Справа № 826/14471/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Бєлової Л.В.

Гром Л.М.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 та
представника позивача ОСОБА_4 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої
служби Києво-Святошинського районного
управління юстиції, третя особа:
Гореницька сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції, третя особа:
Гореницька сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області про: - визнання протиправною
бездіяльність відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції, яка розпочалася 5
вересня 2014 року і полягає у
невизначенні конкретної дати (часу)
провадження виконавчих дій з виконання
у приміщенні Гореницької сільської
ради Києво-Святошнського району
Київської області заходів
процесуального примусу, застосованих
Окружним адміністративним судом міста
Києва до Гореницької сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області 19 червня 2014 року, у зв'язку з
невиконанням сільрадою попередніх
ухвал Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 квітня 2014 року та
від 27 травня 2014 року у справі № 826/14558/13-а
щодо витребування у сільради доказів; -
визнання протиправною бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції, яка розпочалася 5
вересня 2014 року і полягає у не
здійсненні своєчасно виконавчих дій у
приміщенні Гореницької сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області по вилученню документів за
рішенням Окружного адміністративного
суду міста Києва, прийнятим в порядку
статті 271 Кодексу адміністративного
судочинства України 19 червня 2014 року, у
зв'язку з невиконанням сільрадою в
рамках справи № 826/14558/13-а попередніх
ухвал Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29 квітня 2014 року та
від 27 травня 2014 року про витребування
у сільради доказів; - зобов'язання
відділу державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції виконати рішення
суду про застосування заходів
процесуального примусу від 19 червня 2014
року у справі № 826/14558/13-а з урахуванням
того, що справа № 826/14558/13-а призначена
до розгляду на 13:40 год. 29 вересня 2014
року, а 10 листопада 2014 року у судді
Шрамко Ю.Т., яка є головуючою при
розгляді справи закінчуються
повноваження судді.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 жовтня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
позивач ОСОБА_3 та представник позивача
ОСОБА_4 звернулись з апеляційною
скаргою, просять скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким адміністративний позов
задовольнити, винести окрему ухвалу.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 28
серпня 2014 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Міщенко Л.М.
відкрито виконавче провадження № 44557520
по примусовому виконанню виконавчого
листа Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 липня 2014 року №
826/14558/13-а про тимчасове вилучення в
Гореницької сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області: генеральних планів села Лука
Києво-Святошинського району Київської
області, затверджених в 1976 році, 16
вересня 2008 року, 30 липня 2012 року;
рішення про затвердження Генеральних
планів села Лука Києво-Святошинського
району Київської області 1976 року, 16
вересня 2008 року, 30 липня 2012 року;
проекту землеустрою щодо встановлення
і зміни меж сіл Гореничі, Лука, Гнатівка
в межах Гореницької сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, розроблений Державним
підприємством "Київський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" за договором №
2386 від 30 грудня 2004 року; акту погодження
меж земельних ділянок, який Гореницька
сільська рада підписувала під час
розробки проекту землеустрою
(технічної документації) за
замовленням ОСОБА_7, в результаті
чого ОСОБА_7 отримав від
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області рішення від 11 березня 2010 року і
від 19 грудня 2012 року щодо спірної
земельної ділянки, державний акт про
право власності на спірну земельну
ділянку кадастровий номер :04:007:5004,
щодо якої між сільрадою і ОСОБА_3 та
іншими громадянами виник спір ще 25
березня 2008 року.

Постановою державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження
зобов'язано боржника Гореницьку
сільську раду Києво-Святошинського
району Київської області самостійно
виконати рішення в семиденний термін
та надати інформацію про виконання
протягом трьох робочих днів.

Так, 17 вересня 2014 року ОСОБА_3
звернулася до відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції з клопотанням про
видачу 19 вересня 2014 року для
ознайомлення її представнику
матеріалів виконавчого провадження №
44557520 і узгодити із нею дату виходу на
місце виконання виконавчого листа
Окружного адміністративного суду
міста Києва № 826/14558/13-а, а саме: до
Гореницької сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, оскільки саме там
зберігаються документи, які підлягають
вилученню.

Вважаючи протиправною бездіяльність
відповідача щодо невизначення
конкретної дати (часу) провадження
виконавчих дій та не здійснення
виконавчих дій по вилученню
документів, позивач звернулась до суду
з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21 квітня 1999
року № 606-ХІV, виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

В силу ч.2 ст. 2 вищевказаного Закону,
примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу
службу".

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Згідно ч. 1 ст. 27 вищевказаного Закону, у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

В силу ч. 1 ст. 29 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавчі дії
провадяться державним виконавцем у
робочі дні не раніше шостої і не
пізніше двадцять другої години, якщо
інше не передбачено цією статтею.
Конкретний час провадження виконавчих
дій визначається державним виконавцем.
Сторони виконавчого провадження мають
право пропонувати зручний для них час
провадження виконавчих дій.

У відповідності до ч. 2 ст. 30
вищевказаного Закону, державний
виконавець провадить виконавчі дії з
виконання рішення до державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Згідно ч. 3 ст. 30 Закону України "Про
виконавче провадження", негайному
виконанню підлягають рішення: 1) про
стягнення аліментів, заробітної плати
в межах платежів, вирахуваних за один
місяць, а також про стягнення усієї
суми боргу за такими виплатами, якщо
рішенням передбачено її негайне
стягнення; 2) про поновлення на роботі
чи на попередній посаді незаконно
звільненого або переведеного
працівника; 3) в інших випадках, якщо
негайне виконання передбачено законом
і про це зазначено у виконавчому
документі.

Як вбачається з матеріалів справи,
головним державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Міщенко Л.М.
відкрито виконавче провадження № 44557520
по примусовому виконанню виконавчого
листа Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 липня 2014 року №
826/14558/13-а.

Враховуючи, що ухвала Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 червня 2014 року у справі № 826/14558/13-а є
рішенням немайнового характеру,
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про те, що
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
ухвали Окружного адміністративного
суду міста Києва у двомісячний строк з
дня винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

З приводу доводів позивача про те, що
ухвала Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 червня 2014 року
підлягає негайному виконанню, судом
першої інстанції вірно зазначено, що у
виконавчому листі Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 липня 2014 року № 826/14558/13-а не вказано
про те, що дана ухвала підлягає
негайному виконанню та зазначено, що
ухвала набрала законної сили 14 липня 2014
року.

Таким чином, колегія суддів вважає
вірним висновок суду першої інстанції
про те, що станом на час звернення до
суду відсутнє порушене право позивача,
як стягувача у виконавчому провадженні
№ 44557520 не вчиненням державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції дій щодо
визначення дати провадження
виконавчих дій та у невиконанні дій у
приміщенні Гореницької сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області по вилученню документів за
рішенням Окружного адміністративного
суду міста Києва, оскільки двомісячний
строк примусового виконання
виконавчого листа Окружного
адміністративного суду міста Києва на
час розгляду даної справи в суді першої
інстанції не закінчився.

З приводу вимоги апеляційної скарги
про винесення окремої ухвали щодо
судді, колегія суддів зазначає
наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 166 КАС України, суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону, може постановити
окрему ухвалу і направити її
відповідним суб'єктам владних
повноважень для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону.

Таким чином, з аналізу наведеної норми
слідує, що прийняття окремої ухвали є
правом, а не обов'язком суду, а тому дані
вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що позивачем
не доведено існування факту порушення
її законних прав та інтересів, що є
самостійною підставою для відмови в
задоволенні позову.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції про необґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_3 та відмову у їх
задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та
представника позивача ОСОБА_4 -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Бєлова Л.В.

Гром Л.М.