Справа № 755/11055/14
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді:
Собківа Я.М.,

суддів:
Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Дніпровського районного суду
м.Києва від 29 квітня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Відділу Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції м. Києва про зняття арешту та
заборони з автомобілів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Дніпровського районного суду м.Києва
із адміністративним позовом до Відділу
Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції м. Києва, в якому просив
зобов'язати Відділ Державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції м. Києва
зняти арешт та заборону на відчуження
на транспортні засоби марки «IVECO», д.н.з.
НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2 та д.н.з. НОМЕР_3, що
належать йому на праві приватної
власності та закрити відносно нього
виконавче провадження ВП № 3385343.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м.Києва від 29 квітня 2014 року
адміністративний позов повернуто
позивачу.

Позивач не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Дніпровського районного суду
м.Києва від 29 квітня 2014 року як таку, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права та направити
справу для продовження розгляду.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд
першої інстанції виходив з того, що
суб'єктивний склад сторін та зміст
заявлених вимог свідчить про порушення
позивачем правил предметної
підсудності, а відтак застосував до
спірних правовідносин положення п.6 ч.3
ст. 108 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 181
КАС України, учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду з
позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

При визначенні юрисдикції необхідно
виходити з того, що до підсудності
адміністративних судів належать спори
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною
другою статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження», крім тих,
відносно яких законом установлено
інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Дослідженням матеріалів справи
колегією суддів встановлено, що
предметом даного спору є дії по зняттю
арешту з майна (транспортних засобів),
що належать позивачу на праві
приватної власності та закриття
виконавчого провадження з примусового
виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 10 січня 2006 року
позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення ним адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КУпАП та застосовано адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
17,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 18 КАС
України, місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні:
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам; усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності; усі адміністративні
справи щодо спорів фізичних осіб з
суб'єктами владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг;
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1 - 4 частини першої цієї статті;
адміністративні справи щодо
примусового повернення в країну
походження або третю країну та
примусового видворення іноземців та
осіб без громадянства за межі
території України.

Частиною 2 статті 18 КАС України
встановлено, що окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи: однією зі
сторін в яких є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська, Севастопольська міська
рада, їх посадова чи службова особа,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ щодо їх рішень,
дій чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам; про
застосування у випадках, передбачених
законом, заходів реагування щодо
державного нагляду (контролю),
дозвільної системи у сфері
господарської діяльності, якщо вони
можуть бути застосовані виключно за
судовим рішенням; щодо підтвердження
обґрунтованості вжиття суб'єктами
владних повноважень заходів
реагування під час здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності.

Конституційне право на судовий захист
від посягань на майно фізичних та
юридичних осіб набуває втілення в
можливості звертатися до судів
загальної юрисдикції з вимогою про
звільнення майна з-під арешту, у зв'язку
з чим розгляд цих справ у судах
відповідно до вимог чинного
законодавства сприяє відновленню
порушених прав указаних осіб.

Отже, справи за позовами про звільнення
майна з-під арешту можуть бути
розглянуті тільки в судах загальної
юрисдикції.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, позовна заява повертається
позивачеві, якщо справа не підсудна
цьому адміністративному суду.

Згідно з ч.6 ст.108 КАС України, залишення
позовної заяви без руху або повернення
позовної заяви не позбавляють права
повторного звернення до
адміністративного суду в порядку,
встановленому законом.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що допущені
судом першої інстанції порушення норм
процесуального права є такими, що
призвели до неправильного вирішення
питання, та є підставою для скасування
ухвали місцевого суду та направлення
справи для продовження розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду
м.Києва від 29 квітня 2014 року - скасувати
як таку, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає як така,
що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий суддя суддя
суддя Я.М. Собків Л.П.
Борисюк І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя
Собків Я.М.

Судді:
Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.