Справа № 2270/5418/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/79983/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівМороз Л.Л. Шведа Е.Ю.
провівши у письмовому порядку
касаційний розгляд адміністративної
справи за позовом ОСОБА_4 до
Комунального підприємства
"Ярмолинецьке бюро технічної
інвентаризації" (далі - КП
"Ярмолинецьке БТІ") про зобов'язання
вчинити певні дії за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 15 листопада 2012 року

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_4 в Хмельницькому
окружному адміністративному суді
пред'явив позов до КП "Ярмолинецьке
БТІ" про зобов'язання вчинити певні дії.

Просив зобов'язати відповідача
здійснити технічну інвентаризацію
виробничої будівлі для розміщення
зерноочисного обладнання та
тимчасового зберігання зерна
зерноочисного комплексу ЗАВ-20 та
виготовити технічний паспорт на
виробничу будівлю.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2012
року, залишеною без зміни ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 вказує на
те, що рішення судами постановлені з
порушенням вимог матеріального та
процесуального права. Просить їх
скасувати та ухвалити нову постанову
про задоволення його позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій у цій
справі встановлено, що рішенням
загальних зборів Спілки селян
співвласників ім. Мічуріна від 19 липня
2009 року позивачу виділено на майновий
пай зерноочисний (насінеочисний)
комплекс ЗАВ-20 балансовою вартістю 4500,00
грн., який позивачем прийнято
відповідно до акту приймання-передачі.

14 травня 2012 року ОСОБА_4 звернувся до КП
"Ярмолинецьке БТІ" із заявою про
виготовлення матеріалів технічної
інвентаризації і проведення Державної
реєстрації права власності.

Листом від 31 травня 2012 року КП
"Ярмолинецьке БТІ" відмовило позивачу у
задоволенні його заяви у зв'язку з тим,
що насінеочисний комплекс ЗАВ-20 не
являється нерухомим майном, а відтак
виготовити технічний паспорт
неможливо. Також в листі повідомлялось,
що згідно з протоколом № 5 загальних
зборів Спілки селян-співвласників ім.
Мічуріна позивач не включений в групу
селян співвласників, а тому, він не може
бути власником даної насінеочисної
машини ЗАВ-20.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, та апеляційний суд,
залишаючи таке рішення без зміни,
виходили з того, що відмова відповідача
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Така правова позиція судів є
правильною, оскільки вона ґрунтується
на повно та всебічно встановлених
обставинах справи та відповідає
вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із частиною першою статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Суди у відповідності із вимогами
частини третьої статті 2 цього ж
Кодексу повинні перевіряти чи
оскаржувані дії вчинені, а рішення
прийнято на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, безсторонньо,
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації, пропорційно, тобто з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілям, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія) тощо, та в залежності від
встановленого - вирішити спір.

Частиною першою статті 5 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлено, що у Державному реєстрі
прав реєструються речові права та їх
обтяження на земельні ділянки, а також
на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: підприємства як єдині майнові
комплекси, житлові будинки, будівлі,
споруди (їх окремі частини), квартири,
житлові та нежитлові приміщення.

В розділі 2 Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24 травня
2001 року № 127 зазначено, що до об'єктів,
що підлягають технічній
інвентаризації, належать: житлові
будинки квартирного типу різної
поверховості, гуртожитки; житлові
будинки садибного типу, розташовані на
окремих земельних ділянках; будинки і
споруди громадського та виробничого
призначення, інженерні мережі,
елементи благоустрою тощо;
господарські будівлі (сараї (хліви),
гаражі, літні кухні, майстерні,
вбиральні, погреби, навіси, котельні,
бойлерні, трансформаторні підстанції,
сміттєзбірники тощо); господарські
споруди (колодязі, вигрібні ями,
огорожі, ворота, хвіртки, замощення
тощо); садові та дачні будинки, гаражі
(що не відносяться до господарських:
багатоповерхові, підземні,
одноповерхові-блокові); захисні
споруди цивільного захисту (цивільної
оборони).

Разом з тим, судами попередніх
інстанцій вірно встановлено, що
насінеочисний комплекс (насінеочисна
машина) ЗАВ-20 не відноситься до жодного
з вказаних об'єктів.

Крім того, згідно з протоколом від 25
серпня 2008 року № 5 загальних зборів
Спілки селян-співвласників ім.
Мічуріна, акту приймання-передачі
майна насінеочисна машина ЗАВ-20 також
не була включена до переліку об'єктів,
як нерухоме майно.

Таким чином, дії відповідача щодо
відмови ОСОБА_4 у здійсненні технічної
інвентаризації та видачі технічного
паспорту судами першої та апеляційної
інстанції правильно визнані такими, що
відповідають чинному законодавству.

Судові рішення у цій справі є законними
і обґрунтованими, підстав для їх
скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів та
встановлених обставин справи.

Відповідно частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
зміни, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а оскаржувані постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 15 листопада 2012 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_4 до Комунального підприємства
"Ярмолинецьке бюро технічної
інвентаризації" про зобов'язання
вчинити певні дії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.