Справа № 806/4439/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
Житомир справа №
806/4439/14

категорія 8.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

за участі секретаря Коваля О.В.,

за участі представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Перша логістична
компанія" до Коростенської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
неправомірними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Перша логістична
компанія" (далі ТОВ "Перша логістична
компанія", Товариство ) звернулось до
суду з позовом, у якому просить визнати
протиправним та скасувати податкові
повідомлення-рішення Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
(далі - Коростенська ОДПІ) від 21 липня 2014
р. № про збільшення грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 656811,00 гнрн, у тому числі: 525449,00
грн - основний платіж та 131362,00 грн -
штрафна (фінансова) санкція, №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 691381,00 грн, у тому
числі: 553105,00 грн - основний платіж та
138276,00 грн - штрафна (фінансова) санкція.
В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що висновки акту перевірки
про порушення Товариством п. 135.1, п. 135.2,
п. 135.3 ст. 135, п. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, 138.4, 138.8
ст. 138, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.
188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4.
п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України є безпідставними. Зазначає, що
отримані транспортно-експедиційні
послуги від ТОВ "Мікас Плюс" та ТОВ
"Вербена-Н" підтверджені належним чином
оформленими первинними документами, а
тому доводи контролюючого органу про
нікчемність договорів, укладених із
зазначеними контрагентами не
заслуговують на увагу. Крім того,
отримані послуги в подальшому були
реалізовані позивачем ТОВ "Олімп", ТОВ
"Ольвіялатінвест", ПАТ "Полонський
гірський комбінат", ТДВ "Перечинський
лісохімічний комбінат", ПАТ
"Переяславський експериментальний
комбінат хлібопродуктів", ТОВ
"Полігрейн Агро", ТОВ "Помбудмонтаж", ТОВ
"Промбудтехсервіс", ПАТ "Рамбус", ТОВ
"Респект фінанс", ТОВ "РоАгро", ТОВ
"Рожнивка Агро", ПАТ "Росава", ТОВ "Росток
Трейд", ПАТ "Рудьківське", ПП "Северин",
ДАП "Середино - Будський агролісгосп",
ПП ОСОБА_1, ТОВ "Славія-АГРО", ТОВ
"Сільськогосподарське товариство
"Спідружність А", ТОВ "Сузір'я", ПАТ
"ТАКО", ПАТ "Теофіпільський цукровий
завод", ПП "Торговий дім "Майола", ТОВ
"Традекс", ТОВ "Транс Логістик Компані",
ТОВ "Украгроком", ТОВ "Україна 2001", ТОВ
"Укртиртранс", ТОВ "УПІ-Магістраль", ТОВ
"ФА Інтертрейдінг Україна", ТОВ "Фалькон
Україна", ТОВ "Форсаж", ПСПС "Хлібороб",
ТОВ "Аграрний дім "Форум", ТОВ "Хліб
Жмеринщини", ТОВ "Хмельницьке", ТДВ
"Цибулівське хлібоприймальне
підприємство", СТОВ "Чернивчанка-Агро",
ТОВ "Малтюрн Юкрейн", ТОВ "Шалигінське",
ПАТ "Шепетівський Буто-щебневий Кар'єр",
Шосткинське ДАП "Шосткинський
агролісгосп", ТОВ "Юмін Агро", ТОВ
"Юнігрейн", ПП "Ямполь Інвест",
Ямпільське ДАП "Ямпільський
агролісхоз", ТОВ "Авангард ім. Скачка",
ПП "АВТарк", ПП "Аграрні інвестиції", ТОВ
"Агро ХХІ", ТОВ "Агроальянс", ТОВ
"Сільськогосподарське підприємство
Агродім", ПП "Агропродопт", ТОВ
"Агротехніка", ТОВ "Агрофірма ім.
Чапаєва", ТОВ "Агрофірма "Надія", ТОВ
"Агропромислова логістична компанія",
ФГ "Архангельське", ТОВ "АТ Каргилл", ТОВ
"Бахмачрегіонпостач", ТОВ "Берегиня",
ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр", КП
"Білоцерківхлібпродукт",ТОВ "Бориваж",
ДП "Бродівський лісхоз", ТОВ
"Строй-реал", ТОВ "ВВТ ГРУП", ТОВ
"Гермес-Трейдинг", Кам'янець-Подільське
ПАТ "Гіпсовик", Глухівське ДАП
"Глухівський агролісгосп", ТОВ
"Гніванський гранітний кар'єр", ТОВ
"Долинське", ПАТ "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України", ТОВ "Еко Енерджі Україна", ТОВ
"Захід Агробізнес", ТОВ "Зерно.УА", ТОВ
"Зерноекспорт 1", ТОВ "Продовольча
компанія "Зоря Поділля", ПОСП
"Ічнянське", ПАТ "Ічнянський
молочно-консервний комбінат", УАСПФТОВ
"КАИС", ПСП "Кам'янка", СТОВ "Качківське",
ТОВ "Кернел-Трейд", ТДВ "Пологівський
хімічний завод "Коагулянт", ТОВ "Колорит
Агро", ПАТ "Компанія "Райз", ТОВ "Краєвид
Поділля", Кролевецьке ДАП
"Кролевецький агролісгосп", СТОВ
"Агрофірма "Кряж-Агро-1", СТОВ "Кряж і К",
СФГ "Лан", ПАТ "Лебединський насіннєвий
завод", ТОВ "Східноукраїнська компанія
"Малтюроп", ТОВ "ВУК "Малтюроп", ТОВ
"Малтюроп Юкрейн", ПАТ
"Могилів-подільський консервний завод",
ФОП ОСОБА_2, СТОВ "Мрія", ПАТ
"Миронівський хлібопродукт", СТОВ "Нива
Переяславщини", ПАТ "Ніжинський
жиркомбінат".

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та проси суд позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечила проти позову з
підстав, викладених у письмових
запереченнях. Пояснила, що виявлені у
ході перевірки порушення належним
чином відображені в акті і є достатньою
підставою для прийняття оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень про
збільшення суми грошового зобов'язання
із податку на прибуток та податку на
додану вартість, а також стягнення
штрафних санкцій.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог з
огляду на наступне.

Встановлено, що у період з 27.05.2014 по
04.07.2014 посадовими особами
Коростенської ОДПІ проведено планову
виїзну документальну перевірку ТОВ
"Перша логістична компанія" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 12.08.2011 по 31.12.2013, за
результатами якої складено акт №
974/22-01/37678031 від 07.07.2014 (том 1 а.с. 11-52).

Актом перевірки з питань, що
оскаржуються позивачем, зафіксовані
наступні порушення:

- п. 135.1, п. 135.2, п. 135.3 ст. 135 Податкового
кодесу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із
змінами та доповненнями) платником
завищено доходи, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування за
перевіряємий період на загальну суму
8355457,00 грн, у тому числі за 2013 рік на
8355457,00 грн;

- п. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, 138.4, 138.8 ст. 138
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VI (із змінами та доповненнями)
платником завищено витрати, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування за перевіряємий період
на загальну суму 11120979,00 грн, у тому
числі за 2013 рік на11120979,00 грн, що
призвело до заниження податку на
прибуток за 2013 рік на 525449,00 грн;

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VI (із змінами та доповненнями)
платником завищено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість за перевіряємий період за
нагальну суму 1671092,00 грн, у тому числі:
за травень 2013 року - 24570,00 грн, за червень
2013 року - 49444,00 грн, за липень 2013 року -
37368,00 грн, за серпень 2013 року - 99044,00 грн,
за вересень 2013 року - 75764,00 грн, за
жовтень 2013 року - 450632,00 грн, за листопад
2013 року - 153633,00 грн, за грудень 2013 року -
780637,00 грн;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4. п.
201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та
доповненнями) платником завищено
податковий кредит за перевіряємий
період на загальну суму 2224197,00 грн, у
тому числі: за травень 2013 року - 20599,00
грн, за червень 2013 року - 48689,00 грн, за
липень 2014 року - 37453,00 грн, за серпень 2013
року - 94763,00 грн, за вересень 2013 року -
58989,00 грн, за жовтень 2013 року - 428199,00 грн,
за листопад 2013 року - 638105,00 грн, за
грудень 2013 року - 897400,00 грн, що призвело
до заниження податку на додану
вартість за листопад 2013 року на 553105,00
грн.

За результатами розгляду акту
перевірки, 21 липня 2014 р. Коростенською
ОДПІ прийнято податкові
повідомлення-рішення:

- № про збільшення грошового
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 656811,00 грн., у тому числі: 525449,00
грн - основний платіж та 131362,00 грн -
штрафна (фінансова) санкція (том 1 а.с. 53);

- № про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 691381,00 грн, у тому
числі: 553105,00 грн - основний платіж та
138276,00 грн - штрафна (фінансова) санкція
(том 1 а.с. 54).

На погодившись із рішенням
контролюючого органу, позивач
звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд виходить з
наступних мотивів.

Перевіряючи податкове
повідомлення-рішення від 21 липня 2014 р.
№ про збільшення грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд зазначає наступне.

Як зазначено в акті перевірки (а.с. 25-30
том 1), в ході проведення перевірки
з'ясовано, що TOB "Перша логістична
компанія" отримувало
транспортно-експедиційні послуги,
пов'язані з перевезенням грузів від TOB
"Мікас Плюс" згідно з договором № 21 від
29 травня 2013 р.

На виконання умов договору TOB "Мікас
Плюс" були надано акти здачі-прийняття
робіт на загальну суму 8355457,37 грн

У податковому обліку вартість
вищезазначених послуг ТОВ "Перша
логістична компанія" включено до
рядків 05, 05.1 та 04 Декларації з податку
на прибуток за 2013 рік.

Згідно податкових накладних,
вищевказані послуги ТОВ "Перша
логістична компанія" реалізовано:

- в травні 2013 року: Кам'янець -
Подільському ПАТ "Гіпсовик", ПАТ
"Полонський гірничий кобінат";

- в червні 2013 року: Кам'янець -
Подільському ПАТ "Гіпсовик", ПАТ
"Полонський гірничий комбінат", ПП „
АВТАрк", ТОВ "Укттіртранс", ТОВ
"Промбудмонтаж трейд", Глухівському ДАП
"Глухівський агролісгосп", ТОВ
"Бехівський гранкар'єр";

- в липні 2013року: Кам'янець -
Подільському ПАТ "Гіпсовик", ПАТ
"Полонський гірничий кобінат"; СТОВ
"Нива Переяславщини";

- в серпні 2013 року: Кам'янець -
Подільському ПАТ "Гіпсовик", ПП "АВТАрк",
ТОВ "Коагулян", ПАТ "РАМБУС", ТОВ
"Промтехбудресурс", ТОВ "Агротехніка";

- у вересні 2013 року: ПАТ "РАМБУС", ТОВ СП
"АГРОДІМ", ТОВ "Морський ПСК"Боріваж";

- в жовтні 2013 року: Кам'янець -
Подільському ПАТ "Гіпсовик", ТОВ
"Шалигінське", ПАТ "РАМБУС", ТОВ
"Цибулівське хлібоприймальне
підприємство";

- в листопаді 2013 року: ТОВ "Берегиня";

- в грудні 2013року: СТОВ "Нива
Переяславщини", ТОВ "Кернел - Трейд", ПАТ
"Могилів - Подільський консервний
завод", ТОВ "Україна 2001", ТОВ "Еко Енерджі
Україна", ТОВ "Краєвид Поділля".

Перевіркою правомірності декларування
витрат, що враховуються при визначенні
об'єкта оподаткування опрацьовано
первинні документи на придбання ТОВ
"Перша логістична компанія" послуг у
контрагента, по якому отримано акти від
інших податкових органів про
проведення перевірок, за результатами
яких встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з придбання
товарів (робіт, послуг) у постачальника
та по операціях з продажу цих товарів
(робіт, послуг) підприємствам-покупцям
в розумінні ст. 185 Податкового кодексу
України.

На адресу Коростенської ОДПІ надійшов
акт ДПІ у Печерському р-ні ГУ
Міндоходів у м. Києві "Про неможливість
проведення зустрічної звірки TOB "Мікас
Плюс" щодо підтвердження господарських
відносин з платниками податків за
період з 01.01.2014 по 28.02.201" № 1017/26-55-22-07/38148234
від 03.04.2014.

Фактичне місцезнаходження TOB "Мікас
Плюс" не встановлено.

Станом на 03.04.2014 стан платника TOB "Мікас
Плюс" - ВИЗНАНО БАНКРУТОМ, станом на
07.07.2014 - стан платника "11" - припинено, але
не знято з обліку.

Згідно податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку і сум
утриманого з них податку, поданого до
ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів
у м. Києві, загальна чисельність
працюючих на TOB "Мікас Плюс" складає 1
особа.

Інформація щодо приміщень, які
використовував TOB "Мікас Плюс" у своїй
діяльності, станом на момент перевірки
відсутня.

Проведеною перевіркою не виявлено, а
підприємством не надано будь-якого
іншого документального підтвердження
місць виконання зобов'язань
Товариства.

Враховуючи вищезазначене, TOB "Мікас
Плюс" порушено статтю 93 Цивільного
кодексу України та статтю 1 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців" - за юридичною адресою TOB
"Мікас Плюс" директор відсутній,
фактичне місцезнаходження
підприємства встановити немає
можливості.

В ході аналізу податкової звітності,
поданої TOB "Мікас Плюс" до податкового
органу та у зв'язку з не поданням
балансу підприємства, встановлено
відсутність будь-якої інформації про
наявні складські приміщення, наявність
автомобільного чи іншого транспорту, а
також устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства.

Згідно податкової звітності, поданої
до податкового органу, інформація про
загальну чисельність працюючих на TOB
"Мікас Плюс" відсутня.

Фактично у TOB "Мікас Плюс" відсутні
трудові ресурси, виробниче обладнання,
транспортне та торгівельне обладнання,
сировина, матеріали для здійснення
основного виду діяльності.

Крім того, згідно з базами даних
Міндоходів України не встановлено
отримання TOB "Мікас Плюс" дозвільних
документів на проведення діяльності,
яка їх потребує.

Виходячи з наведеного, TOB "Мікас Плюс"
здійснював діяльність, спрямовану на
здійснення операцій, пов'язаних з
наданням податкової вигоди третім
особам.

Таким чином, TOB "Мікас Плюс"
використовувалось з метою прикриття
незаконної діяльності.

Крім того, з урахуванням висновку про
результати відпрацювання ризикового
платника податків оперативним
підрозділом ГУ Міністерства доходів і
зборів України ст. о/у ВОВЕЗ ОУ С.М.
Михальчуком встановлено, що директор
та засновник ОСОБА_4 зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1, але фактично не
проживає. На даний час тривають
подальші заходи, спрямовані на
встановлення фактичного
місцезнаходження. СУ ФР ГУ Міндоходів у
м. Києві проводить досудове
розслідування по матеріалам, які
внесені до ЄРДР під №0000051 за
фактом незаконного нарахування
податкового кредиту з ПДВ у зв'язку з
нібито здійсненими
фінансово-господарськими операціями з
реально діюючими СПД підприємствами,
що містять ознаки фіктивності в тому
числі і TOB "Перша логістична компанія",
що призвело до несплати податків в
особливо великих розмірах.

З урахуванням вищенаведеного,
перевіркою встановлено, що в порушення
п.п 138.1.1 п.138.1, п.138.2, п. 138.4 ст.138
Податкового кодексу України, ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", п.п. 1.2 п.1, п.п.2.1 п.2, п.2.15 та п.2.16
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
за № 168/704, ТОВ "Перша логістична
компанія" до складу витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування Декларації з податку на
прибуток включено витрати по придбанню
товарів (робіт, послуг), що проведені на
підставі нікчемних правочинів,
безтоварних операцій та первинних
документів по операціях, що суперечать
законодавчим та нормативним актам, в
результаті чого завищено витрати, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування за період за 2013 рік на
загальну суму 8 355 457,00 грн.

Крім того, в ході перевірки встановлено
взаємовідносини платника із ТОВ
"Вербена - Н" на підставі договору № 110
від 31.10.2013 про надання
транспортно-експедиційних послуг,
пов'язаних із перевезенням вантажів
лініями залізничних доріг України.

До перевірки, крім податкових
накладних на отримання послуг від ТОВ
"Вербена Н", Товариством надано акти
виконаних робіт .

Жоден із наданих платником до
перевірки актів робіт не містить
інформації щодо обсягів перевезень,
назви вантажовідправника,
вантажоотримувача, станції відправки і
станції отримання вантажу, що не дає
можливості ідентифікувати дані акти із
наданими до перевірки накладними на
перевезення вантажів залізничними
лініями та відповідно унеможливлює
підтвердити факт одержання TOB "Перша
логістична компанія" вказаних послуг
від TOB"Вербена-Н".

Крім цього, до Коростенської ОДПІ
надійшов акт із ДПІ у Печерському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві №
1016/26-55-22-07/38150277 від 03.04.2014 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вербена - Н"
(податковий номер 38150277) щодо
підтвердження господарських відносин
платниками податків за період з 01.01.2014
по 28.02.2014".

При цьому, оперативним підрозділом ГУ
Міністерства доходів і зборів України
складено висновок, в якому зазначено,
що за місцезнаходженням платника
податків не встановлено, направлено
запит за № 1024/7/26-55-07-03 від 24.03.2014 до ОП ГУ
Міндоходів у Запоріжській області для
проведення заходів із перевірки
фактичного місцезнаходження
підприємства. Директор та засновник
громадянин ОСОБА_5 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2, але фактично не
проживає, на даний час тривають заходи
по встановленню фактичного
місцезнаходження, в тому числі і
співзасновника гр. ОСОБА_6, який за
місцем реєстрації не проживає.
Проведеним аналізом податкової
звітності та аналітичної довідки ОП ГУ
Міндоходів України встановлено, що на
підприємстві відсутні основні засоби,
технологічне обладнання та інші
виробничі потужності для здійснення
фінансово - господарської діяльності.
СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві
проводиться досудове розслідування
матеріалів, які внесені до ЄРДР під №
0000051 за фактом незаконного
нарахування податкового кредиту з ПДВ
у зв'язку з нібито здійсненими
фінансово - господарськими операціями
з реально діючими СПД підприємствами,
що містять ознаки фіктивних, в тому
числі і ТОВ "Вербена - Н", що призвело до
несплати податків в особливо великих
розмірах.

В ході перевірки Коростенською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Житомирській області
10.06.2014 до ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві направлено запит
№ 5143/7/22-01 про проведення зустрічної
звірки ТОВ "Вербена - Н" по фінансово -
господарських відносинах із ТОВ "Перша
логістична компанія" за перевіряємий
період.

До Коростенської ОДПІ надійшла
відповідь про неможливість проведення
зустрічної звірки даного контрагента.
Станом на 07.07.2014 ТОВ "Вербена - Н" має
стан 4 - порушено провадження у справі
про банкрутство.

Під час перевірки не надано звітів
експедитора про кожний випадок його
посередництва при наданні
транспортно-експедиційних послуг.

При цьому, надані до перевірки акти
прийому-передачі не містять
інформації, яка б доводила доцільність
та економічну обґрунтованість
використання платником
транспортно-експедиційних послуг,
одержаних від ТОВ "Вербена - Н" у
господарській діяльності, що не дає
можливості підтвердити зв'язок даних
витрат в розмірі 2765522,0грн. з фінансово -
господарською діяльністю
підприємства, чим порушено п.п. 138.8 ст. 138
Податкового кодексу України.

Наведені осбавини стали підставою для
донарахування позивачу грошових
зобов'язань з податку на прибуток
підприємств, однак, суд не погоджується
з висновками контролюючого органу з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 135.1, 135.2 ст. 135 ПК
України, доходи, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
включаються до доходів звітного
періоду за датою, визначеною
відповідно до статті 137, на підставі
документів, зазначених у пункті 135.2
цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності,
який визначається відповідно до пункту
135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються
відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за
винятком доходів, визначених у пункті
135.3 цієї статті та у статті 136 цього
Кодексу.

Доходи визначаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
отримання платником податку доходів,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Згідно пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України,
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності
включають: собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг та інші витрати беруться для
визначення об'єкта оподаткування з
урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї
статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140,
статей 142 і 143 та інших статей цього
Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку; витрати банківських
установ.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює
виробництво товарів, виконання робіт,
надання послуг з довготривалим (більше
одного року) технологічним циклом
виробництва за умови, що договорами,
укладеними на виробництво таких
товарів, виконання робіт, надання
послуг, не передбачено поетапної їх
здачі, до витрат звітного податкового
періоду включаються витрати, пов'язані
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг у
цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта
оподаткування має право на врахування
витрат, підтверджених документами, що
складені нерезидентами відповідно до
правил інших країн.

Приписами п. 138.4 ст. 138 ПК України
передбачено, що витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п. 138.8 ст. 138 ПК України,
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Разом з цим, пп. 139.1.9 п. 139.1. ст. 139 ПК
України встановлено, що не включаються
до складу витрат витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Норми аналогічного змісту містить
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі -
Положення №168/704).

Пунктом 2.4 Положення №168/704 встановлено,
що первинні документи повинні мати
такі обов'язкові реквізити:
найменування підприємства, установи,
від імені яких складений документ,
назва документа (форми), дата і місце
складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Відповідно до п. 2.16 Положення №168/704,
забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам.

У ході судового розгляду справи
встановлено, що ТОВ "Перша логістична
компанія" (Клієнт) і ТОВ "Мікас Плюс"
(Експедитор) 29 травня 2013 р. укладено
договір № 21 (том 2 а.с. 146-149), за умовами
якого Експедитор зобов'язується за
дорученням Клієнта за винагороду і за
рахунок Клієнта організувати
виконання транспортно-експедиційних
послуг, пов'язаних з перевезенням
вантажів Клієнтом, лініями залізничних
доріг України.

До вказаного договору сторонами
укладалися додаткові угоди (том 4 а.с.
27-197).

На підтвердження виконання умов
договору від 29 травня 2013 р. позивачем
надано акти здачі-прийняття робіт (том 2
а.с. 150-250, том 3 а.с. 1-80), податкові
накладні (том 3 а.с. 81-250, том 4 а.с. 1-26),
звіти експедитора (том 5 а.с. 132-190), копію
картки рахунку 631 (а.с. 60-88).

Як свідчать матеріали справи, 31 жовтня
2013 р. між позивачем (Клієнт) і ТОВ
"Вербена-Н" (Експедитор) укладено
договір № 10 (том 1 а.с. 74-77), за умовами
якого Експедитор зобов'язується за
дорученням Клієнта за винагороду і за
рахунок Клієнта організувати
виконання транспортно-експедиційних
послуг, пов'язаних з перевезенням
вантажів Клієнтом, лініями залізничних
доріг України.

До вказаного договору сторонами
укладалися додаткові угоди (том 1 а.с.
206-250, том 2 а.с. 1-19).

На підтвердження виконання умов
договору від 31 жовтня 2013 р. позивачем
надано податкові накладні (том 1 а.с.
78-141), акти здачі-прийняття робіт (том 1
а.с. 142-250, том 3 а.с. 1-80), звіт експедитора
(том 2 а.с. 32-48), копію картки рахунку 631
(том 2 а.с. 49-59).

Контролюючий орган вказує на те, що
надані Товариством первинні документи
не містять інформації щодо обсягів
перевезень, назви вантажовідправника,
вантажоотримувача, станції відправки і
станції отримання ватажу, тобто, не
підтверджують отримання від ТОВ "Мікас
Плюс" та ТОВ "Вербена-Н"
транспортно-експедиційних послуг .

Слід зазначити, що ступінь деталізації
опису господарської операції у
первинному документі законодавством
не встановлена. Умовою документального
підтвердження операції є можливість на
підставі наявних документів зробити
висновок про те, що витрати фактично
понесені та спрямовані на отримання
позитивного економічного ефекту.
Власне незаповнення у первинних
облікових документах окремих позицій,
які не впливають на зміст
господарської операції, а також
відсутність максимальної деталізації
виду виконаних послуг не перешкоджає
прийняттю цих документів до обліку та
не є свідченням відсутності виконаних
господарських операцій.

У той же час з огляду на визначення
транспортно-експедиторської послуги
як роботи, що безпосередньо пов'язана з
організацією та забезпеченням
перевезень експортного, імпортного,
транзитного або іншого вантажу за
договором транспортного
експедирування (стаття 1 Закону України
"Про транспортно-експедиторську
діяльність") належним підтвердженням
виконання експедиторських послуг
окрім договору транспортної
експедиції, акта здачі-приймання
наданих послуг та експедиторських
документів, повинні оформлятися,
зокрема, довіреність на право
укладення договору перевезення від
імені клієнта, договір перевезення,
довіреність, видана експедитором
організації-перевізнику на право
отримання вантажу (у разі, якщо
транспортування виконується третьою
особою), перевізні документи.
Перелічені документи дозволяють
достовірно встановити, для яких саме
операцій залучається експедитор.

Судовий контроль не призначений
перевіряти економічну доцільність
рішень, що приймаються суб'єктами
господарювання, які у сфері
господарської діяльності наділені
самостійністю та широкою дискрецією
(зокрема, при виборі контрагентів,
вирішенні питання щодо необхідності
залучення третіх осіб до виконання
своїх господарських зобов'язань тощо).
А тому відсутні підстави виключати з
податкового обліку витрати на оплату
послуг (у тому числі й по ПДВ) лише з тих
мотивів, що платник може самостійно
виконати відповідні роботи (послуги)
власними силами без залучення інших
постачальників.

У той же час умовою відображення
господарської операції у податковому
обліку є її здійснення за наявності
розумної економічної причини (ділової
мети), що передбачає намір платника
одержати економічний ефект у
результаті господарської діяльності
(пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Також, не заслуговують на увагу
висновки контролюючого органу про
ненадання до перевірки звітів
експедитора, оскільки дані документи
позивачем долучались до письмових
заперечень на акт перевірки.

Аналізуючи вище наведені норми
законодавства та надаючи оцінку
первинним документам, які
підтверджують надання
транспортно-експедиторськх ТОВ "Мікас
Плюс" та ТОВ "Вербена-Н", суд дійшов
висновку, що податкові накладні в силу
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
та Положення №168/704, є первинними
документами, та мають всі необхідні
встановлені законом обов'язкові
реквізити.

Вказані накладні містять найменування
сторін, обсяг наданих послуг, підписи
уповноважених представників сторін та
відбитки печаток товариств та дають
змогу визначити, які саме послуги
надавались, за якою ціною, між якими
контрагентами.

Докази того, що дані документи не мають
юридичної сили або визнані в
установленому порядку недійсними
відповідачем суду не надано.

Встановлені обставини в їх сукупності
свідчать про товарність і реальність
здійснення господарських операцій між
ТОВ "Перша логістична компанія" та ТОВ
"Мікас Плюс", ТОВ "Вербена-Н".

Разом з тим, доказів того, що послуги,
придбані ТОВ "Перша логістична
компанія" у ТОВ "Мікас Плюс", ТОВ
"Вербена-Н" з метою іншою, ніж
використання його у власній
господарській діяльності контролюючим
органом суду не надано, судом не
здобуто і в матеріалах справи такі
докази відсутні.

Отже, віднесення позивачем до складу
витрат сум, сплачених ТОВ "Мікас Плюс",
ТОВ "Вербена-Н" на оплату вартості
транспортно-експедиційних відповідає
вимогам ПК України, а виключення цих
сум відповідачем зі складу витрат ТОВ
"Перша логістична компанія" -
безпідставне і протиправне.

Суд відзначає, що висновки відповідача
в акті перевірки ґрунтуються виключно
на актах перевірок контрагентів
позивача, без урахування первинної
документації платника податків, яка у
своїй сукупності свідчить про
обґрунтованість формування витрат.

Разом з тим, чинним податковим
законодавством не передбачено право
відповідача при складанні акта
перевірки одного платника податків
приймати за основу акт перевірки
(довідку) іншого платника податків, як
підставу для висновку про наявність
порушень з боку першого.

Суд також акцентує увагу, що згідно зі
ст. 61 Конституції України
відповідальність осіб має
індивідуальний характер, при цьому
будь-які протиправні дії одних
платників податків не можуть покладати
обов'язку щодо відповідальності за дії
таких платників на інших осіб.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст. 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", є джерелом права,
свідчить про те, що якщо державні
органи мають інформацію про
зловживання в системі оподаткування
конкретною компанією, вони повинні
застосовувати відповідні заходи саме
до цього суб'єкта, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку
(Рішення Європейського Суду від 09.01.2007
р. у справі "Інтерсплав проти України").
Вказане узгоджується з конституційним
принципом індивідуальності юридичної
відповідальності.

Доказів того, що ТОВ "Перша логістична
компанія" та ТОВ "Мікас Плюс", ТОВ
"Вербена-Н" під час вчинення
господарських операцій завідомо (з
прямим або непрямим умислом) діяли
всупереч інтересам держави і
суспільства, суду контролюючим органом
не надано, як і не надано суду
відповідного вироку суду, а тому
висновки про нікчемність укладених
правочинів - суд не бере до уваги.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що податкове
повідомлення-рішення Коростенської
ОДПІ № від 21.07.2014 не ґрунтується
на вимогах чинного законодавства, а
також суперечить встановленим у справі
обставинам, а тому підлягає визнанню
протиправним та скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення
Коростенської ОДПІ № від 21.07.2014
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість.

Підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення-рішення став
висновок контролюючого органу про
завищення позивачем податкових
зобов'язань, сформаних за рахунок сум
ПДВ по податкових накладних, виписаних
на продаж послуг на адресу
контрагентів-покупців та завищення
податкового кредиту, у зв'язку з
віднесенням до його складу сум ПДВ по
операціях з ТОВ "Мікас Плюс" та ТОВ
"Вербена-Н".

Висновки контролюючого органу
спростовані наступним.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185
Податкового Кодексу України, об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю;
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу.

Як зазначає підпункт 14.1.191 пункту 14.1
статті 14 Податкового Кодексу України,
постачання товарів - будь-яка передача
права на розпоряджання товарами як
власник, у тому числі продаж, обмін чи
дарування такого товару, а також
постачання товарів за рішенням суду.

Пункт 187.1 статті 187 Податкового Кодексу
України вказує, що датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг, відповідно
до пункту 188.1 статті 188 Податкового
кодексу України, визначається виходячи
з їх договірної вартості (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу) з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, що справляється з
вартості послуг стільникового
рухомого зв'язку, податку на додану
вартість та акцизного податку на спирт
етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів (крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів).

Судом встановлено, що у перевіряємий
період, крім зазначених у акті
перевірки, позивачем надавався
комплекс послуг із перевезення,
транспортно-експедиційного
обслуговування на підставі договорів
ТОВ "Олімп", ТОВ "Ольвіялатінвест", ПАТ
"Полонський гірський комбінат", ТДВ
"Перечинський лісохімічний комбінат",
ПАТ "Переяславський експериментальний
комбінат хлібопродуктів", ТОВ
"Полігрейн Агро", ТОВ "Помбудмонтаж", ТОВ
"Промбудтехсервіс", ПАТ "Рамбус", ТОВ
"Респект фінанс", ТОВ "РоАгро", ТОВ
"Рожнивка Агро", ПАТ "Росава", ТОВ "Росток
Трейд", ПАТ "Рудьківське", ПП "Северин",
ДАП "Середино - Будський агролісгосп",
ПП ОСОБА_1, ТОВ "Славія-АГРО", ТОВ
"Сільськогосподарське товариство
"Спідружність А", ТОВ "Сузір'я", ПАТ
"ТАКО", ПАТ "Теофіпільський цукровий
завод", ПП "Торговий дім "Майола", ТОВ
"Традекс", ТОВ "Транс Логістик Компані",
ТОВ "Украгроком", ТОВ "Україна 2001", ТОВ
"Укртиртранс", ТОВ "УПІ-Магістраль", ТОВ
"ФА Інтертрейдінг Україна", ТОВ "Фалькон
Україна", ТОВ "Форсаж", ПСПС "Хлібороб",
ТОВ "Аграрний дім "Форум", ТОВ "Хліб
Жмеринщини", ТОВ "Хмельницьке", ТДВ
"Цибулівське хлібоприймальне
підприємство", СТОВ "Чернивчанка-Агро",
ТОВ "Малтюрн Юкрейн", ТОВ "Шалигінське",
ПАТ "Шепетівський Буто-щебневий Кар'єр",
Шосткинське ДАП "Шосткинський
агролісгосп", ТОВ "Юмін Агро", ТОВ
"Юнігрейн", ПП "Ямполь Інвест",
Ямпільське ДАП "Ямпільський
агролісхоз", ТОВ "Авангард ім. Скачка",
ПП "АВТарк", ПП "Аграрні інвестиції", ТОВ
"Агро ХХІ", ТОВ "Агроальянс", ТОВ
"Сільськогосподарське підприємство
Агродім", ПП "Агропродопт", ТОВ
"Агротехніка", ТОВ "Агрофірма ім.
Чапаєва", ТОВ "Агрофірма "Надія", ТОВ
"Агропромислова логістична компанія",
ФГ "Архангельське", ТОВ "АТ Каргилл", ТОВ
"Бахмачрегіонпостач", ТОВ "Берегиня",
ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр", КП
"Білоцерківхлібпродукт",ТОВ "Бориваж",
ДП "Бродівський лісхоз", ТОВ
"Строй-реал", ТОВ "ВВТ ГРУП", ТОВ
"Гермес-Трейдинг", Кам'янець-Подільське
ПАТ "Гіпсовик", Глухівське ДАП
"Глухівський агролісгосп", ТОВ
"Гніванський гранітний кар'єр", ТОВ
"Долинське", ПАТ "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України", ТОВ "Еко Енерджі Україна", ТОВ
"Захід Агробізнес", ТОВ "Зерно.УА", ТОВ
"Зерноекспорт 1", ТОВ "Продовольча
компанія "Зоря Поділля", ПОСП
"Ічнянське", ПАТ "Ічнянський
молочно-консервний комбінат", УАСПФТОВ
"КАИС", ПСП "Кам'янка", СТОВ "Качківське",
ТОВ "Кернел-Трейд", ТДВ "Пологівський
хімічний завод "Коагулянт", ТОВ "Колорит
Агро", ПАТ "Компанія "Райз", ТОВ "Краєвид
Поділля", Кролевецьке ДАП
"Кролевецький агролісгосп", СТОВ
"Агрофірма "Кряж-Агро-1", СТОВ "Кряж і К",
СФГ "Лан", ПАТ "Лебединський насіннєвий
завод", ТОВ "Східноукраїнська компанія
"Малтюроп", ТОВ "ВУК "Малтюроп", ТОВ
"Малтюроп Юкрейн", ПАТ
"Могилів-подільський консервний завод",
ФОП ОСОБА_2, СТОВ "Мрія", ПАТ
"Миронівський хлібопродукт", СТОВ "Нива
Переяславщини", ПАТ "Ніжинський
жиркомбінат" (том 6 а.с. 97-250, том 7 а.с. 1-187).

Про виконання умов вказаних договорів
свідчать податкові накладні (том 5 а.с.
201-248, том 6 а.с.1-96, том 7 а.с. 188-250, том 8 а.с.
1-250, том 9 а.с. 1-250, том 10 а.с. 1-232, том 15 а.с.
168-250, том 16 а.с. 1-250, том 17 а.с. 1-236),
залізничні накладні про перевезення
вантажів (том 4 а.с. 198-250, том 5 а.с. 1-131),
акти виконаних робіт (том 10 а.с. 233-250, том
11 а.с. 1-250, том 12 а.с. 1-250, том 13 а.с. 1-171, том
14 а.с. 141-250, том 15 а.с. 1-167), відомості по
рахунку 361 (том 17 а.с. 237-250, том 18 а.с. 1-8).

Наведені документи свідчать про те, що
позивач як посередник придбав у ТОВ
"Мікас Плюс" то ТОВ "Вербена-Н" послуги,
відобразив їх в бухгалтерському
обліку, як такі, що використовувалися у
перевіряємий період при наданні
транспортно-експедиційних послуг при
перевезенні вантажів і реалізовані ТОВ
"Олімп", ТОВ "Ольвіялатінвест", ПАТ
"Полонський гірський комбінат", ТДВ
"Перечинський лісохімічний комбінат",
ПАТ "Переяславський експериментальний
комбінат хлібопродуктів", ТОВ
"Полігрейн Агро", ТОВ "Помбудмонтаж", ТОВ
"Промбудтехсервіс", ПАТ "Рамбус", ТОВ
"Респект фінанс", ТОВ "РоАгро", ТОВ
"Рожнивка Агро", ПАТ "Росава", ТОВ "Росток
Трейд", ПАТ "Рудьківське", ПП "Северин",
ДАП "Середино - Будський агролісгосп",
ПП ОСОБА_1, ТОВ "Славія-АГРО", ТОВ
"Сільськогосподарське товариство
"Спідружність А", ТОВ "Сузір'я", ПАТ
"ТАКО", ПАТ "Теофіпільський цукровий
завод", ПП "Торговий дім "Майола", ТОВ
"Традекс", ТОВ "Транс Логістик Компані",
ТОВ "Украгроком", ТОВ "Україна 2001", ТОВ
"Укртиртранс", ТОВ "УПІ-Магістраль", ТОВ
"ФА Інтертрейдінг Україна", ТОВ "Фалькон
Україна", ТОВ "Форсаж", ПСПС "Хлібороб",
ТОВ "Аграрний дім "Форум", ТОВ "Хліб
Жмеринщини", ТОВ "Хмельницьке", ТДВ
"Цибулівське хлібоприймальне
підприємство", СТОВ "Чернивчанка-Агро",
ТОВ "Малтюрн Юкрейн", ТОВ "Шалигінське",
ПАТ "Шепетівський Буто-щебневий Кар'єр",
Шосткинське ДАП "Шосткинський
агролісгосп", ТОВ "Юмін Агро", ТОВ
"Юнігрейн", ПП "Ямполь Інвест",
Ямпільське ДАП "Ямпільський
агролісхоз", ТОВ "Авангард ім. Скачка",
ПП "АВТарк", ПП "Аграрні інвестиції", ТОВ
"Агро ХХІ", ТОВ "Агроальянс", ТОВ
"Сільськогосподарське підприємство
Агродім", ПП "Агропродопт", ТОВ
"Агротехніка", ТОВ "Агрофірма ім.
Чапаєва", ТОВ "Агрофірма "Надія", ТОВ
"Агропромислова логістична компанія",
ФГ "Архангельське", ТОВ "АТ Каргилл", ТОВ
"Бахмачрегіонпостач", ТОВ "Берегиня",
ТОВ "Бехівський гранітний кар'єр", КП
"Білоцерківхлібпродукт",ТОВ "Бориваж",
ДП "Бродівський лісхоз", ТОВ
"Строй-реал", ТОВ "ВВТ ГРУП", ТОВ
"Гермес-Трейдинг", Кам'янець-Подільське
ПАТ "Гіпсовик", Глухівське ДАП
"Глухівський агролісгосп", ТОВ
"Гніванський гранітний кар'єр", ТОВ
"Долинське", ПАТ "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України", ТОВ "Еко Енерджі Україна", ТОВ
"Захід Агробізнес", ТОВ "Зерно.УА", ТОВ
"Зерноекспорт 1", ТОВ "Продовольча
компанія "Зоря Поділля", ПОСП
"Ічнянське", ПАТ "Ічнянський
молочно-консервний комбінат", УАСПФТОВ
"КАИС", ПСП "Кам'янка", СТОВ "Качківське",
ТОВ "Кернел-Трейд", ТДВ "Пологівський
хімічний завод "Коагулянт", ТОВ "Колорит
Агро", ПАТ "Компанія "Райз", ТОВ "Краєвид
Поділля", Кролевецьке ДАП
"Кролевецький агролісгосп", СТОВ
"Агрофірма "Кряж-Агро-1", СТОВ "Кряж і К",
СФГ "Лан", ПАТ "Лебединський насіннєвий
завод", ТОВ "Східноукраїнська компанія
"Малтюроп", ТОВ "ВУК "Малтюроп", ТОВ
"Малтюроп Юкрейн", ПАТ
"Могилів-подільський консервний завод",
ФОП ОСОБА_2, СТОВ "Мрія", ПАТ
"Миронівський хлібопродукт", СТОВ "Нива
Переяславщини", ПАТ "Ніжинський
жиркомбінат".

Одним із етапів встановлення судом
обґрунтованості права платника
податку на формування податкового
кредиту і визначення розміру грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість є встановлення факту
здійснення господарської операції
шляхом дослідження усіх первинних
документів, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції - договорів, актів виконаних
робіт, документів про перевезення,
зберігання товарів тощо. Крім того,
дослідженню підлягає реальність
господарських операцій, що є підставою
для виникнення права на формування
кредиту; добросовісність цього
платника податку, яка полягає у
відповідності вчинених господарській
операцій меті, а також реальність усіх
даних, наведених у документах.

При цьому суд зазначає, що юридичним
фактом, який породжує право платника на
формування податкового кредиту і
визначення розміру грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість, є реальність господарської
операції, а тому, при визначенні права
платника податків на його формування
судом має бути перевірено чи мали
операції між платником податків та
його контрагентами реальний товарний
характер, можливість здійснення таких
операцій з урахуванням оперативності
проведення операцій та віддаленості
контрагентів один від одного.

Всупереч вимогам частини 2 статті 72 КАС
України, відповідачем як суб'єктом
владних повноважень не надано доказів
щодо умислу укладення угод з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства.

Усі господарські операції
підтверджені первинними документами,
відповідно до вимог Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" та Податкового
кодексу України, які є підставою для
бухгалтерського та податкового обліку.

За таких обставин, суд вважає висновки
контролюючого органу про
безтоварність господарських операцій
позивача в травні 2013 року з Кам'янець -
Подільському ПАТ "Гіпсовик", ПАТ
"Полонський гірничий комбінат"; в
червні 2013 року з Кам'янець -
Подільському ПАТ "Гіпсовик", ПАТ
"Полонський гірничий комбінат", ПП „
АВТАрк", ТОВ "Укттіртранс", ТОВ
"Промбудмонтаж трейд", Глухівському ДАП
"Глухівський агролісгосп", ТОВ
"Бехівський гранкар'єр"; у липні 2013року
з Кам'янець - Подільському ПАТ
"Гіпсовик", ПАТ "Полонський гірничий
комбінат"; СТОВ "Нива Переяславщини"; у
серпні 2013 року з Кам'янець -
Подільському ПАТ "Гіпсовик", ПП "АВТАрк",
ТОВ "Коагулян", ПАТ "РАМБУС", ТОВ
"Промтехбудресурс", ТОВ "Агротехніка"; у
вересні 2013 року з ПАТ "РАМБУС", ТОВ СП
"АГРОДІМ", ТОВ "Морський ПСК"Боріваж"; у
жовтні 2013 року з Кам'янець -
Подільському ПАТ "Гіпсовик", ТОВ
"Шалигінське", ПАТ "РАМБУС", ТОВ
"Цибулівське хлібоприймальне
підприємство"; в листопаді 2013 року з ТОВ
"Берегиня"; в грудні 2013року з СТОВ "Нива
Переяславщини", ТОВ "Кернел - Трейд", ПАТ
"Могилів - Подільський консервний
завод", ТОВ "Україна 2001", ТОВ "Еко Енерджі
Україна", ТОВ "Краєвид Поділля"
необґрунтованими і такими, що не
відповідають дійсним обставинам
справи.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201
Податкового кодексу України, податкова
накладна складається на кожне повне
або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс). У разі якщо
частка товарів/послуг, послуг не
містить відокремленої вартості,
перелік (номенклатура) частково
поставлених товарів/послуг
зазначається в додатку до податкової
накладної у порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує,
державну податкову і митну політику, та
враховується при визначенні загальних
податкових зобов'язань.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку
контролюючим органом суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень
вбачається, що обов'язковою умовою
виникнення у платника права на
податковий кредит є реальне здійснення
операцій з придбання товарів (робіт,
послуг), а також оформлення зазначених
операцій необхідними документами
первинного обліку (зокрема,
податковими накладними), що містять
достовірні відомості про обсяг та
зміст господарської операції.

Податковий кредит по отриманих
позивачем послуг від ТОВ "Мікас Плюс" та
ТОВ "Вербена-Н" повністю підтверджено
відповідними податковими накладними.

Судом встановлено, що податкові
накладні, виписані зазначеними
контрагентами для ТОВ "Перша
логістична компанія" містять всі
необхідні обов'язкові реквізити.

Також, у ході судового розгляду справи
встановлено, що придбані послуги у ТОВ
"Мікас Плюс" та ТОВ "Вербена-Н"
безпосередньо пов'язані з
господарською діяльністю позивача.

Таким чином, дії ТОВ "Перша логістична
компанія" як платника податку свідчать
про його добросовісність, а вчинені ним
господарські операції з зазначеним
контрагентом не викликають сумніву в
їх реальності та відповідності
дійсному економічному змісту.

Судом встановлено достовірність
підтвердження фактичності здійснення
господарських операцій, сплати податку
на додану вартість та його сум, а отже і
правомірність віднесення позивачем
сум податку, сплаченого ТОВ "Мікас Плюс"
та ТОВ "Вербена-Н" у зв'язку з придбанням
послуг до складу податкового кредиту у
перевіреному періоді.

За наведених обставин суд дійшов
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення Коростенської
ОДПІ від 21 липня 2014 р. № не
ґрунтується на вимогах чинного
законодавства, а також суперечить
встановленим у справі обставинам, а
тому підлягає визнанню протиправними
та скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд відзначає, що відповідачем не
надано жодних доказів на підтвердження
правомірності прийнятих рішень.

За наведених обставин суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Коростенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 21 липня 2014 р. № та №
.

Відшкодувати з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Перша
логістична компанія" 974,40 грн
сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя

Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 15
грудня 2014 р.