Справа № 819/1942/14-а
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 р.

Справа № 876/9396/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Прокопенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивачів ОСОБА_2,

представника відповідача Кравця В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Тернопільської районної
державної адміністрації
Тернопільської області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року у справі за позовом Приватного
акціонерного товариства «Збаразьке
АТП-16140», Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Тернопільської районної
державної адміністрації
Тернопільської області, Конкурсного
комітету з перевезення пасажирів на
автобусних маршрутах загального
користування, що не виходять за межі
Тернопільського району про скасування
рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Збаразьке АТП-16140» та ФОП ОСОБА_1
звернулись до суду з позовом до
Тернопільської районної державної
адміністрації Тернопільської області
та Конкурсного комітету з перевезення
пасажирів на автобусних маршрутах
загального користування, що не
виходять за межі Тернопільського
району, яким з урахуванням уточнення
позовних вимог просили визнати
протиправним та скасувати рішення
Конкурсного комітету від 27.08.2014 року
про невизнання місця кожного учасника,
що брав участь у конкурсі, та
невизнання переможця конкурсу по
маршруту Тернопіль-Скоморохи, а також
зобов'язати Конкурсний комітет
визначити місце кожного учасника, що
брав участь в цьому і визнати переможця
конкурсу на даному маршруті.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року позов задоволено частково:
визнано протиправним та скасовано
рішення Конкурсного комітету з
перевезення пасажирів на автобусних
маршрутах загального користування, що
не виходять за межі Тернопільського
району, оформлене протоколом від 27.08.2014
року № 8, в частині невизначення
переможця конкурсу по маршруту
Тернопіль-Скоморохи; зобов'язано
Конкурсний комітет з перевезення
пасажирів на автобусних маршрутах
загального користування, що не
виходять за межі Тернопільського
району визначити переможця конкурсу по
маршруту Тернопіль-Скоморохи та
перевізника-претендента, який за
результатами розгляду посів друге
місце, на підставі бальної системи
оцінки пропозицій
перевізників-претендентів, які брали
участь 27.08.2014 року у конкурсі на право
здійснювати перевезення пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування Тернопіль-Скоморохи, та
документів, поданих такими
перевізниками-претендентами для
участі в конкурсі; у задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що
відповідачами не дотримано вимог
Порядку проведення конкурсу з
перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування, а
тому рішення Конкурсного комітету,
оформлене протоколом від 27.08.2014 року №
8, в частині не визначення по об'єкту
конкурсу № 15-16 Тернопіль-Скоморохи
переможця є протиправним та підлягає
скасуванню. Визначаючи спосіб захисту
порушеного права позивачів суд
зазначив, що таке можливо відновити,
зобов'язавши Конкурсний комітет
визначити переможця конкурсу та
перевізника-претендента, який за
результатами розгляду посів друге
місце на підставі бальної системи
оцінки пропозицій
перевізників-претендентів, які брали
участь у конкурсі, та документів,
поданих такими
перевізниками-претендентами для
участі в конкурсі. Суд дійшов висновку,
що оскільки конкурс фактично відбувся,
проте не визначено за його
результатами переможця та перевізника,
який зайняв друге місце, що суперечить
вимогам Порядку проведення конкурсу з
перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування.
Враховуючи, що суд не вправі перебирати
на себе функції відповідного органу та
своїм рішенням визначати переможця,
суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність зобов'язання
Конкурсного комітету, який наділений
виключною компетенцією з визначення
переможця конкурсу, відновити порушені
права позивачів шляхом прийняття на
засіданні конкурсного комітету
рішення відповідно до вимог даного
Порядку на підставі вже поданих
перевізниками-претендентами
документів для участі у конкурсі.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив відповідач Тернопільська
районна державна адміністрація
Тернопільської області, вважає її
незаконною та необґрунтованою,
оскільки суд неповно з'ясував
обставини справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи, а
також суд порушив норми матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. Просить постанову
скасувати та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що конкурс було
проведено відповідно до вимог Порядку
проведення конкурсу з перевезення
пасажирів на автобусному маршруті
загального користування, яким
передбачено визначення
перевізника-переможця за результатами
голосування членів конкурсного
комітету, а не на підставі бальної
системи оцінки пропозицій
перевізників-претендентів. У спірному
випадку такі оцінки згідно з
встановленими вимогами були
проставлені і враховані, але при
визначенні переможця конкурсу кожен з
перевізників-претендентів при
голосуванні на закритому засіданні не
набрав жодного голосу членів
конкурсного комітету. При цьому,
прийняття рішення про визначення
переможця конкурсу є виключною
компетенцією Конкурсного комітету і
суд не має повноважень зобов'язувати
його приймати конкретне рішення. Таким
чином, прийнявши рішення про
зобов'язання Конкурсного комітету
прийняти рішення про визначення
переможця конкурсу, суд першої
інстанції порушив вимоги ст. 17, п. п. 1, 2
ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного
судочинства України і вийшов за межі
своїх повноважень, вирішивши питання,
яке не належить до його компетенції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановив суд, Тернопільська
районна державна адміністрація
Тернопільської області як організатор
перевезень призначила на 12.08.2014 року
конкурс на право здійснювати
перевезення пасажирів на
внутрішньорайонних автобусних
маршрутах загального користування,
зокрема, по маршруту № 15-16
Тернопіль-Скоморохи, про що розмістила
оголошення в газеті «Подільське слово»
від 11.07.2014 року № 28.

Однак 12.08.2014 року засідання конкурсного
комітету не відбулося у зв'язку з
відсутністю кворуму і проведення
конкурсу було перенесене на 27.08.2014 року,
про що опубліковано оголошення в
газеті «Подільське слово» від 15.08.2014
року № 33.

27.08.2014 року проведено засідання
Конкурсного комітету з перевезення
пасажирів на автобусних маршрутах
загального користування, що не
виходять за межі Тернопільського
району, оформлене протоколом № 8.

Як вбачається із змісту даного
протоколу, а також встановлено з
пояснень представників сторін, на
об'єкт конкурсу - маршрут № 15-16
Тернопіль-Скоморохи подали документи
два перевізники - ПрАТ «Збаразьке
АТП-16140» та ФОП ОСОБА_1, які були
допущені до участі у конкурсі за
результатами голосування, проведеного
після обговорення та співбесіди з ними,
а також з врахуванням думки
представників громадськості. Перед
голосуванням про допущення
перевізників до участі у конкурсі
представник робочого органу
організатора конкурсу - Філії
«Тернопільавтотранссервіс»
Українського державного підприємства
по обслуговуванню іноземних та
вітчизняних автотранспортних засобів
«Укрінтеравтосервіс» довів до відома
конкурсного комітету, що учасники для
участі в конкурсі подали необхідні
документи в повному обсязі та
своєчасно, зроблено відповідні запити
та отримано відповіді від контролюючих
органів щодо діяльності претендентів у
сфері перевезень пасажирів, зауважень
щодо недопущення
перевізників-претендентів до участі в
конкурсі немає.

Після цього відбулось закрите
засідання конкурсного комітету, на
якому були оголошені бали, виставлені
за результатами оцінювання пропозицій
перевізників-претендентів, та
проведено голосування щодо визначення
переможця конкурсу, однак жоден з
претендентів, допущених до участі в
конкурсі, не набрав жодного голосу
«за». Зокрема, як вбачається з
протоколу, результати голосування щодо
визначення переможця на маршруті № 15-16
Тернопіль-Скоморохи наступні: ПрАТ
«Збаразьке АТП-16140» - «за» - 0, «проти» - 0,
«утрималось» - 9, ФОП ОСОБА_1 - «за» - 0,
«проти» - 2, «утрималось» - 6, не
голосував - 1. Також в протоколі
зазначено, що за результатами
голосування на цьому маршруті
переможців не визначено. В зв'язку з цим
конкурсний комітет вирішив повернути
перевізникам-претендентам плату за
участь у конкурсі та включити даний
автобусний маршрут в перелік об'єктів
чергового конкурсу.

При цьому, в протоколі відсутні
будь-які відомості про оголошення
конкурсних пропозицій
перевізників-претендентів, про надання
права претендентам на обґрунтування
запропонованих ними конкурсних
пропозицій, а також про проведення
оцінювання пропозицій
перевізників-претендентів на підставі
бальної системи.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
протиправність рішення Конкурсного
комітету в частині невизначення
переможця конкурсу по маршруту № 15-16
Тернопіль-Скоморохи, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
автомобільний транспорт» визначення
автомобільного перевізника на
автобусному маршруті загального
користування здійснюється виключно на
конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу
можуть бути: маршрут (кілька маршрутів),
оборотний рейс (кілька оборотних
рейсів). На конкурс виносяться маршрути
із затвердженими паспортами.
Визначення кандидатури автомобільного
перевізника для роботи на міжнародному
автобусному маршруті загального
користування здійснюється на
конкурсних засадах у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Процедура підготовки та проведення
конкурсу з перевезення пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування визначена Порядком
проведення конкурсу з перевезення
пасажирів на автобусному маршруті
загального користування, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.12.2008 року № 1081, який є обов'язковим
для виконання органами виконавчої
влади, органами місцевого
самоврядування, підприємствами
(організаціями), залученими на
договірних умовах для організації
забезпечення проведення конкурсів,
конкурсними комітетами та
автомобільними перевізниками.

Відповідно до абзаців 3, 4, 8 п. 2 цього
Порядку конкурсний комітет - це
постійний або тимчасовий орган,
утворений організатором для розгляду
конкурсних пропозицій та прийняття
рішення про визначення переможця
конкурсу; організатор - це орган
виконавчої влади, виконавчий орган
сільської, селищної, міської ради, який
самостійно або із залученням робочого
органу проводить конкурс; умови
конкурсу - це встановлені
організатором (обов'язкові та
додаткові) умови перевезень пасажирів,
які повинні виконувати автомобільні
перевізники, визначені на відповідному
об'єкті конкурсу.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про
автомобільний транспорт» та п. п. 7, 10
зазначеного Порядку організатор
визначає об'єкт конкурсу та затверджує
умови конкурсу, в тому числі
обов'язкові, а згідно з п. 8 Порядку
конкурсний комітет приймає рішення про
переможця конкурсу, яке є обов'язковим
для виконання організатором, крім
випадків, передбачених пунктом 54 цього
Порядку.

Згідно з п. 22 Порядку персональний
склад конкурсного комітету
затверджується організатором, який
призначає голову, його заступника та
секретаря.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації» голови місцевих
державних адміністрацій, зокрема,
утворюють для сприяння здійсненню
повноважень місцевих державних
адміністрацій консультативні, дорадчі
та інші допоміжні органи, служби та
комісії, члени яких виконують свої
функції на громадських засадах, а також
визначають їх завдання, функції та
персональний склад.

На виконання повноважень, передбачених
даною нормою, голова Тернопільської
районної державної адміністрації
Тернопільської області прийняв
розпорядження від 30.05.2013 року № 145-од,
яким: створив конкурсний комітет з
перевезення пасажирів на автобусних
маршрутах загального користування, що
не виходять за межі Тернопільського
району, затвердив положення про
конкурсний комітет, визначив порядок
створення робочого органу, на який
покладено функції з підготовки
матеріалів для проведення конкурсу,
приймання документів на конкурс,
перевірки достовірності одержаної від
перевізника-претендента інформації, їх
аналізу та оцінки відповідності
конкурсних пропозицій
перевізника-претендента умовам
конкурсу.

А персональний склад конкурсного
комітету затверджений розпорядженням
голови Тернопільської районної
державної адміністрації
Тернопільської області від 19.08.2014 року
№ 239-од.

Відповідно до п. 27 Порядку члени
конкурсного комітету: беруть участь в
обговоренні, розгляді оцінки за
бальною системою та зіставленні
конкурсних пропозицій
перевізників-претендентів і
забезпечують прийняття рішення про
визначення переможця конкурсу; мають
право на ознайомлення з усіма
матеріалами, що стосуються проведення
оцінки за бальною системою пропозицій
перевізників-претендентів, а також на
відображення своєї окремої думки у
протоколі засідання комітету на
підставі інформації, що підтверджена
документально та врахування якої не
порушуватиме процедуру проведення
конкурсу; зобов'язані дотримуватися
норм законодавства, цього Порядку,
об'єктивно та неупереджено розглядати
конкурсні пропозиції
перевізників-претендентів.

Відповідно до п. 29 Порядку для участі у
конкурсі автомобільний перевізник
подає на кожний об'єкт конкурсу окремо
заяву за формою, визначеною згідно з
додатками 1 або 2, і такі документи:
нотаріально завірену копію ліцензії на
право надання послуг з перевезень
пасажирів (може подаватися в одному
примірнику, якщо перевізник-претендент
бере участь у кількох конкурсах, які
проводяться на одному засіданні);
перелік транспортних засобів, які
пропонуються до використання на
автобусному маршруті, із зазначенням
марки, моделі, пасажиромісткості (з
відміткою «з місцем водія/без місця
водія»), VIN-коду транспортного засобу,
державного номерного знака, року
випуску транспортного засобу; копії
ліцензійних карток на кожний автобус,
який пропонується до використання на
автобусному маршруті; документ, що
підтверджує внесення плати за участь у
конкурсі, із зазначенням дати
проведення конкурсу; копії свідоцтв
про реєстрацію транспортних засобів
або тимчасових реєстраційних талонів
автобусів, що пропонуються до
використання на маршруті; копію
документа, що підтверджує проведення
процедури санації (за умови проведення
санації); перелік транспортних засобів,
пристосованих для перевезення осіб з
обмеженими фізичними можливостями, які
пропонуються для роботи на автобусному
маршруті, або письмова інформація про
їх відсутність; анкету відповідно до
пункту 32 цього Порядку; копію штатного
розпису, податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (форма № 1ДФ)
за останні повні два квартали.

Згідно з п. 32 Порядку до заяви
автомобільного перевізника додається
анкета за формою згідно з додатком 5, в
якій передбачаються питання, що будуть
враховані під час перевірки
достовірності відомостей, що містяться
у документах для участі у конкурсі, та
під час підрахунків за бальною
системою оцінки пропозицій
перевізників-претендентів.

Відповідно до п. 37 Порядку
достовірність інформації, викладеної у
заяві та документах, визначених
пунктом 29 цього Порядку, перевіряється
організатором та/або робочим органом
не пізніше ніж за два дні до дати
проведення конкурсу.

Як встановив суд, підтверджується
матеріалами справи і не заперечується
сторонами, для участі в конкурсі на
перевезення пасажирів по маршруту №
15-16 Тернопіль-Скоморохи подали
документи два перевізники-претенденти
- ПрАТ «Збаразьке АТП-16140» та ФОП ОСОБА_1
і дані документи були подані у повному
обсязі, містили достовірні відомості
щодо перевізників, були перевірені
конкурсним комітетом.

Відповідно до п. 40 Порядку під час
проведення конкурсу конкурсний
комітет розглядає пропозиції
перевізників-претендентів виключно за
такими показниками: наявність
достатньої кількості автобусів, які
відповідають умовам конкурсу за класом
та пасажиромісткістю (категорія,
пасажиромісткість, наявність багажних
відділень, додаткового обладнання);
наявність, характеристика та кількість
резерву автобусів для заміни рухомого
складу в разі виходу техніки з ладу;
наявність транспортних засобів,
пристосованих для перевезення осіб з
обмеженими фізичними можливостями;
наявність свідоцтва відповідності
автобуса параметрам комфортності (для
міжміського перевезення); строк
експлуатації автобусів (рік
виготовлення, строк фактичної
експлуатації); наявність сертифіката
відповідності послуг з перевезення
пасажирів автобусами ліцензійним
умовам; умови підтримання належного
технічного та санітарного стану
рухомого складу; умови контролю
технічного стану транспортних засобів
перед виїздом; умови виконання
регламентних робіт з технічного
обслуговування та ремонту
транспортних засобів; досвід роботи
перевізника-претендента; наявність та
тяжкість порушень безпеки дорожнього
руху, транспортного законодавства,
ліцензійних умов; якість роботи
автомобільного перевізника на даному
маршруті (у разі обслуговування на
умовах договору (дозволу), укладеного
(наданого) на підставі попереднього
конкурсу; інвестиційний розвиток
суб'єкта господарювання та соціальний
ефект від його діяльності; умови
контролю за станом здоров'я водіїв.

Згідно з п. 41 Порядку під час проведення
конкурсу представники організатора та
органів державного контролю, які
входять до складу конкурсного
комітету, відповідно до їх компетенції
надають інформацію про діяльність
перевізника-претендента.

Як встановив суд і не заперечують
відповідачі, представники
організатора, робочого органу та
органів державного контролю не
вказували будь-яких зауважень щодо
діяльності перевізників-претендентів
ПАТ «Збаразьке АТП-16140» та ФОП ОСОБА_1, а
позивачі в свою чергу подали
пропозиції, які відповідали умовам
конкурсу та кваліфікаційним вимогам до
пасажирських перевізників.

Пунктом 42 Порядку передбачено, що у
разі участі в конкурсі двох або більше
перевізників-претендентів конкурсний
комітет визначає кращого з
використанням бальної системи оцінки
пропозицій перевізників-претендентів
відповідно до цього Порядку та Закону
України «Про автомобільний транспорт».
Сумарна кількість балів, одержаних
кожним перевізником-претендентом
згідно з додатком 4, є підставою для
визначення переможця конкурсу. Додаток
4 містить перелік показників
нарахування балів за системою оцінки
пропозицій перевізників-претендентів.

Відповідно до п. 46 Порядку переможцем
конкурсу визнається
перевізник-претендент, який за
результатами розгляду набрав
найбільшу кількість балів відповідно
до системи оцінки пропозицій
перевізників-претендентів.
Претендентом, який посів друге місце,
визнається перевізник-претендент, який
за результатами розгляду набрав
найбільшу кількість балів відповідно
до системи оцінки пропозицій
перевізників-претендентів без
урахування показника переможця
конкурсу. У разі коли учасники конкурсу
набрали однакову кількість балів, під
час визначення переможця конкурсу та
перевізника-претендента, який посів
друге місце, перевагу має той
перевізник-претендент, що подав
конкурсному комітетові сертифікат
відповідності послуг з перевезення
пасажирів ліцензійним умовам, а також
(для міжміського автобусного маршруту)
свідоцтво відповідності автобуса
параметрам комфортності, а у разі
неподання таких документів або подання
їх кількома
перевізниками-претендентами, що
набрали однакову кількість балів,
переможець визначається шляхом
голосування. Перевізника-претендента,
визнаного відповідно до пункту 42 цього
Порядку переможцем, може бути визнано
таким лише у разі набрання ним за
окремим об'єктом конкурсу кількості
балів, що є вищою нуля.

Згідно з п. 47 Порядку рішення про
результати конкурсу приймається
конкурсним комітетом на закритому
засіданні в присутності не менш як
половини його складу, у тому числі
голови конкурсного комітету або його
заступника, простою більшістю голосів.
У разі рівного розподілу голосів
вирішальним є голос голови конкурсного
комітету (або за його відсутності голос
заступника голови конкурсного
комітету).

А згідно з п. 49 Порядку рішення
конкурсного комітету про визначення
переможця конкурсу, а також
перевізника-претендента, який за
результатами розгляду посів друге
місце, оголошується
перевізникам-претендентам під час
конкурсу, у 10-денний строк оформляється
протоколом, який підписується
присутнім головою або заступником
голови та секретарем конкурсного
комітету, і подається організатору.

В свою чергу п. 50 Порядку передбачено,
що протокол засідання конкурсного
комітету має містити наступну
інформацію: дату, час та місце
проведення засідання конкурсного
комітету; прізвища, імена та по
батькові членів конкурсного комітету,
які присутні на засіданні; номери та
назви об'єктів конкурсу; найменування
перевізників-претендентів; результати
голосування членів конкурсного
комітету або результати, отримані за
бальною системою оцінки пропозицій
перевізників-претендентів; рішення
конкурсного комітету про визначення
переможця конкурсу та
перевізника-претендента, який за
результатами розгляду посів друге
місце; рішення про недопущення
перевізника-претендента до участі в
конкурсі, якщо воно мало місце.

Таким чином, як правильно зазначив суд
першої інстанції, наведеними вище
нормами Порядку чітко визначено, що
члени конкурсного комітету
забезпечують прийняття рішення про
визначення переможця, беруть участь в
оцінці пропозицій
перевізників-претендентів за бальною
системою. При цьому, підставою для
визначення переможця конкурсу є
сумарна кількість балів і переможцем
визнається перевізник-претендент, який
набрав найбільшу кількість балів
відповідно до системи оцінки
пропозицій.

Також у випадку, якщо в конкурсі бере
участь два і більше перевізників,
протокол засідання конкурсного
комітету обов'язково повинен містити
рішення конкурсного комітету про
визначення переможця конкурсу та
перевізника-претендента, який за
результатами розгляду посів друге
місце.

Як зазначено вище,
перевізники-претенденти ПрАТ
«Збаразьке АТП-16140» і ФОП ОСОБА_1 були
допущені до участі в конкурсі, проте не
відбулося визначення переможця
конкурсу та перевізника-претендента,
який за результатами розгляду посів
друге місце.

У протоколі конкурсного комітету № 8
від 27 серпня 2014 року відсутні будь-які
результати щодо визначення кращого з
використанням бальної системи оцінки
пропозицій перевізників-претендентів.
З долученого до матеріалів справи
переліку показників нарахування балів
за системою оцінки пропозицій
перевізників-претендентів (згідно з
додатком 4 Порядку) по перевізнику ПрАТ
«Збаразьке АТП-16140» сумарна кількість
балів склала - 16, по ФОП ОСОБА_1 - 8, тобто
перевізники-претенденти набрали за
об'єктом конкурсу кількість балів, що є
вищою нуля, а тому відповідно до абзацу
четвертого пункту 46 Порядку переможець
конкурсу мав бути визначений згідно з
пунктом 42 Порядку з використанням
бальної системи оцінки пропозицій
перевізників-претендентів.

Також відповідачі не навели жодних
доводів щодо наявності обставин, які
перешкоджали визначенню переможця
конкурсу або позитивному голосуванню
за перевізників-претендентів.

Як правильно зазначив суд першої
інстанції, посилання відповідачів на
наявність скарг (заяв), які надійшли від
жителів сіл, що розміщені по маршруту
Тернопіль-Скоморохи, є безпідставним,
оскільки одні з них містять інформацію
пасажирів як про недоліки в роботі
одного з перевізників ФОП ОСОБА_1, так і
про те, що якість роботи автомобільного
перевізника по даному маршруту
повністю задовольняє потреби
пасажирів. Разом з тим, останні
заявники висловлювали невдоволення та
обурення тим, що затягування з квітня
2014 року процедури проведення конкурсу
та не визначення перевізника по даному
маршруту призвело до того, що тривалий
час перевезення пасажирів по маршруту
Тернопіль-Скоморохи не виконувались.

Проте, як правильно зазначив суд першої
інстанції, конкурсний комітет всупереч
вимогам наведених вище норм Порядку не
прийняв жодного рішення про визначення
переможця конкурсу, а також
безпідставно не взяв до уваги
кількість балів, яку набрали
перевізники-претенденти, хоч п. 46
Порядку чітко встановлено, що
переможцем конкурсу визнається
перевізник-претендент, який за
результатами розгляду набрав
найбільшу кількість балів відповідно
до системи оцінки пропозицій
перевізників-претендентів.

Тобто у разі участі в конкурсі двох або
більше перевізників-претендентів
єдиною підставою визначення переможця
конкурсу, а також претендента, який
посів друге місце, є набрана ними
кількість балів, нарахування яких
здійснюється відповідно до
встановленого переліку показників за
системою оцінки пропозицій
перевізників-претендентів.

Колегія суддів звертає увагу
відповідачів на те, що впровадження з
набранням чинності зазначеним вище
Порядком бальної системи оцінювання
пропозицій перевізників-претендентів
здійснене з метою більш прозорого і
якісного здійснення відбору
перевізників, а також виключення
суб'єктивного фактору впливу окремих
осіб на рішення щодо визначення
переможця конкурсу, однак дану
обставину конкурсний комітет
проігнорував і прийняв рішення
всупереч наведеним вище нормам і цьому
принципу.

Також, на думку колегії суддів, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що дії конкурсного
комітету щодо неприйняття рішення про
визначення переможця конкурсу та
претендента, який посів друге місце,
виходять за межі дискреційних
повноважень цього органу, передбачених
Порядком щодо можливості вибору на
власний розсуд одного з декількох
варіантів управлінського рішення,
оскільки Порядок не дозволяє суб'єкту
владних повноважень утриматися від
його прийняття взагалі при наявності
підстав для його ухвалення, тобто
дискреційні функції конкурсного
комітету мають законодавчі обмеження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому, твердження апелянта про те,
що суд першої інстанції, задовольнивши
позовну вимогу про зобов'язання
Конкурсного комітету з перевезення
пасажирів на автобусних маршрутах
загального користування, що не
виходять за межі Тернопільського
району визначити переможця конкурсу по
маршруту Тернопіль-Скоморохи та
перевізника-претендента, який за
результатами розгляду посів друге
місце, втрутився у законну діяльність
конкурсного комітету, перебравши на
себе повноваження, які віднесені до
його виключної компетенції, колегія
суддів вважає необґрунтованим і не
бере до уваги з таких підстав.

Повноваження суду при вирішенні справи
визначені статтею 162 КАС України.
Відповідно до пункту 2 частини першої
цієї норми у разі задоволення
адміністративного позову суд може
ухвалити постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії. При
цьому, у випадку, коли закон встановлює
повноваження суб'єкта публічної влади
в імперативній формі, тобто його
діяльність чітко визначена законом,
суд може зобов'язати відповідача
прийняти конкретне рішення чи вчинити
певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт
наділений дискреційними
повноваженнями, то суд може лише
вказати на виявлені порушення,
допущені при прийнятті оскаржуваного
рішення (дій), та зазначити норму
закону, яку відповідач повинен
застосувати при вчиненні певної дії
(прийнятті рішення) з урахуванням
встановлених судом обставин.

Згідно з Рекомендаціями Комітету
Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно
здійснення адміністративними органами
влади дискреційних повноважень,
прийнятими 11.03.1980 на 316-й нараді, під
дискреційними повноваженнями слід
розуміти повноваження, які
адміністративний орган, приймаючи
рішення, може здійснювати з певною
свободою розсуду, тобто, коли такий
орган може обирати з кількох юридично
допустимих рішень те, яке він вважає
найкращим за даних обставин.

Отже, з наведеного вище можна дійти
висновку, що коли закон встановлює
повноваження суб'єкта публічної влади
в імперативній формі, тобто його
діяльність чітко визначена законом, то
суд може зобов'язати відповідача
прийняти конкретне рішення чи вчинити
певну дію.

Європейський Суд з прав людини у своєму
рішенні від 14.06.2007 по справі
«Свято-Михайлівська Парафія проти
України» наголосив, що в національному
праві має бути засіб юридичного
захисту від свавільних втручань
органів державної влади в права,
гарантовані Конвенцією. Визначення
дискреційних повноважень, якими
наділені органи державної влади в
сфері основоположних прав, у спосіб, що
фактично робить ці повноваження
необмеженими, суперечило б принципу
верховенства права. Відповідно, закон
має чітко визначати межі повноважень
компетентних органів та чітко
визначати спосіб їх здійснення, беручи
до уваги легітимну мету засобу, який
розглядається, щоб гарантувати особі
адекватний захист від свавільного
втручання.

Таким чином, наявна в суб'єкта
повноважень свободи дій при прийнятті
рішення в межах його повноважень не є
абсолютною, а обмежена певними
законодавчо встановленими рамками,
якими, зокрема, визначаються підстави
та необхідні умови прийняття певного
рішення, зміст цього рішення, його
альтернативні варіанти, а також
перелік дій, які повинна вчинити особа
для отримання певної вигоди внаслідок
прийняття суб'єктом владних
повноважень відповідного рішення.

Дії конкурсного комітету як суб'єкта
владних повноважень та можливі
варіанти рішень, які можуть прийматись
за результатами конкурсу на право
здійснювати перевезення пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування чітко регламентовані
Порядком проведення конкурсу з
перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування, а
тому відсутність передбачених цим
Порядком обставин, які б перешкоджали
визначити переможця конкурсу,
зобов'язує відповідача прийняти
конкретне рішення про встановлення
результатів конкурсу, визначення
переможця конкурсу та
перевізника-претендента, який посів
друге місце.

Наведеним вище спростовуються доводи
відповідачів про те, що переможець
конкурсу не визначений, оскільки таким
було вільне волевиявлення членів
конкурсного комітету, які при
голосуванні не віддали жодного голосу
за перевізників-претендентів.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської
районної державної адміністрації
Тернопільської області залишити без
задоволення.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2014 року у справі № 819/1942/14-а за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Збаразьке АТП-16140», Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Тернопільської районної державної
адміністрації Тернопільської області,
Конкурсного комітету з перевезення
пасажирів на автобусних маршрутах
загального користування, що не
виходять за межі Тернопільського
району про скасування рішення,
зобов'язання вчинити дії - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 22.12.2014
року