Справа № 552/7869/14-а
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2014-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/7869/14-а
Провадження № 2-а/552/262/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року Суддя Київського
районного суду м. Полтави Самсонова О.А.
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Полтавської
області про визнання протиправною та
скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання протиправною
та скасування постанови.

В своєму позові посилався на те, що
згідно виконавчого листа, виданого
02.09.2014 року Київським районним судом
м.Полтави, Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області зобов'язано провести
перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1
відповідно до ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком за період з 01 січня 2014
року та провести виплату недоплаченої
пенсії з урахуванням проведених
виплат. Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Полтавської
області від 28 листопада 2014 року
виконавче провадження закінчено. Не
погоджуючись з даною постановою,
позивач просив суд визнати
протиправною та скасувати постанову
відповідача від 28 листопада 2014 року ВП
№44688433 про закінчення виконавчого
провадження.

В судове засіданні позивач не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи за
його відсутності, позовні вимоги
підтримує.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явися, будучи належним
чином повідомленим про час та місце
розгляду справи, надавши письмові
заперечення проти позову, в яких в
задоволенні позову просив відмовити в
повному обсязі.

Від представника третьої особи ГУПФУ
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності та письмові
заперечення, в яких, посилаючись на
безпідставність позовних вимог, в
задоволенні позову просив відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Враховуючи, що всі особи, які беруть
участь у справі, звернулись до суду з
заявами про розгляд справи за їх
відсутності, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши докази у справі, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови
Київського районного суду м. Полтави
від 21 травня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року, по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області про перерахунок та виплату
додаткової пенсії позовні вимоги
задоволено. Визнано протиправною
відмову Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області у здійснені перерахунку
ОСОБА_1 додаткової пенсії з 01 січня 2014
року в розмірах, передбачених ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Зобов'язано
Головне управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області провести
перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1
відповідно до ст. 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком за період з 01 січня 2014
року та провести виплату недоплаченої
пенсії з урахуванням проведених
виплат.

За зверненням позивача 02 вересня 2014
року судом виданий виконавчий лист,
який звернутий до примусового
виконання.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області від 10 вересня 2014 року відкрито
виконавче провадження.

Але вже 28 листопада 2014 року постановою
старшого державного виконавця ВПВР
УДВС Головного управління юстиції у
Полтавській області виконавче
провадження ВП №44688433 закінчено. Як
підставу ухвалення даної постанови
державним виконавцем вказано:
боржником 29.09.2014 року надано до відділу
примусового виконання рішень
розрахунок на доплату пенсії
стягувачу, виплати по рішенню суду не
проведені у зв'язку з відсутністю
відповідного фінансового ресурсу
бюджету (а.с.6).

При цьому, як вказано в оскаржуваній
постанові, приймаючи рішення про
закінчення виконавчого провадження,
державний виконавець керувався п.11 ч.1
ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче
провадження».

Випадки, коли виконавче провадження
підлягає закінченню, передбачені ст. 49
Закону України "Про виконавче
провадження ".

Зокрема, п.11 ч.1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону.

Статтею 75 Закону України «Про
виконавче провадження» в свою чергу
передбачено, що після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

Як вбачається з тексту оскаржуваної
постанови, процедура, передбачена та
детально визначена ст.75 вказаного
Закону державним виконавцем не
додержана. При цьому державним
виконавцем вказано, що рішення
боржником не виконано з поважних
причин.

Таким чином зазначена постанова
державним виконавцем винесена
безпідставно та з порушенням вимог
закону.

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Статтею 11 цього Закону передбачений
обов'язок державного виконавця
здійснювати заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до
задоволення.

Суд вважає за можливе судові витрати
віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 98, 159-163 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області Дрібної Ю.А. від 28 листопада 2014
року про закінчення виконавчого
провадження ВП № 44688433 з виконання
виконавчого листа № 552/2593/14-а, виданого
Київським районним судом м.Полтави 02
вересня 2014 року.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Постанова суду може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
через Київський районний суд м. Полтави
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня одержання її копії.

Головуючий
О.А.Самсонова

23.12.2014