Справа № 808/9132/13-а
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2014-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року (10 год. 45 хв.)Справа №
808/9132/13-а м.ЗапоріжжяЗапорізький
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді Сіпаки А.В.

при секретарі Горбовій І.С.

за участю:

представника позивача Лучко О.М.

представників відповідача Гавриленка
Д.В., Лисенко О.В., Шаптала О.В.

представника третьої особи Зубар О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі
адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Запорізький абразивний
комбінат"

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Запоріжжя
Міжрегіонального управління
Міндоходів

третя особа Головне управління
Держземагентства у Запорізькій
області, Запорізька міська рада

про скасування податкового
повідомлення - рішення

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Запорізький абразивний комбінат" (далі
- позивач, ПАТ "Запоріжабразив")
звернулось до суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі - відповідач, СДПІ з
ОВП у м. Запоріжжі), треті особи Головне
управління Держземагентства у
Запорізькій області, Запорізька міська
рада, у якому просить суд визнати
протиправним та скасувати у повному
обсязі податкове повідомлення-рішення
від 04.10.2013 за № .

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав з підстав,
зазначених у позові та письмових
поясненнях та просили позов
задовольнити.

Представники відповідача проти
позовних вимог заперечили повністю, з
підстав, зазначених у письмових
запереченнях і додаткових поясненнях,
на підставі чого просили суд відмовити
у задоволенні позову.

Представник третьої особи Головного
управління Держземагентства у
Запорізькій області в судове засідання
не прибув.

Представник третьої особи Запорізької
міської ради в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечив із
підстав, викладених у письмових
запереченнях.

Вислухавши думку представників сторін,
розглянувши матеріали та з'ясувавши
всі обставини адміністративної справи,
які мають юридичне значення для
розгляду та вирішення спору по суті,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

З 06.09.2013 по 16.09.2013 СДПІ з ОВП у м.
Запоріжжі проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ПАТ
"Запоріжабразив" з питань повноти
нарахування та своєчасності сплати
грошового зобов'язання орендної плати
за період з 01.08.2010 по 31.07.2013.

За результатами перевірки податковим
органом складено акт перевірки від
16.09.2013 № 126/25-00/00222226 (далі - акт перевірки
№ 126).

Висновками акту перевірки встановлено
порушення ПАТ "Запоріжабразив" ч. 1 ст. 7
Закону України "Про плату за землю" від
03.07.1992 № 2536-ХІІ, ст. 21 Закону України "Про
оренду землі" від 06.10.1998 № 161-ХІV, пп. 271.1.1
п. 271.1 ст. 271; п. 274.1 ст. 274, пп. 288.5.1 п. 588.5 ст.
588 Податкового кодексу України від
02.12.2010 № 2755-VІ, в результаті чого
встановлено заниження суми орендної
плати у розмірі 1 969 199,75 грн., а саме:

- за серпень 2010 року на суму 81 965,60 грн.,
вересень 2010 року на суму 81 965,60 грн., за
жовтень 2010 року на суму 81 965,60 грн., за
листопад 2010 року на суму 81 965,60 грн., за
грудень 2010 року на суму 81 965,62 грн.;

- за січень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за
лютий 2011 року на суму 59 359,33 грн., за
березень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за
квітень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за
травень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за
червень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за
серпень 2011 року на суму 59 359,33 грн.,
вересень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за
жовтень 2011 року на суму 59 359,33 грн., за
листопад 2011 року - на суму 59 359,33 грн., за
грудень 2011 року на суму 59 359,31 грн.;

- за січень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за
лютий 2012 року на суму 17 797,46 грн., за
березень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за
квітень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за
травень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за
червень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за
серпень 2012 року на суму 17 797,46 грн.,
вересень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за
жовтень 2012 року на суму 17 797,46 грн., за
листопад 2012 року - на суму 17 797,46 грн., за
грудень 2012 року на суму 17 797,46 грн.

- за січень 2013 року на суму 90 498,61 грн., за
лютий 2013 року на суму 90 498,61 грн., за
березень 2013 року на суму 90 498,61 грн., за
квітень 2013 року на суму 90 498,61 грн., за
травень 2013 року на суму 90 498,61 грн., за
червень 2013 року на суму 90 498,61 грн., за
липень 2013 року на суму 90 498,58 грн.

04.10.2013 СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі, на
підставі акта перевірки № 126, винесено
податкове повідомлення-рішення №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по орендній
платі з юридичних осіб на загальну суму
2 673 265,59 грн., у тому числі за основним
платежем - 1 969 199,72 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 704 065,87 грн.

Представники відповідача та
Запорізької міської ради посилаються
на те, що рішенням Запорізької міської
ради від 03.03.2008 за № 79 "Про затвердження
нормативної грошової оцінки земель
міста Запоріжжя" затверджено базову
вартість 1м2 землі у розмірі 190,18 грн., із
врахуванням індексації нормативної
грошової оцінки станом на 01.01.2008, нові
коефіцієнти місця розташування та
коефіцієнти впливу локальних факторів.
Так, згідно п. 8 даного рішення вирішено
визнати рішення Запорізької міської
ради від 15.06.2001 за № 17 "Про затвердження
нормативної грошової оцінки земель
міста Запоріжжя" таким, що втратило
чинність з моменту впровадження нової
грошової оцінки. Але, всупереч вимог
рішення Запорізької міської ради № 79
від 03.03.2008, ПАТ "Запоріжабразив"
користується грошовою оцінкою
земельних ділянок відповідно до
рішення № 17 від 15.06.2001, яке втратило
чинність. В результаті невірного
застосування позивачем нормативної
грошової базової грошової оцінки землі
підприємством за період з 01.01.2012 по
31.12.2012 занижено суму орендної плати по
договорам оренди державної та
комунальної власності. З огляду на
зазначене, представники відповідача
вважають висновки акту перевірки щодо
порушення позивачем земельного
законодавства такими, що відповідають
дійсності, у зв'язку з чим податкове
повідомлення-рішення № таким, що
винесене у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Судом встановлено, що на підставі
рішення міської ради № 25/10 від 20.01.2003
між Запорізькою міською радою
(орендодавець) та Відкритим
акціонерним товариством "Запорізький
абразивний комбінат" (орендар) укладено
договір оренди земельної ділянки (від
29.05.2003), який зареєстровано у
Запорізькій регіональній філії ДП
"Центр ДЗК при Державному комітеті
України по земельних ресурсах" за № 286
від 02.05.2003.

Відповідно до умов вказаного Договору
оренди ВАТ "Запоріжабразив" отримав у
строкове платне користування земельну
ділянку загальною площею 9.9337 га., яка
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Дмитрова, 44, кадастровий номер
:07:036:0025, для розташування
проммайданчика по виробництву
шліфувальної шкурки з
енергозабезпеченням. Строк дії
договору оренди земельної ділянки 10
років.

Згідно з пунктами 3.1 та 3.3 вказаного
Договору оренди, плата встановлена за
один календарний рік у розмірі 91 154,85
грн., умови договору про розмір
орендної плати можуть переглядатися за
угодою сторін.

Пунктами 3.4. та 4.4. Договору оренди
передбачено, що орендна плата підлягає
індексації відповідно до індексації
грошової оцінки земель згідно з чинним
законодавством, а також Орендар
зобов'язаний щорічно індексувати
розмір орендної плати відповідно до
індексації грошової оцінки земель
згідно з чинним законодавством.

Умови зміни та припинення і розірвання
вищевказаного договору передбачено
пунктом 7.1 Договору, а саме зміна умов
договору можлива за взаємною згодою
сторін, у разі незгоди, щодо змін умов
договору оренди спір вирішується у
судовому порядку.

На підставі рішення міської ради № 16/100
від 24.11.2004 між Запорізькою міською
радою (орендодавець) та ВАТ
"Запоріжабразив" (орендар) укладено
договір оренди земельної ділянки (акт
прийому-передачі від 04.05.2005), який
зареєстровано у Запорізькій
регіональній філії ДП "Центр ДЗК при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах" за № 64 від
04.05.2005.

Відповідно до умов вказаного Договору
оренди ВАТ "Запоріжабразив" отримав у
строкове платне користування земельну
ділянку загальною площею 2,4284 га., яка
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Дмитрова/Виробнича, 42/1-В,
кадастровий номер :07:036:0014, для
розташування будинку культури. Строк
дії договору оренди земельної ділянки
10 років.

На підставі рішення міської ради № 44/357
від 20.04.2005 між Запорізькою міською
радою (орендодавець) та ВАТ
"Запоріжабразив" (орендар) укладено
договір оренди земельної ділянки (від
28.12.2005), який зареєстровано у
Запорізькій регіональній філії ДП
"Центр ДЗК при Державному комітеті
України по земельних ресурсах" за №
94 від 10.02.2006.

Відповідно до умов вказаного Договору
оренди ВАТ "Запоріжабразив" отримав у
строкове платне користування земельну
ділянку загальною площею 2,8511 га., яка
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Дмитрова, 44-А, кадастровий номер
:07:036:0016, для розташування
фільтрово-очищувальних споруд. Строк
дії договору оренди земельної ділянки
10 років.

Умови договорів оренди земельної
ділянки № 64 від 04.05.2005 і № 94
від 10.02.2006 є ідентичними.

Відповідно пункту 9 Договорів оренди,
орендна плата вноситься у грошовій
формі та в розмірі 12 715,10 грн. (договір №
64 від 04.05.2005) та 12 644,63 грн. (договір
№ 94 від 10.02.2006).

Пунктами 10 і 12 Договорів передбачено,
що обчислення розміру орендної плати
за землю здійснюється з урахуванням
індексів інфляції.

Розмір орендної плати переглядається
один раз на рік у разі:

- зміни умов господарювання,
передбачених договором оренди землі;

- зміни розмірів земельного податку,
підвищення цін, тарифів, у тому числі
внаслідок інфляції;

- прийняття орендодавцем рішення про
збільшення або зменшення орендної
плати;

- в інших випадках, передбачених
законом.

За приписами пункту 30 Договорів до
обов'язків орендаря віднесено
самостійне щорічне індексування
розміру орендної плати відповідно до
індексації нормативної грошової
оцінки земель згідно з чинним
законодавством.

Пунктом 30 Договорів визначено, що зміна
умов договору здійснюється у письмовій
формі за взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розглядається у судовому
порядку.

Також судом встановлено, що Головним
управлінням Держземагентства у
Запорізькій області невірно визначено
коефіцієнти, які характеризують
функціональне використання земельної
ділянки (Кф), а саме по земельним
ділянкам:

- на якій розміщено БК коефіцієнт
змінився з 0,7 на 1,20.

- на якій розміщено ФОС коефіцієнт
змінився з 0,65 на 1,20.

Оскільки, Згідно з пунктом 3.5 Порядку
нормативної грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів, затвердженим
наказом Держкомзему України,
Мінагрополітики України,
Мінбудархітектури України та
Української академії аграрних наук від
27.01.2006 року № 18/15/21/11, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 05.04.2006
року за № 388/12262, коефіцієнт, який
характеризує функціональне
використання земельної ділянки (Кф)
(додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну
прибутковість видів економічної
діяльності.

Згідно з табл. 1.1 землі громадського
призначення мають Кф - 0,7.

Крім того, актом перевірки СДПІ по
роботі з ВПП у м. Запоріжжі від 10.08.2012 за
№ 287/25-0/00222226 встановлені порушення ПАТ
"Запоріжабразив", ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про плату за землю", ст. 21
Закону України "Про оренду землі", пп.
271.1.1 п. 271.1 ст. 271, п. 274.1 ст. 274, пп. 288.5.1 п.
288.5 ст. 288 Податкового кодексу України в
результаті чого занижено орендну плату
за землі державної та комунальної
власності на суму 2 107 877,31 грн. (в тому
числі за липень-грудень 2009 року - 411 910,42
грн., за 2010 рік - 770 017,67 грн., за 2011 рік - 489
742,37 грн., за січень-червень 2012 року на
суму 436 206,85 грн.).

Висновками Вищого господарського суду
України від 25.04.2013 по справі № 5009/3430/12
підтверджено правильність нарахування
податковим органом, на підставі акту
перевірки № 287/25-0/00222226 від 10.08.2012, ПАТ
"Запоріжабразив" орендної плати за
землю за період з січня 2009 року по
червень 2012 року, на підставі укладених
договорів оренди земельних ділянок №
94 від 10.02.2006, № 64 від 04.05.2005 та
№ 286 від 02.06.2003, у зв'язку з чим стягнуто
з ПАТ "Запоріжабразив" 2 107 877,31 грн.

06.06.2014 державним виконавцем
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції закінчено
виконавче провадження № 40200892, яким
виконувався наказ господарського суду
Запорізької області по справі №
5009/3430/12. Виконавче провадження
закінчено у зв'язку зі сплатою ПАТ
"Запоріжабразив" суми боргу в повному
обсязі.

З огляду на вищезазначене, суд вважає
за необхідне зазначити, що перевірка
ПАТ "Запоріжабразив", за результатами
якої складено акт перевірки від 16.09.2013
за № 126/25-00/00222226 проведено податковим
органом повторно за період з 01.08.2010 по
01.07.2012, у зв'язку з чим СДПІ з ОВП у м.
Запоріжжі повторно пред'явлено до
сплати податку на суму 810 583,06 грн., яка
вже сплачена комбінатом при виконанні
судового рішення по справі № 5009/3430/12.

Тобто, в даному випадку, відповідач не
правильно визначив суму податку, з якою
законодавець також пов'язує
нарахування фінансових санкцій.

Згідно зі статтею 21 Закону України "Про
оренду землі" № 161-XIV від 06.10.1998 (із
змінами та доповненнями), орендна плата
за землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
орендна плата за земельні ділянки
державної і комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про
оренду землі" зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни
умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Відповідно до абзацу "а" статті 12
Земельного кодексу України, до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями
територіальних громад.

Згідно зі статтею 80 Земельного кодексу
України, суб'єктами права власності на
землю є:

а) громадяни та юридичні особи - на
землі приватної власності;

б) територіальні громади, які
реалізують це право безпосередньо або
через органи місцевого самоврядування,
- на землі комунальної власності;

в) держава, яка реалізує це право через
відповідні органи державної влади, - на
землі державної власності.

Таким чином, виключним правом на
укладання договорів оренди землі, що є
власністю територіальної громади м.
Запоріжжя, внесення змін до договорів
оренди та інші дії пов'язані з
виконанням прав власності, належить
Запорізькій міській раді.

Також представники відповідача
посилались на постанову Вищого
господарського суду України від 25.04.2013
по справі № 5009/3430/12 за позовом
Запорізького міжрайонного
екологічного прокурора в інтересах
держави в особі Запорізької міської
ради до публічного акціонерного
товариства "Запорізький абразивний
комбінат" про стягнення заборгованості
з орендної плати за землю у сумі 2 107 877,31
грн., якою позовні вимоги задоволені,
стягнуто з ПАТ "Запорізький абразивний
комбінат" на користь Запорізької
міської ради 2 107 877,31 грн.
заборгованості з орендної плати.

В обґрунтування суд касаційної
інстанції зазначив, що як на час
укладання договорів оренди земельних
ділянок, так і на час виникнення спору,
обов'язковим елементом визначення
розміру орендних платежів є нормативна
грошова оцінка земельних ділянок (ст. 5
Закону України "Про оцінку земель"), яка
у відповідності до положень статті 18
цього закону, проводиться не рідше ніж
на 5-10 років. Нормативна грошова оцінка
земельних ділянок не залежить від
волевиявлення сторін договору оренди
землі, а є способом регулювання
державою плати за користування землею.
Зміна нормативної грошової оцінки
земельних ділянок не може
ототожнюватися як зміна розміру
орендної плати, а є лише її передумовою.
Не внесення сторонами договору оренди
землі змін до його умов в частині, що
встановлюються у законодавчому
порядку, не звільняє сторін від
обов'язку їх виконання, оскільки
відповідно до положень статті 11
Цивільного кодексу України у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з
актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або
органів місцевого самоврядування.

Акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності (ст. 5 ЦК
України). Так як зміна нормативної
грошової оцінки землі проведена у
межах правових норм, що діяли на момент
укладення договорів оренди землі, не
може оцінюватися як зміна правових
норм, що регулюють відносини з орендної
плати землі, а тому розповсюджуються як
на відносини, що склалися, так і на
відносини, що виникають у майбутньому.

Проте, відповідно до постанови
Верховного Суду України від 11 червня 2013
року по справі № 21-166а13 договір оренди
землі є цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства. Якщо ж договір
пов'язаний зі сплатою податків і, на
думку суб'єкта владних повноважень,
спрямований на ухилення від їх сплати,
останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок.

Таким чином, колегія суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України погоджується з
висновком Вищого адміністративного
суду України про те, що хоча зміна
розміру земельного податку згідно із
Законом № 309-VІ є підставою для
перегляду встановленого розміру
орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичну зміну умов договору
щодо розміру орендної палати, а відтак
відповідного донарахування ДПІ суми
податкового зобов'язання з орендної
плати із застосуванням штрафних
санкцій за податковими
повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до статті 244-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

У відповідності з частиною 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

На час укладення договору діяв Закон
України від 03.07.1992 № 2335-ХІІ "Про плату за
землю", який втратив чинність з 01.01.2011 в
зв'язку з набрання чинності Податковим
кодексом України.

Згідно ст. 2 Закону України "Про плату за
землю" використання землі в Україні є
платним, плата за землю справляється у
вигляді земельного податку або
орендної плати, що визначається
залежно від грошової оцінки земель. За
земельні ділянки, надані в оренду,
справляється орендна плата.

Згідно ст. 13 Закону України "Про плату
за землю" підставою для нарахування
земельного податку є дані державного
земельного кадастру, а орендної плати
за земельну ділянку, яка перебуває у
державній або комунальній власності, -
договір оренди такої земельної
ділянки.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про
плату за землю" розмір, умови і строки
внесення орендної плати за землю
встановлюються за угодою сторін у
договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності).

Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду
землі" від 06.10.1998 за № 161-XIV оренда землі -
це засноване на договорі строкове
платне володіння і користування
земельною ділянкою, необхідною
орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Статтею 15 Закону України "Про оренду
землі" встановлено, що однією з
істотних умов договору оренди землі є
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за
несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про
оренду землі" орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюється за згодою сторін
у договорі оренди. Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції, якщо
інше не передбачено договором оренди.
Розмір та умови оплати, вказані в
договорі, не можуть суперечити діючому
на час укладення договору
законодавству.

Згідно з пп. 288.1, 288.4, 288.5 ст. 288, пп. 271.1.1 п.
271.1 ст. 271 Податкового кодексу України,
який набрав чинності 01.01.2011, підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки. Розмір та
умови внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем,
але річна сума платежу не може бути
меншою, зокрема, для інших категорій
земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом. Базою оподаткування є
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок з урахуванням коефіцієнта
індексації, визначеного відповідно до
порядку, встановленого цим розділом.

Разом з тим, суд звертає увагу, що
положення Податкового кодексу України
щодо розміру орендної плати за
земельну ділянку повинні
застосовуватись до орендних
правовідносин, які виникають після
набрання ним чинності, тобто до
договорів (і відповідно, розмірів
орендної плати), які укладаються після
набрання ним чинності.

Щодо договорів, укладених до набрання
чинності Податковим кодексом України,
то зміна розміру орендної плати
можлива лише на умовах та з підстав,
передбачених договором, або якщо
законом встановлена відповідна умова,
при настанні якої орендна плата
підлягає перегляду.

Враховуючи відсутність у Податковому
кодексі України вимог щодо приведення
умов раніше укладених договорів оренди
землі (в частині розміру орендної
плати) у відповідність з цим Кодексом,
його положення не підлягають
застосуванню в даному випадку,
оскільки в силу вимог ст. 58 Конституції
України ст. 288 Податкового кодексу
України не має зворотної дії до спірних
орендних правовідносин.

Пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу
України в якості єдиної підстави для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку визначає договір оренди такої
земельної ділянки.

Відповідно до п. 288.4 ст. 288 ПК України
розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем і орендарем.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Аналізуючи вищенаведені нормативні
акти, які регулюють спірні
правовідносини, суд приходить до
висновку про те, що перш за все, при
оплаті суми орендної плати за
користування земельною ділянкою слід
керуватися розміром орендної плати,
встановленим у договорі оренди.
Положення п. 288.5 ст. 288 Податкового
кодексу України конкретизують розмір
орендної плати, який не може бути
меншим за встановлений, однак,
законодавець, знову ж вказує на
обов'язковість встановлення розміру у
договорі оренди. Таким чином, лише
розмір орендної плати, встановлений у
договорі оренди, є підставою для оплати
суми оренди за користування земельною
ділянкою і не що інше.

З огляду на встановлені обставини,
судом встановлено, що положеннями
договорів оренди не передбачене
самостійне збільшення орендної плати
орендарем у зв'язку зі збільшенням
нормативно - грошової оцінки земельної
ділянки.

При цьому, суб'єкт владних повноважень,
який не є учасником договору, у даному
випадку податковий орган, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України,
зокрема, стежити, щоб такі умови не
суперечили інтересам суспільства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
зміна розміру земельного податку
згідно із Податковим кодексом України
є підставою для перегляду
встановленого розміру орендної плати
шляхом внесення відповідних змін до
договору оренди землі його учасниками,
зазначене не тягне автоматичну зміну
умов договору щодо розміру орендної
палати, а відтак відповідне
донарахування податковим органом суми
податкового зобов'язання з орендної
плати із застосуванням штрафних
санкцій за податковими
повідомленнями-рішеннями є незаконним.

Посилання відповідача та третьої особи
2 на той факт, що відповідно до пп. 288.5.1 п.
288.5 ст. 288, п. 274.1 ст. 274 Податкового
кодексу України річна сума платежу не
може бути меншою для земель, крім
земель сільськогосподарського
призначення, трикратного розміру
земельного податку, тобто не менше 3 %
від нормативної грошової оцінки землі
і що саме це має бути достатньою
підставою для винесення оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення,
колегією суддів визнаються
помилковими та такими, що
спростовуються вищенаведеним.

Таким чином, висновки СДПІ з ОВП у м.
Запоріжжі щодо заниження орендної
плати ПАТ "Запоріжабразив" у сумі 1 969
199,72 грн., що також призвело до
застосування штрафних санкцій на суму
704 065,87 грн. є неправомірними та не
узгоджуються з нормами діючого
законодавства, у зв'язку з чим суд
дійшов висновку про наявність підстав
для скасування податкового
повідомлення-рішення № від 04.10.2013
повністю.

Надаючи правову оцінку спірному
рішенню відповідача суд виходить з
приписів частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідно до яких, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

У відповідності до вимог статті 86 КАС
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене вище, позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства "Запорізький абразивний
комбінат" підлягають задоволенню.

Згідно із частиною 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись статтями 94, 158, 160, 161, 162, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити в
повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 04.10.2013 винесене
Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Запоріжжя
Міжрегіонального управління
Міндоходів.

Стягнути на користь публічного
акціонерного товариства "Запорізький
абразивний комбінат" () суму
судового збору в розмірі 4 590 грн. 00 коп.
(чотири тисячі п'ятсот дев'яносто
гривень).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя А.В.
Сіпака