Справа № 809/4102/14
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" грудня 2014 р.
Справа № 809/4102/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Матуляка Я.П.,

при секретарі Бойко Л.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Державної податкової інспекції у
Богородчанському районі ГУ Міндоходів
в Івано-Франківській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бистриця -ВПК" про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2014 року Державна податкова
інспекція у Богородчанському районі ГУ
Міндоходів в Івано-Франківській
області (далі - позивач) звернулася з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бистриця -ВПК" (далі -
відповідач) про стягнення податкового
боргу в сумі 4799,84 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач протиправно, в порушення
податкового обов'язку встановленого
підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16,
статтею 36 Податкового кодексу України
не сплатив орендну плату за земельні
ділянки державної та комунальної
власності. Всього відповідачем
утворено 4799,84 гривень податкового
боргу орендної плати за землю.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, однак на адресу
суду направив клопотання, в якому
просив розгляд справи проводити без
участі представника управління.
Позовні вимоги підтримав у повному
обсязі. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, без поважних причин та без
повідомлення про причини неприбуття
хоча, про дату, час та місце судового
розгляду справи був належним чином
повідомлений. Правом подання
письмового заперечення проти
заявленого позову не скористався, а
тому, у відповідності до положення
частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справу вирішено за
відсутності відповідача на підставі
наявних у ній доказів.

Оцінивши матеріали справи, вислухавши
представника позивача та дослідивши
подані докази, суд прийшов до висновку
про обґрунтованість позовних вимог, в
зв'язку з чим позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Бистриця
-ВПК" зареєстроване Богородчанською
районною державною адміністрацією
15.08.2008 року як юридична особа та взяте
на облік в ДПІ у Богородчанському
районі як платник податків.

30.01.2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Бистриця -ВПК" подало
до ДПІ у Богородчанському районі
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендної
плати за земельні ділянки державної
або комунальної власності). Згідно
даної декларації позивачем самостійно
задекларовано орендну плату за землю
на 2014 рік у розмірі 19 255,89 гривень.

Однак, внаслідок несвоєчасної сплати
самостійно задекларованої суми
податкового зобов'язання, виникла
заборгованість з орендної плати за
землю, яка станом на 04.12.2014 року
становить 4 729,50 гривень та пеня за
несвоєчасну сплату в розмірі 70,34
гривень.

Згідно із частиною 1 статті 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

В силу вимог пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

В свою чергу, строки подання декларації
передбачені пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України та
встановлені диференційовано в
залежності від базового звітного
(податкового) періоду, під яким
розуміється перший звітний
(податковий) період року, визначений
відповідним розділом цього Кодексу.
Так, для базового звітного
(податкового) періоду, що дорівнює
календарному місяцю строк подання
декларації становить - 20 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) місяця. Для базового
звітного (податкового) періоду, що
дорівнює календарному кварталу або
календарному півріччю - 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя). А для
базового звітного (податкового)
періоду, що дорівнює календарному року
- протягом 60 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) року.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів регулює
Податковий кодекс України, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно статті 8 Податкового
кодексу України в Україні
встановлюються загальнодержавні та
місцеві податки та збори (пункт 8.1.). До
загальнодержавних належать податки та
збори, що встановлені цим Кодексом і є
обов'язковими до сплати на усій
території України, крім випадків,
передбачених цим Кодексом (пункт 8.2.). До
місцевих належать податки та збори, що
встановлені відповідно до переліку і в
межах граничних розмірів ставок,
визначених цим Кодексом, рішеннями
сільських, селищних і міських рад у
межах їх повноважень, і є обов'язковими
до сплати на території відповідних
територіальних громад (пункт 8.3.).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
встановлено, що платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Пунктом 287.3 статті 287 Податкового
кодексу України передбачено, що
податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця

Згідно статті 290 Податкового кодексу
України плата за землю зараховується
до відповідних місцевих бюджетів у
порядку, визначеному Бюджетним
кодексом України для плати за землю.

Відповідно до статті 27 Закону України
«Про плату за землю» контроль за
правильністю обчислення і справляння
земельного податку, а також орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності здійснюється
органами державної податкової служби.

Згідно пункту 56.11 статті 56 Податкового
кодексу України не підлягає оскарженню
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

У відповідності до пункту 113.1 статті 113
Податкового кодексу України строки
застосування, сплата, стягнення та
оскарження сум штрафних (фінансових)
санкцій (штрафів) здійснюються у
порядку, визначеному цим Кодексом для
сплати, стягнення та оскарження сум
грошових зобов'язань. Суми штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів)
зараховуються до бюджетів, до яких
згідно із законом зараховуються
відповідні податки та збори.

Згідно статті 31 Податкового кодексу
України строком сплати податку та
збору визнається період, що
розпочинається з моменту виникнення
податкового обов'язку платника податку
із сплати конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно.
Момент виникнення податкового
обов'язку платника податків, у тому
числі податкового агента, визначається
календарною датою. Строк сплати
податку та збору обчислюється роками,
кварталами, місяцями, декадами,
тижнями, днями або вказівкою на подію,
що повинна настати або відбутися. Строк
сплати податку та збору встановлюється
відповідно до податкового
законодавства для кожного податку
окремо.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36
Податкового кодексу України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи.

Як наслідок, суд приходить до висновку,
що відповідач в порушення вимог пункту
36.1 статті 36 Податкового кодексу
України не сплатив самостійно
задекларовану суму орендної плати за
землю.

Згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті
14 Податкового кодексу України
податкове зобов'язання -сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5. статті 59 цього
Кодексу у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Судом встановлено, що позивачем в
порядку пункту 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України надіслано податкову
вимогу форми «Ю» від 26.09.2014 року за
№505-25, яку відповідач залишив без
реагування (а.с.13).

У відповідності до підпункт 14.1.175.
пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу
України податковий борг визначається
як сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового
Кодексу передбачено стягнення коштів
та продаж майна платника податків
провадиться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
такому платнику податків вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95 Кодексу
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках обслуговуючих такого
платника податків, здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.4. статті 95 Податкового
Кодексу орган державної податкової
служби на підставі рішення суду
здійснює стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу за рахунок
готівки, що належить такому платнику
податків.

Відповідно підпункту 20.1.18. пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що заявлена до стягнення
сума заборгованості є узгодженою та
являється податковим боргом
відповідача перед бюджетом. Вказана
обставина підтверджується наявними в
матеріалах справи копією податкової
декларації, довідкою про податковий
борг та іншими матеріалами справи.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що даний адміністративний позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків в
обслуговуючих банках та за рахунок
готівки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бистриця -ВПК" () в дохід місцевого бюджету
с. Грабовець, Богородчанського району,
Івано-Франківської області кошти на
погашення податкового боргу з орендної
плати за землю в розмірі 4 799 (чотири
тисячі сімсот дев'яносто дев'ять)
гривень 84 копійок.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
/підпис/ Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному
обсязі 26.12.2014 року.