Справа № 809/4155/14
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" грудня 2014 р.
Справа № 809/4155/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Микитюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання
Котик Д.М.,

представника позивача - Малиневич О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Калуської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 139
285,84 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Калуська об`єднана Державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області звернулася в суд із
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
податкового боргу у розмірі 139 285,84 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
відповідачем станом на 05.12.2014 року
згідно даних карток особових рахунків,
що обліковуються в податковій
інспекції рахується податковий борг в
сумі 139 285,84 грн., зокрема по наступних
платежах, а саме: податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
податковими агентами у вигляді з/п -
6418,59 грн., податку на доходи фізичних
осіб за результатами річного
декларування в сумі 30894,45 грн., податку
на додану вартість в сумі 101 972,80 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав, викладених в позовній заяві,
просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином та
завчасно повідомлявся про дату, час та
місце судового розгляду справи, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення
(рекомендованим) (а.с. 29), своїм правом на
подання письмового заперечення проти
позову не скористався.

На підставі ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка передбачає, що у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів, судом продовжено
розгляд справи за відсутності
відповідача.

Розглянувши матеріали
адміністративного позову, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази, судом встановлено
наступне.

ОСОБА_2 зареєстрований як фізична
особа-підприємець 17.05.2007 року, що
підтверджується копією витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців за №
19701838 від 03.12.2014 року (а.с. 23-24).

09.04.2009 року податковим органом
проведено виїзну планову перевірку
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 18.05.2007 року по 31.12.2008 року.

Перевіркою встановлено порушення:

- ст. 1 Указу Президента України "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва" в редакції 03.07.1998р. за
№727/98 зі змінами та доповненнями, пп.4.2.8
п.4.2 ст.4, пп.8.1.3 п.8.1 ст. 8 ст.18, пп.9.12.1 п.9.12
ст.9, п.19.1 ст.19, п.22.10 п.10 ст.22 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб" від 22.05.2003р. із змінами і
доповненнями, ст.13 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян" від 26.12.1992р, № 13-92 із
змінами і доповненнями - та ст.13
Інструкції "Про прибутковий податок з
громадян" ("Про оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю"),
затвердженої наказом ГДПІ України: від
21.04.1993-р. № 12, зареєстрованої в Мін'юсті
України 09.06.1993 р. за № 64 із наступними
змінами і доповненням, в результаті
чого донараховано податок з доході
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності в
загальній сумі-30894 грн. 45 коп.

- п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п. 7.2.8 п.7.2
ст.7, п.п.7.3.1 п.7 ст.7, п.9.4 ст.9 Закону
України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997р. із змінами і
доповненнями, в результаті чого
занижено податок на додану вартість за
2008 рік на загальну суму 68301 грн.

- абзац "а" п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000р. за №2181-ІІІ зі
змінами та доповненнями, в результаті
чого не було подано до Калуської ОДПІ
податкові декларації по податку на
додану вартість за січень - грудень 2008
року

- п.19.2 ст.19 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб" №889
від 22.05.2003р. зі змінами та доповненнями,
в результаті чого недоотримано та не
перераховано до бюджету податок з
доходів фізичних осіб найманих
працівників в сумі 2139 грн. 53 коп.

За результатами перевірки податковий
орган прийняв податкові повідомлення -
рішення № /0, № /0, № /0
від 23.04.2009 року та № /1 від 18.05.2009
року якими позивачу визначено суми
податкового зобов'язання.

Підставою для винесення вказаних
податкових повідомлень-рішень якими
донараховано податок з доходів
фізичних осіб та податок на додану
вартість є та обставина, що позивач
перевищив граничний обсяг виручки від
реалізації продукції ( товарів, робіт,
послуг ) за період з 18.05.2007 р. по 31.12.2007
р. на загальну суму 70418 грн. у зв'язку з
чим останній з 01.01.2008 р. зобов'язаний був
перейти на загальну систему
оподаткування та зареєструватись
платником ПДВ.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
було оскаржено в судовому порядку
рішення податкового органу про
визнання протиправними та нечинними
податкових повідомлень-рішень від
23.09.2009 року та від 18.05.2009 року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
01.06.2010 року в задоволенні позову
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Калуської оДПІ про визнання
протиправними та нечинними податкових
повідомлень-рішень від 23.09.2009 року та
від 18.05.2009 року відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням першої
інстанції відповідач звернувся до
Львівського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.05.2014 року
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишено без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 01.06.2010 року
по справі №2а-1758/09/0970 залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Пунктом 16.4.1 статті 16 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 14.1.175 статті 14
Податкового Кодексу Податковий борг -
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 5.4.1 Кодексу передбачено, що
крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Кодексу платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 129.1.1 статті 129 Податкового
Кодексу передбачено, що після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59
Кодексу у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначену для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем в
порядку пункту 59.1. статті 59 Податкового
кодексу України надіслано першу
податкову вимогу від 15.06.2009 року за
№1/389/10626 та другу податкову вимогу від
15.07.2009 року № 2/435/12732, які відповідач
залишив без реагування (а.с. 7).

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового
Кодексу передбачено стягнення коштів
та продаж майна платника податків
провадиться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податків вимоги.

Податковий борг відповідача складає 139
285,84 грн.

Заборгованість відповідача
підтверджується довідкою про
заборгованість від 05.12.2014 року № 7335/10/250
(а.с. 6), копією корінців податкових
вимог від 15.06.2009 року за №1/389/10626 та від
15.07.2009 року № 2/435/12732 (а.с. 7) копією ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 28.05.2014 року
(а.с. 8-9), копією постанови
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 01.06.2010 року
(а.с. 10 - 13), копією карток особового
рахунку платника податків (а.с. 14 - 22).

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими, а позов таким,
що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1 в дохід Державного бюджету
України податковий борг в сумі 139 285,84
(сто тридцять дев`ять тисяч двісті
вісімдесят п'ять) гривень 84 копійки.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:
Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному обсязі
29.12.2014 року.