Справа № 808/6974/14
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

11 грудня 2014 року (о 16 год. 45 хв.) Справа №
808/6974/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Батечко М.Д.,

за участю представника позивача
Гуляєва С.Н.,

представника відповідача Клименка А.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Дочірнього підприємства
«Запорізький облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України»

до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Дочірнє підприємство
«Запорізький Облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» (далі - ДП «Запорізький
Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України», позивач) звернулось до
Запорізького окружного
адміністративного суду (далі - суд) із
позовом до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя,
відповідач), в якому просить скасувати
податкові повідомлення-рішення:

від 26.06.2014 № про сплату 39 168,71 грн.
штрафу у розмірі 20%, застосованого за
порушення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання з
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств і організацій, що
перебувають у державній власності,
визначеного п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України та на підставі п.126.1
ст.126 глави ІІ розділу ІІ Податкового
кодексу України за затримку більше 30
календарних днів сплати суми грошового
зобов'язання в розмірі 195 843,55 грн.;

від 26.06.2014 № про сплату 19 472,95 грн.
штрафу у розмірі 10%, застосованого за
порушення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання з
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств і організацій, що
перебувають у державній власності,
визначеного п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України та на підставі п.126.1
ст.126 глави ІІ розділу ІІ Податкового
кодексу України за затримку більше 30
календарних днів сплати суми грошового
зобов'язання в розмірі 194 729,50 грн.;

від 26.06.2014 № про сплату 795,26 грн.
штрафу у розмірі 10%, застосованого за
порушення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання з
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств і організацій, що
перебувають у державній власності,
визначеного п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України та на підставі п.126.1
ст.126 глави ІІ розділу ІІ Податкового
кодексу України за затримку більше 30
календарних днів сплати суми грошового
зобов'язання в розмірі 7 952,57 грн.;

від 26.06.2014 № про сплату 4 167,16 грн.
штрафу у розмірі 20%, застосованого за
порушення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання з
авансових внесків з податку на
прибуток підприємств і організацій, що
перебувають у державній власності,
визначеного п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України та на підставі п.126.1
ст.126 глави ІІ розділу ІІ Податкового
кодексу України за затримку більше 30
календарних днів сплати суми грошового
зобов'язання в розмірі 20 835,81 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
надав пояснення, аналогічні викладеним
в адміністративному позові. Зокрема,
зазначає, що авансові внески з податку
на прибуток мають особливий статус,
відмінний від податкового зобов'язання
та який суперечить чинним нормам
податкового законодавства, що регулює
порядок оподаткування податком на
прибуток. Вказує, що позивач заснований
з метою забезпечення економічних
інтересів держави, задоволення потреб
держави, населення та оборони країни в
удосконаленні та розвитку
автомобільних доріг загального
користування, розширення можливостей
виробничого та соціального розвитку
підприємств дорожнього господарства
тощо. Пояснює, що застосування до
позивача штрафних санкцій призведе до
негативних наслідків, а саме погіршить
і до того скрутний фінансовий стан
підприємства, яке на даний час має
низьку платоспроможність, грошових
коштів та високоліквідних активів
недостатньо для погашення поточних
боргів. З урахуванням викладеного
просить позов задовольнити та
скасувати оскаржувані рішення
відповідача.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив із
підстав, викладених у запереченнях на
адміністративний позов від 26.11.2014
№11450/10/08-26-10 (вх. № 48818). Вказує, що ДПІ у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з питання
своєчасності сплати податку на
прибуток за І півріччя 2012 року, 3
квартали 2012 року та за 2012 рік, якою
встановлено порушення вимог п. 57.1 ст.57 і
п.2 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового
кодексу України, а саме не своєчасна
сплата узгоджених сум податкових
зобов'язань. За результатами перевірки
та з урахуванням виявлених порушень
позивачем винесено оскаржувані
податкові повідомлення-рішення, якими
до позивача застосовано штрафні
санкції за платежем податок на
прибуток. Просить суд у задоволенні
адміністративного позову відмовити в
повному обсязі.

На підставі ст. 160 КАС України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови та оголошено про час
виготовлення постанови у повному
обсязі.

Розглянувши та дослідивши надані
документи, заслухавши пояснення
представників сторін, судом
встановлені наступні обставини.

ДП «Запорізький Облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України»
(ідентифікаційний код 32025623) є юридичною
особою та зареєстрована 22.05.2002
Виконавчим комітетом Запорізької
міської ради, про що свідчить витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та
Свідоцтво серія А00 №199735.

Як встановлено із пояснень
представників сторін, позивач
відповідно до статуту має філії
(відокремлені підрозділи), які
сплачують податок на прибуток та
авансові внески з податку на прибуток
за місцем їх розташування.

05.02.2013 позивачем до податкового органу
було подано декларацію з податку на
прибуток підприємств за 2012 рік разом із
додатком ЗП до рядка 13 Податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства, відповідно до яких
підприємством самостійно було
визначено суму авансових внесків, що
підлягатиме сплаті, та згідно із
таблицею 2 надано розрахунок податку,
що сплачується за місцезнаходженням
відокремлених підрозділів.

Крім того, 26.02.2014 ДП «Запорізький
Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» до ДПІ у Жовтневому
районі м. Запоріжжя було подано
декларацію з податку на прибуток
підприємств за 2013 рік разом із додатком
ЗП до рядка 13 Податкової декларації з
податку на прибуток підприємства,
відповідно до яких підприємством
самостійно було визначено суму
авансових внесків, що підлягатиме
сплаті, та згідно із таблицею 2 надано
розрахунок податку, що сплачується за
місцезнаходженням відокремлених
підрозділів.

Головним державним
ревізором-інспектором сектору податку
на прибуток відділу оподаткування та
контролю об'єктів і операцій ДПІ у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з податку
на прибуток, за результатами якої
складено відповідний акт від 13.06.2014
№123/15/32025623.

Відповідно до Акту перевіркою
встановлені порушення ДП «Запорізький
Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» п.57.1 ст.57 та п.2
підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні
положення» Податкового кодексу
України внаслідок несвоєчасності
сплати податкового зобов'язання з
авансових внесків з податку на
прибуток приватних підприємств згідно
із Додатками 1, 2, 3 до Акту.
Відповідальність за порушення правил
сплати (перерахування) податку на
прибуток передбачена ст.126 Податкового
кодексу України. Щодо фактів
несвоєчасності сплати філіями ДП
«Запорізький Облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України»
авансових внесків з податку на
прибуток, які виявлено в ході
проведеної відповідачем перевірки,
представник позивача у судовому
засіданні не заперечував.

На підставі Акту ДПІ у Жовтневому
районі м. Запоріжжя прийняті наступні
податкові повідомлення-рішення:

від 26.06.2014 № про сплату 39 168,71 грн.
штрафу у розмірі 20%, застосованого за
затримку більше 30 календарних днів
сплати суми грошового зобов'язання в
розмірі 195 843,55 грн.;

від 26.06.2014 № про сплату 19 472,95 грн.
штрафу у розмірі 10%, застосованого за
затримку більше 30 календарних днів
сплати суми грошового зобов'язання в
розмірі 194 729,50 грн.;

від 26.06.2014 № про сплату 795,26 грн.
штрафу у розмірі 10%, застосованого за
затримку більше 30 календарних днів
сплати суми грошового зобов'язання в
розмірі 7 952,57 грн.;

від 26.06.2014 № про сплату 4 167,16 грн.
штрафу у розмірі 20%, застосованого за
затримку більше 30 календарних днів
сплати суми грошового зобов'язання в
розмірі 20 835,81 грн.

Вказані податкові
повідомлення-рішення були оскаржені
позивачем до Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
(скарга від 09.07.2014 №9/657). Рішенням від
04.09.2014 №3222/10/08-01-10-04-13 про результати
розгляду первинної скарги вказані
рішення залишено без змін, а скаргу -
без задоволення.

Позивач звернувся до Державної
фіскальної служби України з повторною
скаргою від 16.09.2014 №9/909, за результатами
розгляду якої прийнято Рішення від
01.10.2014 № 4334/6/99-99-10-01-02-15 про результати
розгляду скарги, яким залишені без змін
податкові повідомлення - рішення, а
скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими
відповідачем податковими рішеннями ДП
«Запорізький Облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України»
звернулось до суду з адміністративним
позовом про скасування податкових
повідомлень-рішень.

Проаналізувавши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, суд вважає, що
позовні вимоги є такими, що не
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 Податкового
кодексу від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК
України) податком є обов'язковий,
безумовний платіж до відповідного
бюджету, що справляється з платників
податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено,
що платник податків зобов'язаний,
зокрема:

- подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів;

- сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України
податкова декларація подається за
звітний період в установлені цим
Кодексом строки контролюючому органу,
в якому перебуває на обліку платник
податків. Платник податків
зобов'язаний за кожний встановлений
цим Кодексом звітний період подавати
податкові декларації щодо кожного
окремого податку, платником якого він
є, відповідно до цього Кодексу
незалежно від того, чи провадив такий
платник податку господарську
діяльність у звітному періоді.

За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК
України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації
платником податку подається
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають сплачуватися у
наступні дванадцять місяців. Визначена
в розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період
для сплати авансових внесків
визначається починаючи з березня
поточного звітного (податкового) року
по лютий наступного звітного
(податкового) року включно.

Форма розрахунку, передбачена у цьому
пункті, затверджується у порядку,
встановленому цим Кодексом.

Податкова декларація та розрахунок
щомісячних авансових внесків за
базовий звітний (податковий) рік
подаються протягом 60 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) року.

Судом встановлено, що відповідачем
подано до ДПІ у Жовтневому районі м.
Запоріжжя податкові декларації з
податку на прибуток за 2012 та 2013 роки із
розрахунком суми авансових внесків, що
підлягають сплаті філіями позивача за
місцезнаходженням відокремленого
підрозділу, проте самостійно визначені
податкові зобов'язання в установлені
законодавством строки сплачені не
були.

Як встановлено пп. 54.3.5. п. 54.3. ст. 54 ПК
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
щодо утримання податків у джерела
виплати, в тому числі податкового
агента, свідчать про порушення правил
нарахування, утримання та сплати до
відповідних бюджетів податків і
зборів, передбачених цим Кодексом, у
тому числі податку на доходи фізичних
осіб таким податковим агентом.

За змістом пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України
штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. 126.1 ст. 120 ПК України у разі
якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

Враховуючи ту обставину, що платником
податків самостійно обчислювалась
сума грошового зобов'язання в
деклараціях з податку на прибуток
підприємства, тому відповідно вказані
суми є узгодженими і підлягають сплаті
у встановлені податковим
законодавством строки, оскільки
вказані строки були порушені,
податковим органом правомірно
нараховані штрафні санкції за
прострочення сплати узгоджених сум
грошового зобов'язання з податку на
прибуток.

Під час винесення рішення судом
враховано, що факти несвоєчасності
сплати філіями ДП «Запорізький
Облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» авансових внесків з
податку на прибуток, які виявлено в
ході проведеної відповідачем
перевірки, представником позивача у
судовому засіданні фактично були
визнані.

У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. (п.57.3 ст.57 ПК України).

При цьому, згідно п.56.1 ст.56 ПК України
рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку.

Аналізуючи вище викладені норми та
матеріали справи, суд вважає, що
позивачем правомірно та у
відповідності до приписів
законодавства позивачу нараховані
штрафні санкції за несвоєчасність
сплати філіями податкового
зобов'язання з авансових внесків з
податку на прибуток приватних
підприємств. В зв'язку з вищенаведеним,
суд дійшов висновку про правомірність
прийнятих відповідачем оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень та
застосування до позивача штрафних
санкцій, що доводами позовної заяви не
спростовується.

Стосовно посилань представника
позивача, що застосування штрафних
санкцій призведе до негативних
наслідків, а саме погіршить і до того
скрутний фінансовий стан підприємства,
яке на даний час має низьку
платоспроможність, грошових коштів та
високоліквідних активів недостатньо
для погашення поточних боргів, суд
вважає за необхідне зазначити, що
вказані обставини не можуть слугувати
підставою для скасування податкових
повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Як встановлено ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на вище викладене, суд вважає,
що відповідачем доведена
правомірність рішення, а тому заявлені
позивачем вимоги є такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 161-163, 167 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Дочірнього підприємства
«Запорізький облавтодор» Відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» судові витрати у
розмірі 1644,30 грн., (одна тисяча шістсот
сорок чотири гривні тридцять копійок)

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання такої постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Батрак