Справа № 734/3320/14
Суддя: Іванюк Т. І.
Дата ухвалення: 2014-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/187/14
Справа № 734/3320/14
ПОСТАНОВА

іменем України

15 грудня 2014 року
смт. Козелець

Козелецький
районний суд Чернігівської області в
складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Дідовець М.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2,

представника відповідача -
Адаменко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Козелець справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Остерської міської ради Козелецького
району Чернігівської області про
скасування рішення органу місцевого
самоврядування,-

в с т а
н о в и в:

у суд із адміністративним позовом
звернулась ОСОБА_1 до Остерської
міської ради Козелецького району
Чернігівської області про скасування
рішення органу місцевого
самоврядування у якому просить
скасувати рішення Остерської міської
ради Козелецького району
Чернігівської області від 22 травня 2014
року щодо відмови ОСОБА_1 у наданні
дозволу на відведення земельної
ділянки для городництва та зобов'язати
Остерську міську раду прийняти рішення
про надання ОСОБА_1 дозволу на
відведення земельної ділянки площею 16
га в АДРЕСА_1 в оренду строком на 5 років
для городництва. Свої вимоги позивач
мотивує тим, що вищевказана земельна
ділянка перебувала у користуванні її
матері ОСОБА_4, що підтверджується
архівною випискою. Після смерті
останньої до неї перейшло право на
користування земельною ділянкою, але
рішенням Остерської міської ради їй
було відмовлено у наданні дозволі на її
відведення в оренду строком на 5 років
для городництва. Тому вважає дії
відповідача незаконними.

У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали

Представник відповідача позов не
визнала та пояснила, що при прийнятті
рішення про відмову у наданні ОСОБА_1
вищезазначеної земельної ділянки для
городництва Остерська міська рада
діяла у межах своїх повноважень та у
відповідності із чинним
законодавством, оскільки першочергове
призначення земель в межах с.
Любечанинів - будівництво та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд.

Як було встановлено у судовому
засіданні, 27.03.2014 року ОСОБА_1
звернулася із письмовою заявою до
Остерської міської ради у якій просила
надати їй дозвіл на відведення
земельної ділянки площею 0,16 га в
АДРЕСА_1 в оренду строком на 5 років для
огородництва.

Рішенням Остерської міської ради 20
сесії 6 скликання від 22 травня 2014 року
ОСОБА_1 було відмовлено у наданні
дозволу на відведення земельної
ділянки для городництва в зв'язку з
першочерговим цільовим призначенням
земель в межах с.Любечанинів -
будівництво та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд.

Заслухавши позивача, представника
позивача, представника позивача та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 до Остерської
міської ради Козелецького району
Чернігівської області про скасування
рішення органу місцевого
самоврядування задоволенню не
підлягає із наступних підстав:

відповідно до ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
передбачених статтею 72 цього кодексу.

Відповідно до статей 142-144
Конституції України до матеріальної
основи органів місцевого
самоврядування, крім інших об'єктів,
належить земля, управління якою
здійснюють територіальні громади
через органи самоврядування в межах їх
повноважень шляхом прийняття рішень.

Згідно ст.116 Земельного Кодексу
України громадяни набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
комунальної власності за рішенням
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами здійснюється шляхом
передачі земельних ділянок у власність
або надання їх у користування.

Згідно із ст.ст.18-21 ЗК України
земельний фонд України відповідно до
цільового призначення поділяється на
дев'ять категорій, кожна з яких має свій
правовий режим.

Відповідно до ст.ст.38, 39 ЗК України
до земель житлової та громадської
забудови належать земельні ділянки в
межах населених пунктів, які
використовуються для розміщення
житлової забудови, громадських
будівель і споруд, інших об'єктів
загального користування. Використання
земель житлової та громадської
забудови здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту,
іншої містобудівної документації,
плану земельно-господарського устрою з
дотриманням державних стандартів і
норм, регіональних та місцевих правил
забудови.

Згідно ст.20 ЗК України віднесення
земель до тієї чи іншої категорії
здійснюється на підставі рішень
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень. Зміна цільового
призначення земель провадиться
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.

Згідно з ч.3 ст.20 ЗК України зміна
цільового призначення земельних
ділянок здійснюється згідно з Порядком
зміни цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян
або юридичних осіб (затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 11 квітня 2002 року №5026) за
ініціативою власників.

Відповідно до ст.22 ЗК України
землями сільськогосподарського
призначення визнаються землі, надані
для виробництва сільськогосподарської
продукції, здійснення
сільськогосподарської
науково-дослідної та навчальної
діяльності, розміщення відповідної
виробничої інфраструктури або
призначені для цих цілей. До земель
сільськогосподарського призначення
належать: а) сільськогосподарські
угіддя (рілля, багаторічні насадження,
сіножаті, пасовища та перелоги); б)
несільськогосподарські угіддя
(господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
господарськими будівлями і дворами,
землі тимчасової консервації тощо).
Землі сільськогосподарського
призначення передаються у власність та
надаються у користування громадянам -
для ведення особистого селянського
господарства, садівництва,
городництва, сінокосіння та випасання
худоби, ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Згідно ст.21 ЗК України в редакції
від 27.04.2007 року порушення порядку
встановлення та зміни цільового
призначення земель є підставою для
визнання недійсними рішень державної
влади та органів місцевого
самоврядування про надання (передачу)
земельних ділянок громадянам та
юридичним особам.

Такого ж правового висновку
дійшов Верховний Суд України на
засіданні Судової палати у цивільних
справах 13 листопада 2013 року при
розгляді справи №6-123цс13, предметом
якої був спір про визнання незаконним
рішення органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність фізичній особі та
відновлення права територіальної
громадина зазначену земельну ділянку з
причини її передачі не згідно з
цільовим призначенням земельної
ділянки. Згідно з даним висновком,
відповідно до змісту ст. 20 ЗК України
надання (передача) земельної ділянки
громадянам та юридичним особам
відбувається згідно з їх цільовим
призначенням. Зокрема, громадянам для
ведення особистого селянського
господарства передаються у власність
та надаються у користування землі,
віднесені до категорії земель
сільськогосподарського призначення
(п.а) ч.3 ст. 22 ЗК України. Надання для цих
потреб земель оздоровчого чи іншого
призначення без зміни у встановленому
законом порядку їх цільового
призначення на підставі п.а) ст. 21 ЗК
України є підставою для визнання таких
рішень органів державної влади чи
органів місцевого самоврядування
недійсними.

Як встановлено у судовому
засіданні, першочерговим цільовим
призначенням земель в межах с.
Любечанинів є будівництво та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд.
Позивачка ОСОБА_1 мала на меті отримати
від Остерської міської ради дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою для
передачі на умовах оренди земельної
ділянки із земель житлової забудови
під городництво, тобто з порушенням її
цільового призначення, без зміни у
встановленому законом порядку її
цільового призначення з категорії
земель житлової та громадської
забудови на категорію земель
сільськогосподарського призначення.

За таких обставин суд вважає, що
рішення Остерської міської ради про
відмову у наданні дозволу на
виготовлення проекту землеустрою щодо
надання ОСОБА_1 земельної ділянки
площею 0,16 га. в оренду для городництва
на території с. Любечавнинів є законним
і скасуванню не підлягає.

В частині позовних вимог про
зобов'язання Остерську міську раду
прийняти рішення про надання ОСОБА_1
дозволу на відведення земельної
ділянки площею 16 га в АДРЕСА_1 в оренду
строком на 5 років для городництва,
позивачу також необхідно відмовити,
оскільки прийняття рішення про
передачу громадянам земельних ділянок
належить відповідно до вимог ст. 12 ч.1
п.а) ЗК України, п.12 Перехідних положень
ЗК України та ст. 26 ч.1 п.34) Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" виключно до компетенції
відповідача і суд не вправі приймати
рішення про зобов'язання його передати
у власність будь-кому, в тому числі і
позивачу, конкретну земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 17, 18, 70, 71, 99, 104, 122,
157, 158, 159, 160, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

у позові ОСОБА_1 до Остерської міської
ради Козелецького району
Чернігівської області про скасування
рішення органу місцевого
самоврядування відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом частини третьої статті 160 цього
Кодексу, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.
Апеляційна скарга подається до
Київського апеляційного
адміністративного суду через суд
Козелецький районний суд
Чернігівської області.

Суддя