Справа № 822/5220/14
Суддя: Данилюк У.Т.
Дата ухвалення: 2014-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/5220/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіДанилюк У.Т.
при секретаріГорячій Д.Л. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Полонського підприємства теплових
мереж до відділу державної
виконавчої служби Полонського
районного управління юстиції
Хмельницької області про
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2014 року позивач звернувся в
Хмельницький окружний
адміністративний суд з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Полонського районного управління
юстиції Хмельницької області, в якому
просить скасувати постанови: ВП №40231564
від 21.10.2013 року про стягнення
виконавчого збору та ВП №45339245 від
07.11.2014 року про відкриття виконавчого
провадження.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
07.11.2014 року старшим державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Полонського
районного управління юстиції
Хмельницької області була винесена
постанова від 07.11.2014 року ВП № 45339245 про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання постанови ВП
№40231564 від 21.10.2013 р. про стягнення
виконавчого збору на суму 184156,31 грн.
Вказані постанови вважає такими, що
підлягають скасуванню, оскільки борг
на суму 1649592,92 який було з нього
стягнуто судовим наказом
Господарського суду Хмельницької
області №924/323/13-г від 06.08.2013 року,
позивачем сплачено самостійно.
Посилаючись на ст.28 Закону України "Про
виконавче провадження" зазначає, що з
позивача підлягає стягненню
виконавчий збір в розмірі 80
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив
задовольнити заявлені вимоги,
посилаючись на підстави, що викладені у
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
вказав, що позовні вимоги є
необґрунтованими, а тому не підлягають
задоволенню. Відмітив, що навіть при
самостійному перерахуванні боржником
коштів стягувачу після закінчення
строку на самостійне виконання з
боржника стягується виконавчий збір у
розмірі 10 відсотків суми, що підлягає
стягненню. Детально позиція
відповідача викладена в письмових
запереченнях, копія яких долучена до
матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх взаємному зв'язку та
сукупності, суд дійшов наступних
висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі Державної виконавчої служби
Полонського районного управління
юстиції Хмельницької області
перебувало виконавче провадження ВП
№40231564 з виконання наказу
Господарського суду Хмельницької
області №924/323/13-г від 06.08.2013 року про
стягнення з Полонського підприємства
теплових мереж на користь Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" 1684202,47 грн. основного боргу,
66331,63 грн. пені, 47901,87 грн. 3% річних, 5717,50
грн. інфляційних витрат та 37409,70 грн.
відшкодування судового збору (всього
на суму 1841563,17 грн.). Постанова про
відкриття провадження винесена 14.10.2013
року. У зазначеній постанові позивачу
запропоновано зазначено, що боржнику
необхідно самостійно виконати рішення
суду до 21.10.2013 року. Дану постанову
позивач отримав 22.10.2013 року.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.25 Закону
України "Про виконавче провадження", у
постанові про відкриття виконавчого
провадження державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Статтею 35 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладення
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Однак позивач з завою про відкладення
виконавчих дій до органу державної
виконавчої служби не звертався.

В зв'язку із тим, що боржник - Полонське
підприємство теплових мереж, не
виконав у добровільному порядку
виконавчий документ (наказ №924/323/13-г),
державним виконавцем на підставі п.3.7.1
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012 року, було винесено постанову про
стягнення виконавчого збору від 21.10.2013
року. Така постанова не була отримана
позивачем, однак лише такий факт не є
підставою для її скасування, якщо вона
прийнята відповідно до норм
законодавства.

Платіжним дорученням №12 від 27.10.2014 року
позивачем було перераховано
стягувачеві кошти в розмірі 1649592,92 грн.
Позивач також вказує, що частина боргу
згідно виконавчого документу була
стягнута відповідачем із стягненням
пропорційно суми виконавчого збору в
межах зведеного виконавчого
провадження, однак зазначені доводи
належним чином не підтверджені.

На підставі зазначеної оплати
державним виконавцем було прийнято
постанову від 04.11.2014 року ( ВП №40231564) про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про
виконавче провадження" в зв'язку із
погашенням боргу за виконавчим
документом.

07.11.2014 року державним виконавцем
прийнято постанову ВП №45339245 про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання постанови від
21.10.2013 року.

Позивач вказує, що невиконання рішення
суду в семиденний строк сталось з
незалежних від позивача обставин, а
саме, через несвоєчасне відшкодування
з державного бюджету різниці в тарифах.
При цьому сума боргу була сплачена
позивачем самостійно.

Суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.28
Закону України "Про виконавче
провадження" у разі невиконання
боржником рішення майнового характеру
у строк, встановлений частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
його виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача.

Суд вважає помилковими твердження
позивача про належність стягнення з
Полонського підприємства теплових
мереж виконавчого збору в розмірі 80
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, з огляду на наступне.

Стаття 28 розмежовує суму виконавчого
збору виходячи саме з того, чи є рішення
майнового або немайнового характеру.

Виходячи з того, що наказ
Господарського суду Хмельницької
області є виконавчим документом
майнового характеру, з боржника
підлягає стягненню виконавчий збір
саме у розмірі 10 відсотків суми, що
підлягає стягненню, тобто 184156,31 грн.

Навіть при самостійному перерахуванню
боржником коштів стягувачу після
закінчення строку на самостійне
виконання з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягала стягненню. Норму ст.28
Закону в частині стягнення виконавчого
збору в розмірі вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян можливо було б застосувати у
разі, якби виконання стосувалось
рішення немайнового характеру.

Суд також звертає увагу на ч.2 ст. 28
Закону України "Про виконавче
провадження", якою визначено перелік
обставин, за яких виконавчий збір не
стягується: за виконавчими документами
про конфіскацію майна, стягнення
періодичних платежів, стягнення
виконавчого збору, накладення арешту
на майно для забезпечення позовних
вимог, відшкодування витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, і стягнення штрафів,
накладених відповідно до вимог цього
Закону, а також у разі виконання рішень
у порядку, встановленому Законом
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень".

Таким чином, добровільне перерахування
коштів боржником на рахунки стягувача
поза строком на самостійне виконання
не є підставою для звільнення від
стягнення виконавчого збору.

Отже, виконавче провадження №40231564
закінчено 04.11.2014 року на підставі п.8 ч.1
ст. 49 Закону України "Про виконавче
провадження" в зв'язку з фактичним
виконанням в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

За п.7 ст.28 Закону України "Про виконавче
провадження" у разі закінчення
виконавчого провадження з підстав,
зокрема, передбачених статтею 49 цього
Закону, якщо виконавчий збір не
стягнуто, державний виконавець не
пізніше наступного робочого дня після
завершення (закінчення) такого
виконавчого провадження відкриває
виконавче провадження за постановою
про стягнення виконавчого збору.

Враховуючи наведене, постанова про
відкриття виконавчого провадження від
07.11.2014 року ВП №45339245 винесена
правомірно.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. А суд, згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням зазначених обставин,
норм чинного законодавства, суд
приходить до висновку, що відповідачем
доведена правомірність винесення
постанов ВП №40231564 від 21.10.2013 року про
стягнення виконавчого збору та ВП
№45339245 від 07.11.2014 року про відкриття
виконавчого провадження.

Таким чином, в задоволені позову слід
відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 11, 71, 86, 159-163, 186, 254 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30
грудня 2014 року

Суддя/підпис/У.Т. Данилюк"Згідно з
оригіналом" Суддя У.Т. Данилюк