Справа № 816/4493/14
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2014-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/4493/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Шевченко І.В.,

представника позивача - Кобильченка
О.І.,

представника відповідача - Хоміч Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Гаркушинської сільської ради
Миргородського району Полтавської
області до Державної екологічної
інспекції в Полтавській області, треті
особи: Полтавська міжрайонна
природоохоронна прокуратура,
Департамент з питань нафтогазового
комплексу, промисловості, екології та
природних ресурсів Полтавської
обласної державної адміністрації,
Головне управління Держземагентства у
Полтавській області про визнання
незаконним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2014 року Гаркушинська
сільська рада Миргородського району
Полтавської області (далі -
Гаркушинська сільрада, позивач)
звернулася до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції в Полтавській
області (далі - Держекоінспекція в
Полтавській області, відповідач), треті
особи: Полтавська міжрайонна
природоохоронна прокуратура,
Департамент з питань нафтогазового
комплексу, промисловості, екології та
природних ресурсів Полтавської
обласної державної адміністрації,
Головне управління Держземагентства у
Полтавській області про визнання
незаконним та скасування припису від
09.07.2014 №07-21/38.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що за результатами
проведеної відповідачем перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства про додержання режиму
територій та об'єктів
природно-заповідного фонду
контролюючий орган зробив висновок про
невиконання Гаркушинською сільрадою
окремих положень Закону України "Про
природно-заповідний фонд України". З
метою усунення відповідних порушень
відповідачем був складений
обов'язковий до виконання припис від
09.07.2014 №07-21/38. З вимогами зазначеного
припису позивач не погоджується,
вважає їх необґрунтованими, оскільки
землі ландшафтного заказника
місцевого значення "Ярмаківський"
знаходяться за межами населених
пунктів Гаркушинської сільради, у
зв'язку з чим у позивача відсутні
повноваження щодо розпорядження та
догляду за такими землями.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував. У письмових запереченнях
посилався на те, що позивач, на підставі
виданого Державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища в Полтавській області 27.11.2007
за №456 охоронного зобов'язання, взяв на
себе зобов'язання щодо забезпечення
режиму охорони та збереження
ландшафтного заказника місцевого
значення "Ярмаківський". На переконання
відповідача, позивач зобов'язаний
дотримуватися вимог Закону України
"Про природно-заповідний фонд України"
в частині здійснення догляду за
вказаним заказником, з огляду на що
просить відмовити у задоволенні позову
повністю.

Департамент з питань нафтогазового
комплексу, промисловості, екології та
природних ресурсів Полтавської
обласної державної адміністрації,
замінений на правонаступника -
Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
Полтавській області, надав до суду
письмові пояснення, в яких зазначив, що
власником земельних ділянок за межами
населених пунктів, на яких (землях)
розташовані території та об'єкти
природно-заповідного фонду в силу
положень Земельного кодексу України є
Кабінет Міністрів України. У зв'язку з
цим вважає, що розпорядження такими
землями віднесено до повноважень
Кабінету Міністрів України, на ім'я
якого й має видаватися охоронне
зобов'язання.

Головне управління Держземагентства у
Полтавській області подало до суду
письмові пояснення, в яких посилається
на те, що відповідно до пункту 1.6.1
Положення про ландшафтний заказник
місцевого значення "Ярмаківський",
затвердженого наказом Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Полтавській
області від 29.10.2007 №76, відповідальність
за дотримання встановленого режиму
заказника та належний стан його
території несе землевласник. На
переконання третьої особи,
землевласником земельної ділянки, на
якій розташовано ландшафтний заказник
місцевого значення "Ярмаківський", є
позивач, а тому саме він має нести
передбачену законом відповідальність.

У судовому засіданні 02.12.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити з підстав,
наведених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечувала, просила відмовити в його
задоволенні повністю.

Представник третьої особи -
Департамент з питань нафтогазового
комплексу, промисловості, екології та
природних ресурсів Полтавської
обласної державної адміністрації, при
вирішенні спору покладався на розсуд
суду.

У судове засідання 19.12.2014 з'явились
представник позивача та відповідача.

Держекоінспекція у Полтавській
області, Полтавська міжрайонна
природоохоронна прокуратура,
Департамент з питань нафтогазового
комплексу, промисловості, екології та
природних ресурсів Полтавської
обласної державної адміністрації явку
уповноважених представників в судове
засідання не забезпечили, про розгляд
справи повідомлені належним чином,
причин неявки суду не повідомили.

Виходячи з положень статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд визнав за можливе
розглядати справу за даної явки.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні факти та
відповідні до них правовідносини.

Держекоінспекцією у Полтавській
області у період з 16.06.2014 по 04.07.2014
проведено планову перевірку
дотримання позивачем вимог
природоохоронного законодавства про
додержання режиму територій та
об'єктів природно-заповідного фонду,
результати якої оформлено актом
№340/01-01-14 (надалі - Акт перевірки) (а.с.
8-11).

У Акті перевірки відповідачем вказано
на наступне:

- під час натурного обстеження
території ландшафтного заказника
місцевого значення "Ярмаківський"
виявлено засмічення 10 покинутими
речами, що є порушенням статті 14 Закону
України "Про природно-заповідний фонд
України";

- не представлено рішення про
організацію чи оголошення територій
заказника ландшафтного місцевого
значення "Ярмаківський", що є
порушенням статті 53 Закону України "Про
природно-заповідний фонд України",
статті 11 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності";

- відсутня форма 3ДКПЗФ "Карти-схеми
розташування територій та об'єктів
природно-заповідного фонду України":
регіонів у масштабі 1:200000, України - в
масштабі 1:500000 , що є порушенням статті 11
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", підпункту 2.1
пункту 2 Інструкції про зміст та
складання документації державного
кадастру територій та об'єктів
природно-заповідного фонду України,
затвердженої наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища від 16 лютого 2005 року №67,
зареєстрованої у Міністерстві юстиції
України 11 березня 2005 року за №298/10578;

- відсутні документи, що посвідчують
право на земельну ділянку ландшафтного
заказника місцевого значення
"Ярмаківський", що є порушенням статті 11
Закону України "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", статті 126
Земельного кодексу України, статті 53
Закону України "Про
природно-заповідний фонд України";

- межі території ландшафтного
заказника місцевого значення
"Ярмаківський" не встановлено в натурі,
що є порушенням статті 11 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності", статті 7 Закону України
"Про природно-заповідний фонд України";

- відсутні охоронні знаки на території
ландшафтного заказника місцевого
значення "Ярмаківський", що є
порушенням розділів 2, 3 Положення про
єдині державні знаки та аншлаги на
територіях та об'єктах
природно-заповідного фонду України,
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища від 29 березня 1994 року №30,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 08 квітня 1994 року за
№72/281.

З огляду на встановлені плановою
перевіркою порушення, відповідачем
складено обов'язковий до виконання
припис від 09.07.2014 №07-21/38 (а.с.7), яким
зобов'язано позивача:

- розробити план оргтехзаходів по
усуненню виявлених порушень та надати
його до Держекоінспекції у Полтавській
області у десятиденний термін після
одержання припису (пункт 1);

- постійно дотримуватись режиму
територій та об'єктів
природно-заповідного фонду (пункт 1);

- представити рішення про організацію
чи оголошення територій заказника - до
23.07.2014 (пункт 3);

- виготовити форму 3ДКПЗФ "Карти-схеми
розташування територій та об'єктів
природно-заповідного фонду України":
регіонів - у масштабі 1:200000, України - в
масштабі 1:500000 - до 09.09.2014 (пункт 4);

- розробити документи, що посвідчують
право на земельну ділянку ландшафтного
заказника місцевого значення
"Ярмаківський" - до 09.09.2014 (пункт 5);

- встановити межі території
ландшафтного заказника місцевого
значення "Ярмаківський" в натурі - до
09.09.2014 (пункт 6);

- встановити охоронні знаки на
території ландшафтного заказника
місцевого значення "Ярмаківський" - до
09.09.2014 (пункт 7).

Не погодившись із даним приписом,
позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що склались між
сторонами, суд виходить з наступного.

Підставою для складення спірного
припису слугував встановлений
відповідачем факт невиконання
позивачем зобов'язань щодо
забезпечення режиму охорони і
збереження об'єкта
природно-заповідного фонду -
ландшафтного заказника місцевого
значення "Ярмаківський".

Правові основи організації, охорони,
ефективного використання
природно-заповідного фонду України,
відтворення його природних комплексів
та об'єктів визначено Законом України
"Про природно-заповідний фонд України"
від 16.06.1992 №2456-XII.

Згідно зі статтею 25 вказаного Закону (в
редакції станом на 2007 рік) заказниками
оголошуються природні території
(акваторії) з метою збереження і
відтворення природних комплексів чи їх
окремих компонентів. Оголошення
заказників провадиться без вилучення
земельних ділянок, водних та інших
природних об'єктів у їх власників або
користувачів.

Відповідно до частини третьої статті 53
згаданого Закону рішення про
організацію чи оголошення територій та
об'єктів природно-заповідного фонду
місцевого значення та встановлення
охоронних зон територій та об'єктів
природно-заповідного фонду
приймається обласними, Київською та
Севастопольською міськими радами.

Судом встановлено та визнано
представниками сторін і третіх осіб, що
рішенням 10 сесії Полтавської обласної
ради п'ятого скликання від 06.09.2007
створено ландшафтний заказник
місцевого значення "Ярмаківський".

Наказом Державного управління охорони
навколишнього природного середовища в
Полтавській області від 29.10.2007 №76 "Щодо
затвердження Положень про заказники
місцевого значення" затверджено
Положення про ландшафтний заказник
місцевого значення "Ярмаківський" (а.с.
16).

Дане Положення погоджено, окрім іншого,
з Гаркушинським сільським головою
Кухарчук С.М. 25.10.2007, що підтверджено
підписом останнього та печаткою (а.с. 19).

Пунктом 1.6. вказаного Положення
визначено, що заказник входить до
складу природно-заповідного фонду
України. Територія заказника не
вилучається у її землевласників, на
землях яких він розташований, а саме:
Петрівцівська сільрада - 54,4 га,
Гаркушинська сільрада - 426,8 га,
Шахворостівська сільрада - 76,8 га,
Ярмаківська сільрада - 495,6 га (а.с. 17-19).

Підпунктом 1.6.1 зазначеного Положення
встановлено, що землевласники
земельних ділянок, у межах яких
розташований Заказник, у своїй
діяльності керуються Конституцією
України, Законом України "Про
природно-заповідний фонд України",
іншими законодавчими і нормативними
актами та цим Положенням і несуть
відповідальність за належний стан
території заказника та додержанням
встановленого режиму (а.с. 17).

Забезпечення порядку охорони,
використання і відтворення природних
комплексів території заказника
здійснюється землевласниками,
державними органами виконавчої влади
(пункт 3.3. Положення про ландшафтний
заказник місцевого значення
"Ярмаківський").

Земельні ділянки у межах заказника
передаються під охорону
землевласникам з оформленням
охоронного зобов'язання щодо
дотримання порядку охорони,
використання і відтворення природних
комплексів території (пункт 3.4.
Положення про ландшафтний заказник
місцевого значення "Ярмаківський").

Землевласники земельних ділянок, у
межах яких розташований заказник,
спільного з Державним управлінням
охорони навколишнього природного
середовища в Полтавській області
оформляють охоронні зобов'язання щодо
дотримання порядку охорони,
використання і відтворення природних
комплексів, збереження території
заказника. У разі зміни форм власності
на ці землі охоронні зобов'язання
переоформляються (пункт 3.6. Положення
про ландшафтний заказник місцевого
значення "Ярмаківський").

За таких обставин, особою,
відповідальною за дотримання режиму
охорони та збереження ландшафтного
заказника місцевого значення
"Ярмаківський" в межах території площею
426,8 га визначено Гаркушинську сільську
раду Миргородського району
Полтавської області.

Згідно з частиною п'ятою статті 53
Закону України "Про
природно-заповідний фонд України"
заказники, пам'ятки природи, заповідні
урочища, парки-пам'ятки
садово-паркового мистецтва й інші
території та об'єкти
природно-заповідного фонду, які
створюються без вилучення земельних
ділянок, що вони займають, передаються
під охорону підприємствам, установам,
організаціям і громадянам органами
центрального органу виконавчої влади в
галузі охорони навколишнього
природного середовища з оформленням
охоронного зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що
27.11.2007 Гаркушинській сільраді видано
охоронне зобов'язання, за яким позивач
зобов'язався забезпечити режим охорони
та збереження ландшафтного заказника
місцевого значення "Ярмаківський" у
межах території площею 426,8 га (а.с. 20).

Представниками сторін та третіх осіб
підтверджено, що вказане охоронне
зобов'язання є чинним.

Отже, обов'язки щодо забезпечення
режиму охорони та збереження
ландшафтного заказника місцевого
значення "Ярмаківський" у межах
території площею 426,8 га лежать на
Гаркушинській сільській раді
Миргородського району Полтавської
області.

Суд зазначає, що у поданому до суду
позові в якості єдиної підстави для
визнання протиправним та скасування
спірного припису позивач вказує на те,
що землі площею 426,8 га знаходяться поза
межами населених пунктів
Гаркушинської сільради, у зв'язку з чим,
на переконання позивача, у останньої
відсутні повноваження щодо
розпорядження та контролю за даними
землями.

Щодо обґрунтованості наведених
доводів, суд враховує наступне.

Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про
природно-заповідний фонд України" від
21.01.2010 №1826-VI статтю 7 даного Закону
доповнено частиною четвертою, згідно з
якою межі територій та об'єктів
природно-заповідного фонду
встановлюються в натурі відповідно до
законодавства. До встановлення меж
територій та об'єктів
природно-заповідного фонду в натурі їх
межі визначаються відповідно до
проектів створення територій та
об'єктів природно-заповідного фонду.

Пунктом 2.1 Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками,
затвердженої наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 18.05.2010 №376, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за
№391/17686, визначено, що встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) здійснюється на підставі
розробленої та затвердженої технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), технічної документації із
землеустрою щодо поділу та об'єднання
земельних ділянок або проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Як пояснив в судовому засіданні
представник позивача, межі
ландшафтного заказника місцевого
значення "Ярмаківський" в натурі не
встановлено.

Водночас, як встановлено судом,
ландшафтний заказник місцевого
значення "Ярмаківський" створено на
землях чотирьох сільських рад
Миргородського району Полтавської
області без вилучення земельних
ділянок у їх землевласників (сільських
рад), зокрема, на території
Гаркушинської сільради площею 426,8 га.

З 01.01.2013 набув чинності Закон України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності" від 06.09.2012 №5245-VI,
пунктом 3 розділу ІІ "Прикінцеві та
перехідні положення" якого визначено,
що з дня набрання чинності цим Законом
землями комунальної власності
відповідних територіальних громад
вважаються:

а) земельні ділянки: на яких
розташовані будівлі, споруди, інші
об'єкти нерухомого майна комунальної
власності відповідної територіальної
громади; які перебувають у постійному
користуванні органів місцевого
самоврядування, комунальних
підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах
відповідних населених пунктів, крім
земельних ділянок приватної власності
та земельних ділянок, зазначених у
підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього
розділу.

Як зазначили в судовому засіданні
представник позивача та третьої особи,
землі, на яких розміщено ландшафтний
заказник місцевого значення
"Ярмаківський", жодним чином не
відчужувались, на правах користування
третім особам не передавались.

За таких обставин, є всі підстави
стверджувати про те, що відповідні
землі площею 426,8 га знаходяться у
користуванні Гаркушинської сільради
на підставі охоронного зобов'язання
від 27.11.2007.

Стосовно доводів представника третьої
особи про те, що землі
природно-заповідного фонду
відносяться до категорії особливо
цінних земель, розпорядження якими
здійснює Кабінет Міністрів України,
суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини восьмої статті 122
Земельного кодексу України Кабінет
Міністрів України передає земельні
ділянки із земель державної власності
у власність або у користування у
випадках, визначених статтею 149 цього
Кодексу, та земельні ділянки дна
територіального моря.

Статтею 149 Земельного кодексу України
визначено порядок вилучення земельних
ділянок.

Згідно з частиною третьою вказаної
статті сільські, селищні, міські ради
вилучають земельні ділянки
комунальної власності відповідних
територіальних громад, які перебувають
у постійному користуванні, для всіх
потреб, крім особливо цінних земель,
які вилучаються (викупляються) ними з
урахуванням вимог статті 150 цього
Кодексу.

Кабінет Міністрів України вилучає
земельні ділянки державної власності,
які перебувають у постійному
користуванні, - ріллю, багаторічні
насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
для нелісогосподарських потреб, а
також земельні ділянки
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного призначення та суб'єктів
господарювання залізничного
транспорту загального користування у
зв'язку з їх реорганізацією шляхом
злиття під час утворення публічного
акціонерного товариства залізничного
транспорту загального користування
відповідно до Закону України "Про
особливості утворення публічного
акціонерного товариства залізничного
транспорту загального користування",
крім випадків, визначених частинами
п'ятою - восьмою цієї статті, та у
випадках, визначених статтею 150 цього
Кодексу (ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу
України).

За приписами пункту "г" частини першої
статті 150 Земельного кодексу України до
особливо цінних земель відносяться
землі природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення, землі
історико-культурного призначення.

Суд зазначає, що наведені вище
положення стосуються передачі у
власність чи користування земельних
ділянок у разі їх вилучення.

Водночас спірні відносини стосуються
визначення особи, відповідальної за
організацію охорони та збереження
об'єкта природно-заповідного фонду -
ландшафтного заказника місцевого
значення "Ярмаківський".

При цьому, як вже встановлено судом, в
силу приписів Закону України "Про
природно-заповідний фонд України"
наявність у особи відповідних
обов'язків підтверджується охоронним
зобов'язанням.

У даному випадку охоронне зобов'язання
видано позивачу, ніким не відкликане та
є чинним.

Пунктом 3.6 Положення про ландшафтний
заказник місцевого значення
"Ярмаківський" визначено, що в разі
зміни форм власності на землі охоронні
зобов'язання переоформляються.

Суду не надано доказів переоформлення
охоронних зобов'язань на землі
ландшафтного заказника місцевого
значення "Ярмаківський".

Враховуючи наведене вище та виходячи з
фактичних обставин справи, суд дійшов
висновку про те, що саме Гаркушинська
сільська рада Миргородського району
Полтавської області є особою,
відповідальною за організацію охорони
та збереження об'єкта
природно-заповідного фонду -
ландшафтного заказника місцевого
значення "Ярмаківський" в межах
визначених охоронним зобов'язанням.

Окрім зазначеного вище, при вирішенні
даного спору суд виходить з того, що
позивач протягом семи років з моменту
оформлення охоронного зобов'язання не
вчинив жодних дій, вимогу про виконання
яких містить спірний припис та
здійснення яких передбачено
положеннями Закону України "Про
природно-заповідний фонд України".
Зокрема, позивачем не вчинено жодних
дій щодо виготовлення форми 3ДКПЗФ
"Карти-схеми розташування територій та
об'єктів природно-заповідного фонду
України", розробки документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
ландшафтного заказника місцевого
значення "Ярмаківський", встановлення
меж території заказника в натурі,
виготовлення та встановлення
охоронних знаків на території
заказника, виготовлення лімітів на
використання природних ресурсів та
дозволів на спеціальне використання
природних ресурсів у межах території
заказника або ж дій на переоформлення
охоронного зобов'язання.

Посилання позивача на відсутність
відповідного фінансування не може бути
визнано достатньою підставою для
невиконання відповідних дій. До того ж
суду не надано доказів звернення
позивача до компетентних органів із
заявами про виділення відповідного
фінансування.

В силу приписів частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до частини другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Водночас, як визначено частиною першою
вказаної статті, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач не надав суду належних доказів,
якими було б підтверджено
правомірність позовних вимог.

Натомість, залученими до матеріалів
справи письмовими доказами
підтверджено, що у спірних відносинах
діяльність відповідача відбувається
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а оскаржене рішення
суб'єкта владних повноважень є
правомірним та обґрунтованим.

За вищевикладених обставин, суд дійшов
висновку про відсутність законних
підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7-11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено
24.12.2014.

Суддя
Є.Б. Супрун