Справа № 148/2941/14-а
Суддя: Робак С. О.
Дата ухвалення: 2014-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/2941/14-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 грудня 2014 року Тульчинський
районний суд Вінницької області

Суддя Тульчинського районного
суду Робак С.О. розглянувши у порядку
скороченого провадження в місті
Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі Вінницької
області про визнаня дій суб'єкта
владних повноважень протиправними та
зобов'язання зробити перерахунок та
виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі Вінницької
області про визнаня дій суб'єкта
владних повноважень протиправними та
зобов'язання зробити перерахунок та
виплату пенсії. Свої вимоги мотивує
тим, вона віднесена до першої категорії
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, є інвалідом II групи
довічно, відповідно до висновку
медико-соціальної експертної комісії з
18 жовтня 2011 року їй встановлено
інвалідність II групи безстроково.
Захворювання має причинний зв'язок з
наслідками Чорнобильської катастрофи.

В липні 2014 року вона звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії за ст. ст.39, 50, 54 Закону України
«Про статус і соцішіьний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до статті 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до постраждалих 1 категорії,
що є інвалідами 2 групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, в розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.
У частині 3 статті 54 цього Закону,
передбачено, що в усіх випадках розмір
пенсії для інвалідів 2 групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 8-ми
мінімальних пенсій за віком та
відповідно до статті 39 зазначеного
Закону вона, як непрацюючий пенсіонер,
який проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю маю право
на підвищення до пенсії в розмірі
однієї заробітної плати.

Відповідач ніякого перерахунку
вказаних виплат не здійснив так як
вважає свої дії по нарахуванню та
виплаті Чорнобильської пенсії
правомірними та такими, що
відповідають чинному законодавству та
обчислення розміру пенсії проводиться
згідно порядку обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України всупереч статей 39, 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", вказані виплати є значно
меншими, та виплачувались у
визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року
Постановою Кабінету Міністрів України
№530 від 28.05.2008 року та Постановою
Кабінету Міністрів України № 654 від
16.07.2008 року, а не в розмірі, як того
вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року,
Постановою Міністрів України №530 від
28.05.2008 року та Постановою Кабінету
Міністрів України №654 від 16.07.2008 року
відповідач неправомірно виплачував
пенсію в меншому розмірі ніж це
передбачено статтями 39, 50, 54
зазначеного Закону.

Вважає, що відмова відповідача у
перерахунку пенсії у розмірах,
визначених законом є протиправною.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік» було встановлено, що
у 2012 році норми і положення ст.ст.20, 21, 22,
23, 30, ЗІ, 37, 39, 48. 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік;

Відповідно до ч.4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» було встановлено, що
у 2013 році норми і положення ст.ст.20, 21, 22,
23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік;

Зазначені положення Законів були
об'єктивною підставою для
обгрунтованого застосування у
вказаних роках при обчисленні пенсії
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, постанови
КМУ №1210 від 23.11.2011 року.

Однак Закон України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014
року не містить жодної норми, яка б
обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
як: постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
статей 39,50,54 вказаного Закону, якими
визначено розмір державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, завдану
здоров'ю.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 19 Конституції
України вбачається, що органи державно:
влади та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
не підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України
визначено, що, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягає не постанова КМУ
№1210 від 23.11.2011 року, а норми ст.ст. 39,50. 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» .

Таким чином відповідач зобов'язаний
був виплатити їй державну та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю,
відповідно до ст.ст.39, 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи
із розміру мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ч. 1 ст.28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

В зв'язку з даними обставинами вона
змушена звернутися до суду з даним
позовом. Просить визнати дії
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області щодо невиплати їй пенсії у
розмірі відповідно до положень спьст.
39,50,54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» протиправними та
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Тульчинському районі
Вінницької області зробити їй з 05.11.2014
року перерахунок та виплату пенсії
відповідно до положень ст ст. 39, 50,54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як пенсіонеру, який
постійно проживає в зоні посиленого
радіоекологічного контролю та в
розмірі не нижче восьми мінімальних
пенсій за віком - основна пенсія та
додаткової пенсії у розмірі не нижче 75%
мінімальної пенсії за віком.

Розглянувши позовну заяву та додані до
неї докази, заперечення відповідача,
суд вважає, що в задоволенні позову
слід відмовити з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що з 14.10.2011 року
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі Вінницької
області та отримує пенсію по
інвалідності, що підтверджується
копією пенсійного посвідчення НОМЕР_1
серії НОМЕР_2 (а.с.18), також вона
являється потерпілою внаслідок аварії
на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи
в зв'язку із захворюванням викликаним
впливом аварії на ЧАЕС, що
підтверджується копією довідки до акту
огляду МСЕК Вінницького обласного МСЕК
серії 10 ААА № 689986 (а.с.6), копією
експертного висновку Вінницької
регіональної міжвідомчої експертної
комісії № 16933 від 01.09.2011 року (а.с.15),
копією посвідчення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (категорія 1) серія НОМЕР_3
(а.с.7) та копією вкладки до даного
посвідчення № НОМЕР_4 (а.с.7).

В зв'язку з наведеним позивач має право
на отримання пенсії, як інвалід ІІ
групи, відповідно до ст. 54 та 50 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року в розмірі:
основної пенсії по інвалідності - 8
мінімальних пенсій за віком і
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю - 75% мінімальної пенсії за
віком.

Крім того, позивач постійно проживає в
м.Тульчин Вінницької області, що згідно
постанови Кабінету Міністрів
Української РСР від 23.07.1991 року №106
відноситься до зони посиленого
радіоекологічного контролю. Позивач не
працює та відповідно до ст.39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
має право на підвищення до пенсії, як
непрацюючий пенсіонер проживаючий в
зоні посиленого радіоекологічного
контролю в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати.

Позивач зверталась з заявою до
управління Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі про перерахунок
пенсії за ст.ст. 39, 50, 54 Закону України
«Про статус і соцішіьний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Проте, управління Пенсійного фонду
України в Тульчинському районі 14.07.2014
року за № 504-Ш-03 (а.с.9) відмовило їй в
перерахунку призначеної пенсії.

У відповідності до вимог ст. 15
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали від Чорнобильської
катастрофи, визначаються Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
або їм надається право на одержання
пенсії на підставах, передбачених цим
Законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 цього Закону (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин), якою визначено
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії І, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими
восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону
особам, віднесеним до категорії І,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам 2 групи - у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком.

Як передбачено ст. 53 Закону, виплата
додаткової пенсії здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі та в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Статтею 22 Конституції України
передбачено, що прийняття інших або
нових законів чи внесення змін до
чинних законів, не допускає звуження
змісту та обсягу існуючих прав та
свобод.

Згідно з положеннями частини четвертої
ст. 9 КАС України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, Закону України, міжнародного
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншого правового акту, суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Відповідачем при обрахуванні та
виплаті пенсії позивачу враховується
порядок встановлений Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року №1210.

Відповідно до п.3 Рішення
Конституційного Суду України від 25.01.2012
року № 3- рп/2012 у справі за
конституційним поданням Управління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частин першої, другої, третьої статті
95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116, частини другої статті 124,
частини першої статті 129 Конституції
України, пункту 5 частини першої статті
4 Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, Закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної
частини вказаного Рішення
Конституційного Суду України
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 4
Бюджетного кодексу України. Отже, суди
загальної юрисдикції України під час
вирішення справ щодо соціального
захисту прав громадян повинні
застосовувати нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України, прийняті
на підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет на відповідний рік.

Починаючи з 01.01.2014 року Закон України
«Про Державний бюджет на 2014 рік» від
16.01.2014 року в редакції Закону України
від 06.07.2014 року № 1534-18 не містить жодної
норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме
застосування Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», зокрема
ст.ст. 39, 50, 54 вказаного Закону.

Проте, Законом України «Про
Державний бюджет на 2014 рік» від 16.01.2014
року в редакції Закону України № 1622-УІІ
від 31.07.2014 передбачено «установити, що
норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 31, 37,
48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку і
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

В даному Законі зазначено, що цей
Закон набирає чинності з дня,
наступного за днем опублікування.
Опублікований він 03.08.2014 року.

Тому суд вважає, що вказана норма діє
з 04.08.2014 року. Таким чином, з 04.08.2014 року
розміри пенсій передбачених ст.ст.39, 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» обмежується вимогами
Закону України «Про Державний бюджет
на 2014 рік» в редакції від 31.07.2014 року №
1622- VII.

Таким чином, з моменту ухвалення
зазначених вище рішень відмова
управління Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі Вінницької
області у перерахунку та виплаті
підвищення до пенсії є правомірною, а
тому в позовних вимогам позивача слід
відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 8,
19, 22, 46, 50, 152 Конституції України, ст.ст.
39, 50, 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", Постанову КМУ №745"Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" від 23.07.2011 року,
Постанову КМУ №1210 "Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011
року, п.6-7 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет на 2014
рік» в редакції від 31.07.2014 року № 1622- VII,
ст.ст. 4, 9, 99, 100,161-163, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т
А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України
в Тульчинському районі Вінницької
області про визнаня дій суб'єкта
владних повноважень протиправними та
зобов'язання зробити перерахунок та
виплату пенсії -відмовити.

На постанову може бути подана апеляція
до Вінницького адміністративного
апеляційного суду протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: