Справа № 2а-7558/09/1170
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м.
Київ К/9991/84788/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Новоукраїнської міжрайонної державної
податкової інспекції

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 березня 2011 року

у справі № 2а-7558/09/1170

за позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1

до 1. Новоукраїнської міжрайонної
державної податкової інспекції,

2. Державної податкової
адміністрації у Кіровоградській
області

про скасування рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач) звернулась до суду з
позовом до Добровеличківської
міжрайонної державної податкової
інспекції, правонаступником якої є
Новоукраїнська міжрайонна державна
податкова інспекція (далі -
відповідач-1), Державної податкової
адміністрації у Кіровоградській
області (відповідач-2) про скасування
рішень Добровеличківської МДПІ про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 09 червня 2009 року № ,
від 30 липня 2009 року № та №, а
також рішень ДПА у Кіровоградській
області від 04 вересня 2009 року №3385/10/23-229
та № 3384/10/23-229 «Про результати розгляду
скарги».

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2010 року позов задоволено частково.
Скасовано рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій
Добровеличківської МДПІ від 09 червня
2009 року № . В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено. Присуджено
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
судові витрати з державного бюджету в
розмірі 1,70 грн.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 березня 2011 року постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2010 року скасовано частково в частині
відмови у позові про скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 30 липня 2009 року
№ , виклавши постанову в
наступній редакції: «Позов
задовольнити частково. Скасувати
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 09 червня 2009
року № та рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 30 липня 2009 року № ». В
іншій частині постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2010 року залишено без змін.

В касаційній скарзі Новоукраїнська
МДПІ, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 березня 2011 року і ухвалити нове
судове рішення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

ДПА у Кіровоградській області була
проведена перевірка за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, а саме: господарської одиниці
- магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
належить суб'єкту господарської
діяльності - приватному підприємцю
ОСОБА_1, за результатами якої складений
акт від 17 травня 2009 року на бланку № 000077
(зареєстрований за № 0039/11/05/23/НОМЕР_3).

За висновками акта перевірки позивачем
були порушені вимоги пунктів 1, 2, 12
статті 3, пункту 6 статті 9 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», які полягали: у
порушенні умов ведення книги обліку
доходів та витрат (відсутні записи в
графі 3 «Витрати»), в результаті чого
підприємцем порушений порядок обліку
товарних запасів на складах та за
місцем їх реалізації (згідно опису
товарів, які знаходяться на реалізації
у магазині, їхня вартість становить
28493,75 грн.); у здійсненні розрахункових
операцій на загальну суму 602,50 грн. (які
знаходились у місці проведення
розрахунків) без застосування
реєстратора розрахункових операцій.
При цьому, в акті перевірки було
встановлено, що підприємець застосовує
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності.

09 червня 2009 року Добровеличківська
МДПІ на підставі вказаного акту
перевірки прийняла рішення № ,
яким на підставі пункту 1 статті 17,
статті 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» застосувала до ОСОБА_1 штрафні
(фінансові) санкції у сумі 60000,00 грн.

Також, ДПА у Кіровоградській області
була проведена перевірка за
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій, а саме:
господарської одиниці - магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який належить
суб'єкту господарської діяльності -
приватному підприємцю ОСОБА_1, за
результатами якої складений акт від 18
липня 2009 року на бланку № 000089
(зареєстрований за № 00347/11/05/23/НОМЕР_3).

За висновками акта перевірки позивачем
були порушені: вимоги пунктів 1, 2, 12
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», які полягали: у відсутності
книги обліку доходів та витрат, в
результаті чого підприємцем порушений
порядок обліку товарних запасів на
складах та за місцем їх реалізації
(згідно опису товарів, які знаходяться
на реалізації у магазині, їхня вартість
становить 42349 грн.); у здійсненні
розрахункових операцій на загальну
суму 2394,80 грн. (які знаходились у місці
проведення розрахунків) без
застосування реєстратора
розрахункових операцій; вимоги статті 3
Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності», які полягали у здійснення
підприємцем торгівельної діяльності
без придбання відповідного торгового
патенту.

30 липня 2009 року Добровеличківська МДПІ
на підставі вказаного акту перевірки
прийняла рішення № , яким на
підставі статей 17, 20 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» застосувала до ОСОБА_1 штрафні
(фінансові) санкції у сумі 96672,00 грн.

30 липня 2009 року Добровеличківська МДПІ
на підставі вказаного акту перевірки
прийняла рішення № , яким на
підставі пункту 1 статті 8 Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності»
застосувала до ОСОБА_1 штрафні
(фінансові) санкції у сумі 320,00 грн.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 09
червня 2009 року № , виходив з того,
що податковим органом не було доведено
належними і допустимими доказами
обставин та фактів, на які він
посилається в обґрунтування
відповідності нормам чинного
законодавства прийнятого ним
оскаржуваного рішення, з урахуванням
того, що позивач перебував на спрощеній
системі оподаткування та був платником
єдиного податку, з огляду на що у нього
був відсутній обов'язок застосовувати
реєстратор розрахункових операцій та
вести облік товарних запасів.
Відмовляючи у задоволенні решти
позовних вимог, суд виходив з того, що:
оскільки 15 червня 2009 року підприємець
подав до податкового органу заяву про
перехід на загальну систему
оподаткування, то з липня 2009 року
позивач зобов'язаний був застосовувати
реєстратор розрахункових операцій,
вести облік товарних запасів та
придбати торговий патент; рішення ДПА у
Кіровоградській області про
результати розгляду скарг позивача не
являються актами індивідуальної дії.

Суд апеляційної інстанції,
частково скасовуючи рішення суду
першої інстанції та задовольняючи
позовні вимоги частково, виходив з
того, що податковий орган неправомірно
застосував до позивача штрафні
(фінансові) санкції у сумі 96672,00 грн. на
підставі статті 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», оскільки факту реалізації
позивачем товарів на загальну суму
42349,00 грн., не облікованих у
встановленому порядку, податковим
органом встановлено не було, як і не
було встановлено походження коштів у
сумі 2394,80 грн. В решті суд апеляційної
інстанції погодився з висновками суду
першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що облік товарних запасів
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з пунктом 6 статті 9 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) реєстратори
розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при продажу товарів (наданні послуг)
суб'єктами підприємницької діяльності
- фізичними особами, оподаткування
доходів яких здійснюється відповідно
до законодавства з питань
оподаткування суб'єктів малого
підприємництва (в тому числі шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного
податку), якщо такі суб'єкти не
здійснюють продаж підакцизних товарів
(крім пива на розлив), за умови ведення
такими особами книг обліку доходів і
витрат у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України за
поданням державного органу,
уповноваженого провадити державну
регуляторну політику.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави вважати, що обов'язок
застосування реєстратора
розрахункових операцій та обов'язок
ведення обліку товарних запасів не міг
бути покладений на фізичну особу -
підприємця ОСОБА_1, оскільки у 2
кварталі 2009 року вона здійснювала
діяльність за спрощеною системою
оподаткування відповідно до Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин).

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про
неправомірність рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 09 червня 2009 року № .

Судом апеляційної інстанції було
встановлено, що 15 червня 2009 року
фізична особа - підприємець ОСОБА_1
подала до Добровеличківської МДПІ
заяву про перехід на загальну систему
оподаткування обліку та звітності (т.1
арк. справи 82), з огляду на що з липня 2009
року у позивача виник обов'язок
застосовувати реєстратор
розрахункових операцій та вести облік
товарних запасів.

Як вбачається з оспорюваного рішення №
від 30 липня 2009 року, штрафні
(фінансові) санкції у сумі 96672,00 грн.
були застосовані до позивача на
підставі статей 17, 20 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг).

Статтею 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що до суб'єктів
підприємницької діяльності, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, факту реалізації
позивачем товарів на загальну суму
42349,00 грн., не облікованих у
встановленому порядку, податковим
органом встановлено не було, тоді як
стаття 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачає підстави для
притягнення суб'єкта господарювання до
відповідальності саме за реалізацію
товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, з урахуванням
того, що матеріали справи містять
видаткові накладні, видані позивачу
його постачальниками, якими
підтверджується ведення підприємцем
обліку товарних запасів (т.1 арк. справи
88-100).

Також, судом апеляційної інстанції
було встановлено, що податковий орган
не довів належними та допустимими
доказами факту того, що готівкові кошти
у сумі 2394,80 грн. є коштами від
реалізації позивачем товарів.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про відсутність
у податкового органу правових підстав
для притягнення позивача до
відповідальності, встановленої
пунктом 1 статті 17, статтею 20 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», та, як наслідок,
про неправомірність оспорюваного
рішення про застосованих штрафних
(фінансових) санкцій № від 30
липня 2009 року і наявність підстав для
його скасування.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

З огляду на те, що касаційна скарга
містить посилання на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог, а судом касаційної
інстанції не встановлено таких
порушень згідно положень частини 2
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, рішення суду
апеляційної інстанції підлягає
залишенню без змін, а касаційна скарга -
без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга Новоукраїнської МДПІ підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 березня
2011 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Новоукраїнської
міжрайонної державної податкової
інспекції залишити без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 березня 2011 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна