.

Крім того, Комунарський районний суд
м.Запоріжжя листом від 28.11.2013 № 01-4819236,
повідомив, що в архіві суду відповідна
ухвала про накладення арешту відсутня
(а.с.15).

Таким чином, суд дійшов висновку про
протиправність внесеного до Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна запису щодо арешту
(архівний запис) на нерухоме майно -
квартиру, розташовану за адресою
АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень", орган
державної реєстрації прав: 1) проводить
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмовляє у їх реєстрації;
2) забезпечує ведення Державного
реєстру прав; 3) надає інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом; 4)
забезпечує облік безхазяйного
нерухомого майна; 5) здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами України.

А відтак, суд приходить до висновку, що
скасування запису, внесеного до
Єдиного реєстру заборон про заборону
(архівний запис) на нерухоме майно -
квартиру розташовану за адресою
АДРЕСА_1. належить до повноважень
відповідача.

Суд зазначає, що саме зобов'язуючи
відповідача скасувати запис, внесений
до Єдиного реєстру про заборону на
нерухоме майно, суд своїм рішенням
відновлює порушені права позивача.

Відповідно до статті 55 Конституції
України, права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

За приписами статті 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 20.03.1952, кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

За приписами статті 19 Конституції
України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Поряд з наведеним, суд приймає визнання
позову відповідачем, оскільки таке не
суперечить законодавству, не порушує
чиї-небуть права, свободи або інтереси.

За правилами частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області скасувати
в Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна архівний
запис № 2083401 від 14.06.2005 року, здійснений
на підставі ухвали Нарсуду
Комунарського району, про арешт на
квартиру, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Присудити на користь позивача із
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 73,08 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М.Дуляницька