Справа № 2а-5248/12/2170
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року м. Київ
К/800/64713/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів : Логвиненко А.О.
(доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги Херсонського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
Державної служби з питань інвалідів та
ветеранів України на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 15.03.2013р. та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 22.11.2013р. у
справі

за позовом Херсонського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів Державної служби з питань
інвалідів та ветеранів України

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені, -

В С Т А Н О В И В :

21.12.2012р. до суду з позовом про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (далі ФОП ОСОБА_4.) 7668,33грн.
звернулось Херсонське обласне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів Державної служби з питань
інвалідів та ветеранів України (далі
Фонд). Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що відповідачем, в порушення вимог
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні», не
забезпечено створення робочих місць
для інвалідів у відповідності до
нормативів. На цій підставі позивач
просив стягнути з відповідача
адміністративно-господарські санкції
та пеню в сумі 7668,33грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 15.03.2013р.,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 22.11.2013р., в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з судовими рішеннями,
Фонд звернувся з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просив їх скасувати та задовольнити
позов. При цьому, позивач зазначив, що
суди дійшли помилкового висновку про
необґрунтованість заявлених позовних
вимог.

У своїх запереченнях відповідач
зазначив, що рішення судів є законними
та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Рішення судів попередніх інстанцій є
законними та обґрунтованими, оскільки
ухвалені відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права та на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі,
підтверджених залученими до справи
доказами.

Під час розгляду справи судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено наступне.

Відповідача зареєстровано у Фонді як
роботодавця - фізичну особу-підприємця,
що використовує найману працю.
Відповідно до звіту ФОП ОСОБА_4 про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2011р., середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу складає 7,8 осіб, що
округлюється до цілого числа, тобто
кількість штатних працівників
позивача склала 8 осіб, отже, згідно зі
ст. 19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» (далі Закон №875-XII), для
відповідача норматив робочих місць для
працевлаштування інвалідів складає 1
робоче місце. Станом на подання
відповідачем звіту, на підприємстві
працював 1 інвалід.

В свою чергу, Фонд, звертаючись до
суду посилався на те, що ОСОБА_5, якій
встановлено інвалідність, працювала у
відповідача лише у період з 22.06.2011 по
1.12.2011.

Заперечуючи проти заявленого
позову, ФОП ОСОБА_4 посилався на те, що
ним у 2011 вживались необхідні заходи,
передбачені діючим законодавством
України для працевлаштування
інвалідів, зокрема, було
працевлаштовано два інваліди, а також
подавались звіти про наявність
вакансій до Херсонського міського
центру зайнятості.

Під час розгляду справи судами
встановлено, що протягом 2011 року,
відповідач надавав до Херсонського
міського центру зайнятості звіти про
наявність вакансій для
працевлаштування інвалідів за
посадами - секретар та підсобний
робочій, що підтверджується листом
Херсонського міського центру
зайнятості від 15.01.2013 за №05-24/85. За
результатами направлення було
працевлаштовані 2 інваліди:

17.06.2011 працевлаштований ОСОБА_6,
якому встановлено інвалідність ІІІ
групи. ОСОБА_7 пропрацював до 23.06.2011 - 7
днів.

22.06.2011 працевлаштована ОСОБА_5, якій
встановлено інвалідність ІІІ групи до
1.12.2011. Загалом ОСОБА_5 пропрацювала у
відповідача 6 місяців.

Частиною першою статті 20 Закону
№875-XII встановлено, що підприємства, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Відповідно до ст. 218 ГК України
учасник господарських відносин
відповідає, зокрема, за порушення
правил здійснення господарської
діяльності, якщо не доведе, що ним вжито
всіх залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Під час розгляду справи відповідач
надав докази того, що ним було вжито
всіх залежних від ФОП ОСОБА_4 заходів
для запобігання порушення вимог Закону
№875-XII.

Так, відповідачем надано докази
своєчасного повідомлення центру
зайнятості про наявність вакансій, на
які можуть бути влаштовані інваліди.
При цьому, з матеріалів справи не
вбачається, що до відповідача
направлялись на працевлаштування або ж
зверталися безпосередньо інваліди,
яким ФОП ОСОБА_4 було б відмовлено в
прийнятті на роботу.

З огляду на це, та враховуючи приписи
ст.ст.18, 181 Закону №875-XII, які не
передбачають обов'язку підприємства
самостійно здійснювати дії по підбору
та працевлаштуванню інвалідів, суди
попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку про відсутність
підстав для стягнення з ФОП ОСОБА_4
адміністративно-господарських санкцій
та пені.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231, 254
КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Херсонського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
Державної служби з питань інвалідів та
ветеранів України залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від
15.03.2013р. та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 22.11.2013р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України в
порядку, передбаченому ст.ст. 235-244 КАС
України.

Судді
А.О.
Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз