Справа № 813/4988/13-а
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
Справа №
876/14311/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

з участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Львівської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013р. по
справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до
Львівської митниці Міністерства
доходів і зборів України третя особа
асоціація міжнародних автомобільних
перевізників України про визнання
протиправними дій, -

В С Т А Н О В И
Л А:

03.07.2013р. позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати
протиправними дії відповідача щодо
вимоги сплатити грошові кошти,
викладені у претензії №15/45-291 від 04.01.2013
року, винесеної стосовно Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
претензія №15/45-291 від 04.01.2013 року
ґрунтується на протоколі про порушення
митних правил №1302/50000/12 від 12.07.2012 року,
складеному Південною митницею за
ознаками порушення митних правил,
передбаченими ч.1 ст.483 Митного кодексу
України, який не може бути належним та
допустимим доказом правомірності
заявлених відповідачем вимог.
Провадження за адміністративним
правопорушенням щодо позивача з
використанням книжки МДП JX 67918408 не
закінчено, а факт вчинення
правопорушення, наявність в
правопорушенні вини тих чи інших осіб,
наявність обставин, що пом'якшують або
обтяжують відповідальність, а також
інші обставини, що мають значення для
справи, в тому числі і факту наявності
збитків у вигляді недоотримання
державного бюджету України, а також їх
розміру, місцевим судом не встановлено
та відповідну постанову не винесено.
Таким чином, правова підстава для
пред'явлення відповідачем претензії
про сплату грошових коштів в розмірі
116511,15 грн. відсутня, а самі дії
відповідача щодо вимоги, викладеної в
претензії є безпідставними,
незаконними та передчасними, вчиненими
до закінчення провадження в справі про
порушення митних правил. При цьому,
зазначає, що дана претензія є
обов'язковою до виконання як самим
позивачем, так і Асоціацією
міжнародних автомобільних
перевізників України, як солідарним
боржником за фінансовими
зобов'язаннями, які виникають у
перевізника перед державою при
здійсненні перевезень з використанням
книжки міжнародних дорожніх
перевезень (далі - МДП).

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013р.
позов задоволено.

Львівська митниця оскаржила дану
постанову, з підстав неповного
з'ясування обставин справи, порушення
норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що суд не врахував, що
положеннями МК України та Конвенцією
МДП розмежовується адміністративна
відповідальність за порушення митних
правил та фінансова відповідальність
за недотримання процедури МДП,
оскільки це зовсім два різні види
відповідальності, які настають за
різні види порушень. Підтвердженням
цього зокрема є те, що відповідно до
розділу 12 Порядку, виплата гарантійним
об'єднанням або держателем книжки МДП
передбаченої законодавством суми
податків та зборів (обов'язкових
платежів) за не доставку товарів за
операцією МДП згідно з претензією
митному органу не звільняє
українського чи іноземного держателя
книжки МДП від адміністративної
відповідальності за порушення умов
виконання операції МДП.

Суд без посилання на будь-які положення
нормативно-правових актів стверджує,
що єдиним доказом порушення процедури
МДП може слугувати постанова суду,
винесена у справі про порушення митних
правил.

Частина 1 ст.483 МК України, по якій було
складено протокол про порушення митних
правил 12.07.12р. №1302/50000/12 передбачає
відповідальність за переміщення або
дії, спрямовані на переміщення товарів
через митний кордон України з
приховування від митного контролю,
тобто з використанням спеціально
виготовлених сховищ (тайників) та інших
засобів або способів, що утруднюють
виявлення таких товарів, або шляхом
надання одним товарам вигляду інших,
або з поданням митному органу як
підстави для переміщення товарів
підроблених документів чи документів,
одержаних незаконним шляхом, або таких,
що містять неправдиві відомості щодо
найменування товарів, їх ваги (з
урахуванням допустимих втрат за
належних умов зберігання і
транспортування) або кількості, країни
походження, відправника та/або
одержувача, кількості вантажних місць,
їх маркування та номерів, неправдиві
відомості, необхідні для визначення
коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його
митної вартості. Таким чином, в
диспозиції статті не міститься жодного
посилання на порушення процедури МДП,
як елемента об'єктивної сторони. Тобто
ці два порушення не є обов'язково
взаємопов'язаними.

Згідно з розділом 15 Порядку
переконливими доказами належного
виконання держателем книжки МДП
операції МДП залежно від митного
режиму, у якому був розміщений товар
при перевезенні за операцією МДП, є
завірені відбитками штампа "Під митним
контролем" і відбитками ОНП посадової
особи митниці призначення
товаротранспортні документи, книжка
МДП, реєстр передання держателем
книжки МДП товаротранспортних
документів посадовій особі митного
органу, ПД, ПП та довідка з бази даних
системи Safe ТІR (комп'ютерної системи
контролю за використанням і
підтвердженням оформлення книжок МДП).

В даному випадку позивачем не було
забезпечено ні доставки відповідного
товару, ні подання відповідних
документів, що підтверджують таку
доставку.

Розділом 17 Порядку, передбачено
виключний перелік умов звільнення
гарантійного об'єднання від сплати
передбачених законодавством податків
та зборів (обов'язкових платежів) за не
доставку українським чи іноземним
держателем книжки МДП товару при
виконанні операції МДП.

Так, згідно з п.17 Порядку гарантійне
об'єднання звільняється від сплати
передбачених законодавством податків
та зборів (обов'язкових платежів) за не
доставку українським чи іноземним
держателем книжки МДП товару при
виконанні операції МДП, якщо митні
органи визнають достатніми докази
того, що: товар, зазначений у вантажному
маніфесті книжки МДП, загинув чи його
неможливо надалі використовувати
внаслідок пошкодження під час ДТП,
пожежі чи за надзвичайних або
невідворотних обставин чи подій;
недостача товару була наслідком
притаманних йому технічних
властивостей та якостей; товар і
товаротранспортні документи не були
доставлені в митницю призначення через
їх виїмку чи арешт правоохоронними
органами за умови, що така виїмка чи
арешт правоохоронними органами
відбулась на шляху його прямування або
в митниці призначення і їй не
передувало порушення перевізником
правил перевезення на умовах Конвенції
МДП.

Вважає, що суд прийшов до
необгрунтованого висновку про
неможливість виставлення претензії
позивачу через не встановлення вини у
порушенні митних правил, передбаченого
ч.1 ст.483 МК України, тобто всупереч
вимогам п.17 Порядку звільнив третю
особу від обов'язку сплати
передбачених законодавством податків
та зборів (обов'язкових платежів) за не
доставку українським чи іноземним
держателем книжки МДП товару при
виконанні операції МДП, за відсутності
визначених Порядком обставин.

Також судом не враховано положення п.16
Порядку, відповідно до якого разом з
претензією за не доставку українським
чи іноземним держателем книжки МДП
товару при виконанні операції МДП до
гарантійного об'єднання також
подаються: а) розрахунок нарахування
податків та зборів (обов'язкових
платежів) із зазначенням
десятизначного коду товару за
Українською класифікацією товарів
зовнішньоекономічної діяльності (далі
- УКТЗЕД), а також митної вартості
товару, податку на додану вартість,
мита та акцизного збору із посиланням
на відповідні законодавчі акти, згідно
з якими нараховано платежі.

У разі транзиту сума претензії
обчислюється, виходячи з
чотиризначного коду товару згідно з
УКТЗЕД (у разі застосування згідно із
законодавством такого
чотирьохзначного коду). До цієї суми
включаються суми податків та зборів
(обов'язкових платежів), які мали б бути
сплачені при митному оформленні
вантажу у вільний обіг (з розрахунку
максимальних ставок мита та акцизного
збору, які дійсні для даної товарної
підгрупи на момент взяття зобов'язання
про доставку товару до митниці
призначення); б) копія міжнародної
товаротранспортної накладної, ВМД,
рахунку-фактури, а

при ввезенні товару на митну територію
України - ПП (ПД); в) копія Повідомлення
про порушення; г) інші матеріали, що
мають значення для розгляду справи.

Таким чином, Порядком не визначено, що
до претензії обов'язково додається
постанова суду, винесена у справі про
ПМП.

Також при винесенні постанови у даній
справі судом не враховано: факт
порушення процедури МДП встановлено,
зокрема оглядом, проведеним Південною
митницею та наданими митними органами
Республіки Польща документами;
Львівська митниця листом від 26.09.12р.
№15/45-13563 до ПП ОСОБА_1 направлено
повідомлення про порушення умов
перевезення товару при виконанні
операції МДП за книжкою МДП, та
запропоновано протягом трьох місяців
із дня отримання цього повідомлення
від ПП ОСОБА_1 надати переконливі
докази належного виконання операції
МДП відповідно до вимог п.15 Порядку.
Однак такі докази не подані.

Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представника позивача та третьої
особи, які просять залишити без змін
рішення суду, представників
відповідача, які просять скасувати
рішення суду першої інстанції,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1, зареєстрований як Фізична
особа-підприємець, здійснював
перевезення товарів через митну
територію України в митному режимі
"транзит" з використанням книжки МДП JX
67918408.

04 січня 2013 року Львівською митницею ФОП
ОСОБА_1 направлено претензію №15/45-291 на
суму 116511,15 грн., з якої вбачається, що
дії Львівської митниці щодо вимоги про
сплату позивачем вказаних коштів
обґрунтовані складеним Південною
митницею протоколом про порушення
митних правил №1302/5000012 від 12.07.2012 року
за ознаками порушення митних правил,
передбачених ч.1 ст.483 Митного кодексу
України. Вказаний протокол складений
за відсутності особи, що притягується
до відповідальності - ОСОБА_1, без
участі свідків та підписаний посадовою
особою митного органу

одноособово.

В претензії позивача повідомлено, що на
підставі пункту 2 статті 11 Митної
конвенції про міжнародне перевезення
вантажів із застосуванням книжки МДП
1975 року Львівська митниця виставляє
дійсну вимогу по факту порушення
процедури МДП при перевезенні вантажу
територією України з використанням
книжки МДП JX 67918408.

На підставі п.7 ст.8 Конвенції МДП 1975
року, позивачу було запропоновано
протягом встановленого законодавством
терміну з дня направлення цієї вимоги
сплатити передбачені законодавством
обов'язкові платежі на суму 116511,15 грн. у
відповідності до поданого розрахунку
на рахунок Львівської митниці та
повідомлено, що у випадку несплати цієї
претензії протягом трьох місяців з
дати її отримання матеріали претензії
будуть направлені до АсМАП України.

Відповідач звернувся до Асоціації
міжнародних автомобільних
перевізників України із фінансовими
вимогами про сплату митних зборів та
платежів, що включає в себе також
грошову вимогу на суму 116511,15 грн.,
попередньо заявлену на ім'я ФОП ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що дії
відповідача щодо винесення вимоги про
сплату грошових коштів, викладених у
претензії №15/45-291 від 04 січня 2013 року є
протиправними, виходячи з наступного:

Згідно ч.1 ст.90 МК України транзит - це
митний режим, відповідно до якого
товари та/або транспортні засоби
комерційного призначення
переміщуються під митним контролем між
двома органами доходів і зборів
України без будь-якого використання
цих товарів, без сплати митних-платежів
та без застосування заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності.

Відносини перевезення вантажів, що
здійснюється без їхнього проміжного
перевантаження, в дорожніх
транспортних засобах, составах
транспортних засобів або контейнерах,
з перетинанням одного або декількох
кордонів від митниці місця
відправлення однієї з Договірних
Сторін до митниці місця призначення
іншої Договірної Сторони або тієї ж
Договірної Сторони за умови, що деяка
частина операції МДП між її початком і
кінцем провадиться автомобільним
транспортом, врегульовані Митною
конвенцією про міжнародне перевезення
вантажів із застосуванням книжки МДП
(Конвенція МДП) 1975 року, обов'язковість
дотримання якої на території України
встановлена Законом України від 15.07.1994
року «Про участь України у Митній
конвенції про міжнародне перевезення
вантажів із застосуванням книжки МДП
(Конвенції МДП 1975 року)».

Умови виконання МДП, правила допущення
українських перевізників до системи
МДП, порядок оформлення книжки МДП на
вантажі, що перевозяться між митницями
з дотриманням вимог виконання МДП,
відповідальність перевізника й
гарантійного об'єднання в разі їх
порушення, врегульовано Порядком
реалізації положень Митної конвенції
про міжнародне перевезення вантажів із
застосуванням книжки МДП, який
затверджений Наказом Державної митної
служби України №172 від 05.03.2004 року.

Відповідно до ст.1 Конвенції МДП 1975 року
термін «гарантійне об'єднання» означає
об'єднання, визнане митними органами
Договірної Сторони гарантом для осіб,
які використовують процедуру МДП.

Згідно з главою 1 Порядку гарантійне
об'єднання - національна організація в
системі МДП, уповноважена Міжнародним
союзом автомобільного транспорту
(Швейцарія) здійснювати видачу книжок
МДП перевізникам і визнана митним
органом договірної сторони як гарант
сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів) за товари, що перевозяться на
умовах Митної конвенції про міжнародне
перевезення вантажів із застосуванням
книжки міжнародного дорожнього
перевезення 1975 року.

Відповідно до ч.7 ст.8 згаданої
Конвенції, коли настає строк платежу
сум, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї
статті, компетентні органи повинні, в
міру можливості, вимагати сплати цих
сум у особи або осіб, з яких
безпосередньо належать ці суми, до того
як пред'явити позов гарантійному
об'єднанню.

Статтею 36 Конвенції МДП пердбачено, що
будь-яке порушення положень цієї
Конвенції тягне за собою застосування
до винного в країні, у якій порушення
було вчинено, передбачених
законодавством цієї країни санкцій.

Згідно з ч.4 гл.11 Порядку, митний орган,
що виявив недоставку товарів в митницю
призначення, відповідно до вимог
законодавства складає протокол про
порушення митних правил держателем
книжки МДП, незалежно від того, чи
порушено правоохоронними органами
кримінальну справу за фактом
недоставки товарів в митницю
призначення.

Відповідно до ч.7 гл.11 Порядку
визначено, що якщо проміжною митницею,
у зоні діяльності якої транспортний
засіб виїжджає (вивозиться) з митної
території України, виявлено, що товар
згідно з поданою цій митниці книжкою
МДП у митницю призначення доставлений
не був, то вона проводить перевірку і в
разі не підтвердження виконання умов
операції МДП держатель книжки МДП
притягується до відповідальності
згідно із законодавством України.

Порядок здійснення провадження у
справах про порушення митних правил
визначається Митним кодексом України.

Ч.1 ст.458 МК України встановлено, що
порушення митних правил є
адміністративним правопорушенням, яке
являє собою протиправні, винні (умисні
або з необережності) дії чи
бездіяльність, що посягають на
встановлений цим Кодексом та іншими
актами законодавства України порядок
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України,
пред'явлення їх органам доходів і
зборів для проведення митного контролю
та митного оформлення, а також
здійснення операцій з товарами, що
перебувають під митним контролем або
контроль за якими покладено на органи
доходів і зборів цим Кодексом чи іншими
законами України, і за які цим Кодексом
передбачена адміністративна
відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.483 МК України -
переміщення або дії, спрямовані на
переміщення товарів через митний
кордон України з приховуванням від
митного контролю, тобто з
використанням спеціально виготовлених
сховищ (тайників) та інших засобів або
способів, що утруднюють виявлення
таких товарів, або шляхом надання одним
товарам вигляду інших, або з поданням
органу доходів і зборів як підстави для
переміщення товарів підроблених
документів чи документів, одержаних
незаконним шляхом, або таких, що
містять неправдиві відомості щодо
найменування товарів, їх ваги (з
урахуванням допустимих втрат за
належних умов зберігання і оскільки не
обов"язково призведе до порушення його
прав, а відтак, провадження у справі
підлягало закриттю судом першої
інстанції через невірно обраний спосіб
захисту позивачем свого права, з огляду
на:

Відповідно до ч.1 ст.8 Конвенції МДП 1975
року гарантійне об'єднання бере на себе
зобов'язання сплачувати належні ввізні
або вивізні мито і збори, а також
будь-які відсотки за прострочення, які
можуть належати відповідно до митних
законів і правил країні, в якій
виявлено порушення у зв'язку з
операцією МДП. Гарантійне об'єднання
зобов'язується сплачувати згадані вище
суми в порядку солідарної
відповідальності разом з особами, з
яких належать ці суми.

ч.1 ст.544 ЦК України - боржник, який
виконав солідарний обов'язок, має право
на зворотну вимогу (регрес) до кожного з
решти солідарних боржників у рівній
частці, якщо інше не встановлено
договором або законом, за вирахуванням
частки, яка припадає на нього.

Згідно ч.1 ст.38 Конвенції кожна
Договірна Сторона має право тимчасово
або остаточно позбавляти права
користування постановами цієї
Конвенції будь-яку особу, винну в
серйозному порушенні митних законів
або правил, застосовуваних при
міжнародному перевезенні вантажів.

Якщо держатель книжки МДП або
гарантійне об'єднання протягом трьох
місяців з дня отримання ними
Повідомлення про порушення не нададуть
переконливих доказів належного
виконання держателем книжки МДП
операції МДП або такі докази будуть
спростовані митним органом шляхом
проведення експертиз та інших заходів,
то митний орган відповідно до пункту 7
статті 8 Конвенції МДП виставляє
держателю книжки МДП претензію щодо
сплати передбачених законодавством
сум податків та зборів (обов'язкових
платежів) за недоставку товару при
проведенні операції МДП, до якої
додаються матеріали про порушення,
виявлені при виконанні ним операції
МДП. Матеріали претензії надсилаються
також митним органом до Держмитслужби
України для вирішення питання
тимчасового позбавлення держателя
книжки МДП права здійснення
перевезення товару на умовах Конвенції
МДП територією України. У разі несплати
претензії держателем книжки МДП
протягом трьох місяців з дати її
отримання митний орган надсилає
матеріали претензії гарантійному
об'єднанню - п.13.1. глави 13 Порядку.

Пунктом 13.2. глави 13 Порядку визначено,
що відповідальність гарантійного
об'єднання обмежується сумою 50000
доларів США в національній валюті
України в перерахунку за курсом
Національного банку України на день
прийняття книжки МДП до оформлення
митним органом України.

З огляду на вказані положення, колегією
суддів не беруться до уваги твердження
апелянта про те, що обов'язок по сплаті
належних сум ввізного або вивізного
мита і зборів покладений лише на
Гарантійне об'єднання, оскільки розмір
відповідальності Гарантійного
об'єднання є обмеженим, сплата таких
сум здійснюється в порядку солідарної
відповідальності, а у випадку
виконання Гарантійним об'єднанням
свого обов'язку, у останнього виникає
право регресу до ФОП ОСОБА_1

Крім того, невиконання претензії
митного органу призведе до вирішення
питання тимчасового позбавлення ФОП
ОСОБА_1 права на здійснення перевезення
товару на умовах Конвенції МДП, а також
до можливого позбавлення права
користування постановами Конвенції
МДП.

Факт настання негативних наслідків для
позивача через невиконанням ним вимог
митного органу, викладеного в
претензії №15/45-291 від 04.01.2013 р.,
підтверджується також листом АсМАП
Україна №11/11-1/5655 від 25.07.2013 року.

У вказаному листі АсМАП України було
зазначено, що у зв'язку із не
врегулюванням претензій митних
органів України по книжкам МДП JX 67918408, XW
67918720, XQ 67918718 в загальній сумі 985347,42 грн.,
на підставі п.31 Декларацій зобов'язань
транспортної компанії по допуску до
митної системи МДП та дозволу
користуватись звичайними книжками МДП,
позивачеві призупинено видачу книжок
МДП. Крім того, вказано, що враховуючи
фінансовий ризик Гарантійної ланки, та
невиконання вимог щодо внесення
додаткової фінансової гарантії в
розмірі 100000,00 євро, на підставі п.16
Розділу 10 «Посібника для користувача
книжок МДП», позивачу заблоковано
гарантію допуску.

Таким чином, наявність чинної вимоги
Львівської митниці про сплату платежів
на суму 116511,15 грн. безпосередньо
впливає на отримання Позивачем книжок
МДП, що унеможливлює належне
здійснення ним господарської
діяльності з їх використанням, а також
зобов'язує до внесення додаткової суми
фінансової гарантії на рахунок АсМАП
України.

Постановою Малинівського районного
суду м.Одеси від 25.12.2013р., залишеною без
змін постановою апеляційного суду
Одеської області від 20.01.2014р.,
провадження у справі відносно
позивача за порушення митних правил,
передбачених ч.1 ст.483 МК України,
закрито у зв»язку з відсутністю події
та ознак правопорушення на підставі п.1
ч.1 ст.247 КУпАП.

Підставою для настання фінансової
відповідальності за недотримання
процедури МДП вважається відповідно до
п.1 ст.8 Конвенції МДП 1975 р. вчинення
адміністративного правопорушення, за
умови встановлення постановою суду
протиправних, винних дій чи
бездіяльності, що посягають на порядок
переміщення товарів через митний
кордон України.

Адміністративна і фінансова
відповідальність пов»язані між собою і
наступають за одне і те ж порушення
митних правил.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, то воно не може
бути скасоване чи змінене з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Львівської митниці
Міністерства доходів і зборів України -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 28.10.2013р. по
справі №813/4988/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст.160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.І.Мікула

А.Р.Курилець

Повний текст виготовлено 22.12.2014р.