Справа № 205/9271/14-а
Суддя: Мовчан Д. В.
Дата ухвалення: 2014-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/9271/14-а
ПОСТАНОВА

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в порядку скороченого провадження)

02 грудня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська Мовчан Д.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Ленінському районі м.
Дніпропетровська, про визнання дій
неправомірними та про зобов'язати
вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м.
Дніпропетровська, про визнання дій
неправомірними та про зобов'язати
вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що вона, ОСОБА_1, вийшла на
пенсію державного службовця з 25 липня
2011 року та їй була призначена та
виплачувалася до теперішнього часу
пенсія, як державному службовцю в
розмірі 90 відсотків середнього
заробітку, відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Далі позивач вказує, що постановою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23.01.2014 року
було змінено постанову Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
16.08.2013 року, а саме: вирішено зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
здійснити ОСОБА_1 перерахунок та
виплату пенсії державного службовця
починаючи з 24.10.2012 року з урахуванням у
складі заробітної плати «Інших
витрат», до яких відноситься
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на матеріально -
побутові питання та індексація
заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

На виконання судового рішення
відповідач здійснив перерахунок
пенсії позивачу, починаючи з 24.10.2012 року
з урахуванням у складі заробітної
плати матеріальної допомоги на
оздоровлення і вирішення соціально -
побутових питань, індексації
заробітної плати, що зазначені в графі
«Інші витрати» з урахуванням довідки
про заробітну плату за №13-13/73-2991 від
25.03.2013 року та вчинив дії, які не
прописані резолютивною частиною
судового рішення, а саме:
розпорядженням за № 816533 від 07.06.2014 року
безпідставно зменшив розмір
призначеної позивачу пенсії
державного службовця з 90 відсотків на 80
відсотків довічно і перерахував пенсію
виходячи із 80 відсотків середнього
заробітку, відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Окрім цього, далі позивач вказує, що
вона, ОСОБА_1, 10.10.2014 року звернулася до
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
із заявою про повернення їй незаконно
утриману недораховану починаючи з
24.10.2012 року частину пенсії у розмірі 10
відсотків. Однак, листом від 17.10.2014 року
за № І-152/14ос їй, ОСОБА_1, було
відмовлено з посиланням на те, що з
01.10.2011 року Законом України № 3668 «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 року внесені зміни
до ст.37 Закону України «Про державну
службу», якою передбачено, що пенсія
державним службовцям призначається у
розмірі 80 відсотків суми заробітної
плати, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 01.01.2011 року -
страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне пенсійне страхування.

У зв'язку з вищевикладеним позивач
змушена звернутися до суду та просити
суд визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
щодо зменшення їй, ОСОБА_1, в ході
здійснення виконання постанови
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 16.08.2013 року та
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23.01.2014 року загального проценту
розрахунку пенсії від заробітку з 90
відсотків на 80 відсотків, скасувати
розпорядження Управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Дніпропетровська від 07.06.2014 року за №
816533, та зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Дніпропетровська здійснити
їй, ОСОБА_1, починаючи з 24 жовтня 2012
року нарахування та виплату пенсії у
розмірі 90 відсотків сум заробітної
плати, з якої справлялися страхові
внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з
01.01.2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Ухвалою суду від 07 листопада 2014 року
відкрито провадження по справі у
порядку скороченого провадження. Від
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
до суду 26 листопада 2014 року надійшли
письмові заперечення на позов, в яких
вони просять в задоволені позовних
вимог позивача відмовити в повному
обсязі.

Суд визнав наявні матеріали достатніми
для прийняття судового рішення в
порядку скороченого провадження та
ухваленням постанови відповідно до ч. 6
ст. 183-2 КАС України.

За результатами розгляду справи у
скороченому провадженні суддя,
оцінивши повідомлені особами, що
беруть участь у справі обставини,
перевіривши матеріали справи що
надійшли до суду, розглянувши справу у
встановлений законом трьохденний
строк відповідно до п.2 ч.5 ст.183-2 КАС
України - вважає, що є достатньо підстав
для прийняття законного та
обґрунтованого судового рішення, та
частковому задоволенні позову.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 25 липня
2011 року вийшла на пенсію державного
службовця відповідно до Закону України
«Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16
грудня 1993 року з посади головного
казначея відділу організації
виконання місцевих бюджетів за
доходами управління бюджетних
надходжень Головного управління
державного казначейства України в
Дніпропетровській області та отримує
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Як вбачається із матеріалів
справи, а саме постанови Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
16 серпня 2013 року у справі № 2а/205/127/2013
(205/3766/13-а), позовні вимоги ОСОБА_1 були
задоволені. Вирішено визнати
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Дніпропетровська щодо не
врахування при призначенні пенсії
державного службовця ОСОБА_1 «інших
виплат», до яких відноситься
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на
соціально-побутові питання та
індексація заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Дніпропетровська
здійснити ОСОБА_1 перерахунок та
виплату пенсії державного службовця
починаючи з 25 липня 2011 року з
урахуванням у складі заробітної плати
«інших виплат», до яких відноситься
матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога на
соціально-побутові питання та
індексація заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 січня 2014 року у справі № 2а/205/127/2013
(205/3766/13-а) постанову Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
16 серпня 2013 року було змінено, та
викладено абзац третій резолютивної
частини в новій редакції: вирішено
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Ленінському районі м.
Дніпропетровська здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця починаючи з 24.10.2012
року з урахуванням у складі заробітної
плати «Інших витрат», до яких
відноситься матеріальна допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
матеріально - побутові питання та
індексація заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Таким чином, на підставі
вищевказаної постанови суду
відповідачем 07.06.2014 року позивачу було
проведено перерахунок пенсії, що
підтверджується копією розпорядження
управління № 816533 від 07.06.2014 року.
Відповідно до розпорядження позивачу
визначено загальний процент
розрахунку пенсії від заробітку - 80
відсотків, та при здійсненні
перерахунку пенсії позивачу
відповідачем було застосовано
положення Закону України "Про державну
службу", який набрав чинності з 01.10.2011
року.

Однак, з такими діями
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
суд не може погодитися виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 37 Закону
України "Про державну службу", в
редакції чинній на час звернення за
призначенням пенсії (липень 2011 року) за
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Судом встановлено, а матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_1 пенсія
державного службовця була призначена з
25 липня 2011 року в розмірі 90 відсотків,
що не заперечується відповідачем у
своїх запереченнях.

Підпунктом 9 пункту 6 Розділу ІІ
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від
08.07.2011 року № 3668-VІ внесено зміни до
Закону України "Про державну службу",
зокрема, текст статті 37 цього Закону
викладено в такій редакції: "На
одержання пенсії державних службовців
мають право чоловіки, які досягли віку
62 роки, та жінки, які досягли пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

При цьому пунктом 1 Розділу ІІ
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону № 3668-VІ встановлено, що цей Закон
набирає чинності з 1 жовтня 2011 року,
крім абзацу одинадцятого підпункту 11
та абзацу сто тридцять восьмого
підпункту 17 пункту 6 розділу II цього
Закону, які набирають чинності з 1 січня
2012 року.

Приписами п.2 цього Розділу
передбачено, що обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом.

Матеріалами справи підтверджено та не
заперечується відповідачем по справі,
що пенсія позивачеві призначена з 25
липня 2011, а відтак, встановлене Законом
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" обмеження розміру пенсії,
призначеної на підставі ст.37 Закону
України «Про державну службу» до
позивача не може застосовуватись.

У зв'язку з цим, суд
вважає, що на правовідносини, що
виникли з приводу проведення
перерахунку пенсії, відповідачем
безпідставно поширена дія Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», тим самим неправомірно
зменшено розрахунковий розмір пенсії з
90 відсотків до 80 відсотків.

Отже, враховуючи стаж роботи позивача
на державній службі (31 рік 4 місяця 27
днів), дату, з якої позивачці призначено
пенсію, з огляду на положення ст. 37
Закону України "Про державну службу" (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) суд зазначає, що
пенсія позивачеві повинна
виплачуватись виходячи з розміру у 90%
заробітної плати державного службовця,
працюючого на відповідній посаді.
Внаслідок чого суд доходить висновку
про необхідність визнання
неправомірними дій Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Дніпропетровська щодо
зменшення із 07.06.2014 року ОСОБА_1 розміру
пенсії державного службовця з 90
відсотків до 80 відсотків від
заробітної плати державного службовця
при виконанні рішення суду, що призвело
до зменшення розміру пенсії та
необхідності зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Дніпропетровська здійснити
ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного
службовця, виходячи із розміру 90
відсотків із суми заробітної плати, з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації із 07.06.2014 року, в
задоволені решти позовних вимог
відмовити з-за безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 37 Закону України «Про державну
службу», Законом України «Про заходи
щодо забезпечення реформування
пенсійної системи», ст.ст. 9,11, 17, 41, 71, 94,
165, 168, 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м.
Дніпропетровська, про визнання дій
неправомірними, та про зобов'язати
вчинити дії,- задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
щодо зменшення із 07.06.2014 року ОСОБА_1
розміру пенсії державного службовця з
90 відсотків до 80 відсотків від
заробітної плати державного службовця
при виконанні рішення суду, що призвело
до зменшення розміру пенсії.

3. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України у Ленінському
районі м. Дніпропетровська здійснити
ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного
службовця, виходячи із розміру 90
відсотків із суми заробітної плати, з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань та індексації із 07.06.2014 року.

4. В задоволенні іншої частини
адміністративного позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
постанови суду, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Д.В. Мовчан