Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/46067/12

К/9991/39019/12

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Лиски Т.О.,
Олендера І.Я.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Інгулецькому районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, заступника начальника відділу
з призначення пенсій Управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області про визначення частин
розрахунку,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2010 року позивач звернувся
до суду із вказаним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області (далі -
Управління ПФУ) про визначення частин
розрахунку.

Постановою Інгулецького районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 11 квітня 2011 року в
задоволено позову відмовлено повністю.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2012 року вказану постанову
суду першої інстанції скасовано,
прийнято нове рішення про часткове
задоволення даного позову.

Визнано протиправними дії відповідача
щодо неприйняття довідки ДПІ м. Кривого
Рогу від 27.07.2010 року №18867/10/17-112 та
зобов'язано відповідача здійснити з 01
серпня 2010 року перерахунок призначеної
позивачу пенсії з урахуванням довідки
ДПІ м. Кривого Рогу від 27.07.2010 року
№18867/10/17-112. В решті постанову суду
першої інстанції залишено без змін.

В касаційній скарзі позивач і його
представник ОСОБА_5, посилаючись на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального і
процесуального права, просять
скасувати рішення суду першої
інстанції та змінити рішення суду
апеляційної інстанції, задовольнивши
позовні вимоги в повному обсязі.

В касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення цього суду
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» ОСОБА_4 11 січня 2010 року
призначено пенсію за віком за умови
роботи за списком №1. Стаж роботи
позивача за списком №1 складає 12 років
06 місяців 13 днів, загальний стаж роботи
(повний) - 28 років 06 місяців 17 днів, а
після 2004 року - 5 місяців 14 днів,
загальний стаж

Управлінням ПФУ було проведено
розрахунок пенсії позивачу згідно
нової формули для обчислення пенсії, в
результаті чого з 05 грудня 2009 року
призначено пенсію в сумі 806,54 грн.

В подальшому відповідно до
розпорядження про перерахунок пенсії у
зв'язку з уточненням розрахункових
показників загальний розмір пенсії
позивача склав 841,51 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій
правильно визначили, що відповідачем у
даній справі є управління Пенсійного
фонду України в Інгулецькому районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області, а не заступник начальника
відділу з призначення пенсій цього
управління ОСОБА_6, якій законодавчо не
надано право на призначення пенсій
одноособово.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV
(далі - Закон №1058-ІV), в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин, за вибором особи, яка
звернулася за пенсією, з періоду, за
який враховується заробітна плата
(дохід) для обчислення пенсії,
виключається період до 60 календарних
місяців страхового стажу підряд за
умови, що зазначений період становить
не більше ніж 10 відсотків тривалості
страхового стажу, врахованого в
одинарному розмірі. У всіх випадках,
крім випадку, передбаченого абзацом
другим частини першої цієї статті,
період, за який враховується заробітна
плата, після виключення 10 відсотків
тривалості страхового стажу, не може
бути меншим ніж 60 календарних місяців.

У зв'язку з прийняттям рішення
Конституційного суду України від 22.05.2008
року №10-рп Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 28.05.2008 року №530
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян», якою
врегульовано питання виключення
періоду, за який враховується
заробітна плата для обчислення пенсії.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується з висновком судів першої
та апеляційної інстанцій щодо відмови
в задоволенні вимог про зобов'язання
відповідача у розрахунку стажу
пенсійної справи позивача №132884
вказати його повний страховий стаж 40
років 06 місяців 17 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991
року №1788-ХІІ, в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
середньомісячний заробіток для
обчислення пенсій береться за будь-які
60 календарних місяців роботи підряд
протягом усієї трудової діяльності
незалежно від перерв у роботі та за
період роботи, починаючи з 1 липня 2003
року до моменту звернення за пенсією.
Заробіток за період роботи до 1 липня 2003
року враховується на підставі
документів про нараховану заробітну
плату (виплати, дохід), виданих у
встановленому законодавством порядку,
а за період роботи, починаючи з 1 липня
2003 року - за даними персоніфікованого
обліку відомостей у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

У разі відсутності відомостей про
заробітну плату (виплати, дохід) у
системі персоніфікованого обліку
подаються документи про нараховану
заробітну плату (виплати, дохід), видані
в установленому законодавством
порядку.

Позивачем в підтвердження отримання
доходу в період з січня 2000 року по
грудень 2003 року до Управління ПФУ було
надано довідку Південної міжрайонної
Державної податкової інспекції у м.
Кривому Розі Дніпропетровської
області від 27.07.2010 року №18867/10/17112,
відповідно до якої в період з 01.01.2000
року по 31.12.2003 року позивач працював на
умові сплати фіксованого податку і
зазначено його дохід.

Колегія суддів погоджується з
висновком апеляційного суду, що дії
відповідача стосовно зазначення у
розрахунку №1 п. 1 «заробітної плати
(довідки)» нулів щодо дійсного доходу
позивача за вказаний період є
протиправними.

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що
страховий стаж - це період (строк),
протягом якого особа підлягала
державному соціальному страхуванню,
якою або за яку сплачувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування згідно із законодавством,
що діяло раніше, та/або підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню згідно із цим
Законом і за який сплачено страхові
внески.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач як фізична особа-підприємець
працював за умови сплати фіксованого
податку і підлягав
загальнообов'язковому пенсійному
державному страхуванню. При цьому,
згідно персоніфікованого обліку за
період з 01.01.2004 року по 31.12.2009 року з
фіксованого податку відраховувались
страхові внески до Пенсійного фонду
України.

Частина 2 ст. 40 Закону №1058-ІV містить
формулу, згідно якої заробітна плата
для обчислення пенсії визначається
наступним чином: ЗП=Зс(Ск:К), де К -
кількість місяців страхового стажу, за
яві розраховано коефіцієнти
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

Відповідно до п. 3 ст. 24 Закону №1058-ІV
страховий стаж обчислюється в місяцях.
Не повний місяць роботи, якщо
застрахована особа підлягала
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню або брала
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, зараховується
до страхового стажу як повний місяць за
умови, що сума сплачених за цей місяць
страхових внесків є не меншою, ніж
мінімальний страховий внесок.

Колегія суддів також погоджується з
висновком судів першої та апеляційної
інстанцій, що позивачем не надано
доказів щодо сплати ним за
оскаржуваний період страхових внесків
до Пенсійного фонду України в сумі не
меншій, ніж мінімальний страховий
внесок, а тому відповідач вірно
нарахував кількість місяців
страхового стажу 66 місяців для
визначення заробітку для обчислення
пенсії.

Також суди обґрунтовано відмовили
позивачеві в задоволенні позовних
вимог щодо зобов'язання відповідача
внести у п. 2 «розрахунку заробітку для
обчислення» згідно ст.ст. 24,40 Закону
№1058-ІV законний розрахунок суми
коефіцієнтів заробітної плати та
індивідуальних коефіцієнтів для
обчислення пенсії (як до оптимізації,
так і після неї), а також справедливий
розрахунок середнього заробітку
позивача для обчислення пенсії,
оскільки ці вимоги є передчасними, бо
не вирішено спір щодо правильності
розрахунку коефіцієнтів заробітної
плати та індивідуальних коефіцієнтів
для обчислення. Окрім того, заява щодо
оптимізації позивачем до Пенсійного
фонду не надавалась, а тому відмови чи
бездіяльності відповідача в цій
частині не встановлено.

Колегія суддів вважає за необхідне
зауважити, що правовідносини, які
виникли між сторонами відповідно до
Закону №1058-ІV не передбачають
відшкодування моральної шкоди за
невірне обчислення розміру пенсії.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про часткове
задоволення позову.

Доводи касаційних скарг зроблених
судом апеляційної інстанції і судом
першої інстанції в частині, залишеній
без змін апеляційним судом, висновків
не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги ОСОБА_4 і ОСОБА_5, який
діє в інтересах ОСОБА_4, та Управління
Пенсійного фонду України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області залишити
без задоволення, а постанову
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від 11
квітня 2011 року і постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 23 травня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

Т.О. Лиска

І.Я. Олендер