Справа № 148/2401/13-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 148/2401/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Ковганич С.
Суддя-доповідач: Курко О. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Курко О. П.

судді: Білоус О.В. Совгира Д. І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області на постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
30 квітня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2011 року позивач звернулася до
Тульчинського районного суду
Вінницької області з позовом про
визнання дій відповідача
протиправними; зобов'язання
відповідача нарахувати та виплатити
позивачам недоплачене підвищення до
пенсії у вигляді державної соціальної
допомоги як дітям війни.

Постановою Тульчинського районного
суду Вінницької області від 30.04.2013 року
даний позов задоволено: визнано
незаконною відмову відповідача щодо
виплати позивачам підвищення до пенсії
як дітям війни; зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
позивачам, як дітям війни, недоплачену
щомісячну державну 30% соціальну
допомогу, передбачену ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" з 01.03.2011 року до часу втрати
такого права.

Не погоджуючись з постановленим
рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Тульчинського районного суду
Вінницької області, як таку, що
винесена з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, прийняти нову постанову про
відмову у задоволенні позову позивачу.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Таким чином, колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачі є пенсіонерами за віком та
мають статус дітей війни в розумінні
статті 1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень статей 1, 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" позивачка звернулася із
письмовою заявою до управління
Пенсійного фонду України в
Тульчинському районі Вінницької
області про нарахування та виплату 30%
надбавки до пенсії як дітям війни.

Відповідач відмовив позивачці в
здійсненні вказаного перерахунку
пенсії, мотивуючи свою відмову
відсутністю фінансування для
забезпечення виплати вказаних
надбавок до пенсії.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивачів, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.ст. 6, 7 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058 від 09.07.2003 року,
згідно якої мінімальна пенсія за віком
дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент звернення позивачів до суду,
нарахування доплати до їх пенсій в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" відповідачем не здійснено.
Всупереч положенням вищенаведеної
норми права позивачів щомісячне
підвищення до пенсії виплачувалось
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

В свою чергу, з огляду на загальні
засади пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу ніж постанова Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530,
що дає підстави зробити висновок про
неправомірність виплати відповідачем
щомісячного підвищення до пенсії в
меншому розмірі ніж це передбачено ст. 6
зазначеного Закону.

Таким чином, виходячи з приписів
частини 2 статті 152 Конституції України
та рішення Конституційного Суду
України № 10-рп-/2008 від 22.05.2008 р., колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачам доплату до
пенсії, передбачену статтею 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Проте, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивачки на
перерахунок та виплату доплати до їх
пенсій в розмірі 30% від мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", помилково застосував
норми процесуального права, а саме:
задовольняючи позов позивачки в
частині проведення перерахунку
доплати до їх пенсій, відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" суд першої інстанції не
вірно визначив період часу, за який
порушене право позивачки підлягає
відновленню, задовольняючи здійснити
перерахунок та виплату 30% надбавки до
пенсії позивачці за період з 01.03.2011 року
до часу втрати такого права.

Враховуючи строки звернення до суду,
визначені ч. 1, 2 ст. 99 КАС України, право
позивача на отримання щомісячної
державної соціальної допомоги у
вигляді підвищення до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком підлягає
захисту за період з 29.01.2011 року,
оскільки позов подано до суду 29.07.2011
року.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 201 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право змінити постанову
суду з підстав: правильне по суті
вирішення справи чи питання, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права;
вирішення не всіх позовних вимог або
питань.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області залишити без задоволення.

Постанову Тульчинського районного
суду Вінницької області від 30 квітня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у
Тульчинському районі Вінницької
області про перерахунок пенсії, -
змінити.

Абзац третій резолютивної частини
постанови Тульчинського районного
суду Вінницької області від 30.04.2013 року
викласти наступним чином:

«Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Тульчинському районі
Вінницької області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
як дитині війни, відповідно до ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 29.01.2011 року
по день припинення такого права з
урахуванням виплачених сум.»

В решті постанову Тульчинського
районного суду Вінницької області від
30.04.2013 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.