Справа № 804/20572/14
Суддя: Парненко Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Парненко В.С.,
розглянувши у місті Дніпропетровську у
порядку письмового провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції про зобов'язання
вчинити певні дії, -
11.12.2014 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач)
звернулася до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Амур-Нижньодніпровського
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції (надалі -
відповідач) з позовними вимогами про
зобов'язання Амур-Нижньодніпровського
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції внести
зміни в актовому записі № 47 від 08.09.2000
р., зробленому відділом реєстрації
актів громадського стану
Амур-Нижньодніпровської районної ради
м.Дніпропетровська, у свідоцтві про
народження громадянки ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1 зазначивши у
графі «Батько» - ОСОБА_3,
«національність» - Українець,
«громадянство» - Україна, замість
ОСОБА_4, та у графі «Прізвище» дитини - з
ОСОБА_2 зазначити як - ОСОБА_2, у графі
«по батькові» - з Олегівна зазначити як
- Сергіївна, дату та місце народження
Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що
відділ державної реєстрації актів
цивільного стану неправомірно
відмовив у внесенні змін до актового
запису про народження дитини, а отже є
усі підстави для зобов'язання
відповідача вчинити такі дії.
Позивач надав заяву про розгляд справи
за його відсутності в порядку
письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не
з'явився. Надав письмові заперечення
Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.
Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
Частиною 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового
розгляду, суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справи
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Відповідно до рішень
Європейського суду з прав людини, що
набули статусу остаточного, зокрема
«Іззетов проти України», «Пискал проти
України», «Майстер проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін, у
письмовому провадженні.
Проаналізувавши матеріали
адміністративного позову та додані до
нього документи, суд приходить до
висновку, що позовна заява не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17.09.1988 р. ОСОБА_1
зареєструвала шлюб з ОСОБА_5. Після семи
років подружнього життя спільне
проживання припинилось.
З 1996 р. позивач почала проживати однією
сім'єю з ОСОБА_3. Від спільного
проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народилась
дитина, проте батьком у свідоцтві про
народження зареєстровано ОСОБА_4, з
яким позивач перебувала на той час у
Отже, дитина зареєстрована у свідоцтві
про народження як ОСОБА_2.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
18.01.2008 р. (справа №20-9/08) встановлено, що
батьком дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення набрало законної сили 29.01.2008 р.

В силу ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлені вищезазначеним
судовим актом факти мають
преюдиціальне значення в рамках
досліджуваного адміністративного
спору та доведенню знову не підлягають.

У вказаному рішенні зазначено, що
рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
09.12.1999 р. ОСОБА_4 був визнаний безвісно
відсутнім з жовтня 1996 року. На підставі
даного рішення шлюб між позивачем та
ОСОБА_4 було розірвано 01.06.2000 р.

07.12.2001 р. позивач зареєструвала шлюб з
батьком дитини ОСОБА_3 (актовий запис №
1060, свідоцтво про одруження серії
НОМЕР_2

Отже, у свідоцтві про народження дитини
серії НОМЕР_1 актовий запис № 47 від
08.09.2000 р., виданого відділом реєстрації
актів громадського стану
Амур-Нижньодніпровської районної ради
м.Дніпропетровська, зазначено у графі
«батько» - ОСОБА_4, без зазначення
громадянства та національності, та у
графі «прізвище, ім'я, по батьків
громадянина(ки)» - зазначено як ОСОБА_2,
що не відповідає дійсності.

Позивач вказав, що при зверненні у
листопаді 2014 р. з рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.Дніпропетровська від 18.01.2008 р. до
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану, з питанням внесення змін у
свідоцтво про народження доньки, у
зв'язку із приведенням документів у
належний стан для отримання паспорту
по досягненню нею 16-річного віку - з
вірними даними, отримала усну
відповідь, що на підставі цього рішення
не можливо провести зміни у актовому
записі, оскільки Законами України
передбачений інший порядок, у зв'язку
із чим рекомендовано звернутись до
адміністративного суду для отримання
відповідної постанови.

Відносно даних обставин суд зазначає
наступне.

Відносини, пов'язані з проведенням
державної реєстрації актів цивільного
стану, внесенням до актових записів
цивільного стану змін, їх поновленням і
анулюванням, визначання засад
діяльності органів державної
реєстрації актів цивільного стану
передбачено Законом України «Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану» № 2398-VI від 01.07.2010 р. (надалі -
Закон № 2398).

Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону № 2398
державній реєстрації відповідно до
цього Закону підлягають народження
фізичної особи та її походження, шлюб,
розірвання шлюбу у випадках,
передбачених законом, зміна імені,
смерть.

Згідно із ст. 3 № 2398 державна реєстрація
актів цивільного стану у встановлених
законом випадках є обов'язковою.
Відомості про народження фізичної
особи та її походження, усиновлення,
позбавлення та поновлення
батьківських прав, шлюб, розірвання
шлюбу, зміну імені, смерть підлягають
обов'язковому внесенню до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян. Державна реєстрація актів
цивільного стану проводиться
відповідно до цього Закону, Цивільного
та Сімейного кодексів України та інших
актів законодавства органами
державної реєстрації актів цивільного
стану.

Статтею 9 Закону № 2398 передбачено, що
державна реєстрація актів цивільного
стану проводиться з метою забезпечення
реалізації прав фізичної особи та
офіційного визнання і підтвердження
державою фактів народження фізичної
особи та її походження, шлюбу,
розірвання шлюбу, зміни імені, смерті,
шляхом складення актових записів
цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного
кодексу України при народженні дитини
у матері, яка не перебуває у шлюбі, у
випадках, коли немає спільної заяви
батьків, заяви батька або рішення суду,
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень провадиться за
прізвищем та громадянством матері, а
ім'я та по батькові батька дитини
записуються за її вказівкою.

В подальшому при незгоді матері дитини
з унесеними в актовий запис про
народження відомостями про батька
дитини зміни провадяться згідно з
Порядком внесення змін до актових
записів цивільного стану.

Згідно з ч.5 ст.9 Закону України «Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану» правила проведення державної
реєстрації актів цивільного стану,
внесення змін до актових записів
цивільного стану, їх поновлення та
анулювання затверджуються
Міністерством юстиції України.

Так, порядок внесення змін до актових
записів цивільного стану, які складено
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України,
врегульований наказом Міністерства
юстиції України від № 96/5 від 12.01.2011 «Про
затвердження Правил внесення змін до
актових записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання» (надалі -
Правила №96/5).

Внесення змін до актових записів
цивільного стану, які складено
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, проводиться
відділами державної реєстрації актів
цивільного стану районних, районних у
містах, міських (міст обласного
значення), міськрайонних, міжрайонних
управлінь юстиції (далі - відділи
державної реєстрації актів цивільного
стану) у випадках, передбачених чинним
законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до
актових записів цивільного стану у
висновку відділу державної реєстрації
актів цивільного стану вказуються
причини відмови та зазначається про
можливість оскарження його у судовому
порядку (п.1.1 Правила №96/5).

Заяви про внесення змін до актових
записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання приймаються
відділами державної реєстрації актів
цивільного стану в порядку,
визначеному цими Правилами.

Зміни до актового запису цивільного
стану вносяться відділом державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем зберігання відповідного
актового запису, за винятком випадків,
встановлених у пункті 2.28 розділу II цих
Правил.

Питання про внесення змін до актових
записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання
розглядається у тримісячний строк з
дня подання відповідної заяви до
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану.

Відмова органів державної реєстрації
актів цивільного стану у внесенні змін
до актових записів цивільного стану, їх
поновленні та анулюванні може бути
оскаржена в судовому порядку.

Заява про внесення змін до актового
запису цивільного стану за формою,
наведеною в додатку 1, подається до
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану за місцем проживання
заявника, а у випадках, передбачених
статтею 53 Сімейного кодексу України,
також до відділу державної реєстрації
актів цивільного стану за місцем
зберігання першого примірника
актового запису про шлюб при
пред'явленні паспорта або паспортного
документа.

Заява повинна бути заповнена
розбірливо, у ній мають бути надані
вичерпні відповіді на всі запитання.

Відділ державної реєстрації актів
цивільного стану, дипломатичне
представництво чи консульська
установа України не вправі відмовити
громадянину в прийнятті та розгляді
заяви про внесення змін.

Заява про внесення змін до актового
запису цивільного стану подається:
особою, щодо якої складено актовий
запис; одним із батьків
неповнолітнього (малолітнього);
піклувальником неповнолітнього та
опікуном малолітнього; опікуном
недієздатної особи; спадкоємцем
померлого; представником органу опіки
та піклування під час здійснення
повноважень з опіки та піклування
стосовно особи, яка має право на
подання такої заяви.

Аналогічні положення містяться у ст.22
Закону № 2398.

Разом із заявою про внесення змін до
актового запису цивільного стану
заявником подаються: свідоцтва про
державну реєстрацію актів цивільного
стану, у яких зазначені неправильні,
неповні відомості або відомості, які
підлягають зміні; інші документи,
необхідні для розгляду заяви та
вирішення питання по суті.

Якщо в актовому записі про народження
дитини батьком указаний чоловік
заявниці або інша особа (за винятком
випадків, передбачених статтею 135
Сімейного кодексу України), то в
унесенні змін стосовно визнання
батьківства має бути відмовлено до
вирішення судом питання щодо
виключення з актового запису про
народження відомостей про батька.

На підставі зібраних документів та за
наслідками перевірки відділ державної
реєстрації актів цивільного стану,
дипломатичне представництво чи
консульська установа України складає
обґрунтований висновок про внесення
змін до актового запису (або декількох
актових записів) цивільного стану або
про відмову в цьому за формою,
наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до
актового запису цивільного стану у
висновку мають бути чітко вказані
причини відмови та зазначено про
можливість її оскарження в судовому
порядку.

Підставою для внесення змін в актові
записи цивільного стану, зокрема, є:
рішення суду про визнання батьківства
(материнства), усиновлення (удочеріння),
про скасування раніше винесеного
рішення суду про визнання батьківства,
виключення відомостей про батька
(матір) дитини з актового запису про
народження, скасування або визнання
усиновлення (удочеріння) недійсним, про
визнання шлюбу недійсним, установлення
неправильності в актовому записі
цивільного стану та інші, у яких
зазначено про внесення конкретних змін
в актові записи цивільного стану;
постанова адміністративного суду;
висновок відділу державної реєстрації
актів цивільного стану районного,
районного в місті, міського (міст
обласного значення), міськрайонного,
міжрайонного управління юстиції або
дипломатичного представництва чи
консульської установи України.

Пунктом 2.14 Правил №96/5 визначені
підстави для внесення відповідних
відміток в актові записи цивільного
стану, у тому числі про анулювання та
поновлення.

На підставі рішення суду про визнання
батьківства (материнства) в актовому
записі про народження змінюються
відомості про батька та вносяться
пов'язані з цим інші зміни згідно із
зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4
Правил №96/5).

Висновок відділу державної реєстрації
актів цивільного стану, дипломатичного
представництва чи консульської
установи України про відмову у
внесенні змін до актових записів
цивільного стану складається у двох
примірниках. Один примірник разом з
усіма матеріалами залишається у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану або дипломатичному
представництві чи консульській
установі України, якими складено
висновок про відмову, а другий
вручається (надсилається) заявнику.

Водночас у висновку зазначається про
можливість оскарження відмови про
внесення змін до актового запису
цивільного стану в судовому порядку. На
прохання заявника пред'явлені ним
документи, крім заяви, повертаються.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
законодавством встановлено певну
процедуру внесення змін до актового
запису, яка включає в себе звернення
особи з відповідною заявою та надання
висновку компетентними органами щодо
цього питання; вичерпний перелік
підстав за наявності яких відповідні
органи державної реєстрації актів
цивільного стану зобов'язані внести
зміни до актового запису цивільного
стану. Водночас, заявник при зверненні
до відповідного органу із заявою про
внесення змін до актового запису
зобов'язаний подати докази наявності
підстав для внесення таких змін,
відповідно орган державної реєстрації
актів цивільного стану має їх
дослідити та скласти висновок.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач не зверталася до відповідача з
заявою про внесення змін до актового
запису та не долучала до неї свідоцтво
про державну реєстрацію актів
цивільного стану, у яких зазначені
неправильні, неповні відомості або
відомості, які підлягають зміні; інші
документи, необхідні для розгляду
заяви та вирішення питання по суті.

Крім того, у відповідності до ст. 138
Сімейного кодексу України жінка, яка
народила дитину у шлюбі, має право
оспорити батьківство свого чоловіка,
пред'явивши позов про виключення
запису про нього як батька дитини з
актового запису про народження дитини.

Вимога матері про виключення запису
про її чоловіка як батька дитини з
актового запису про народження дитини
може бути задоволена лише у разі
подання іншою особою заяви про своє
батьківство.

В матеріалах справи відсутнє рішення
суду про виключення запису про батька
дитини з актового запису про
народження дитини.

До вимоги матері про внесення змін до
актового запису про народження дитини
встановлюється позовна давність в один
рік, яка починається від дня реєстрації
народження дитини (ч. 3 ст. 138 Сімейного
кодексу України).

За поясненнями відповідача, актовий
запис про народження ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, складений
Амур-Нижньодніпровським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції 08.09.2000 р. № 47-
поновлений, оскільки державна
реєстрація народження проведена з
порушенням строку реєстрації , у якому
ОСОБА_1 записана матір'ю дитини.

Тобто позовна давність, встановлена ст.
138 Сімейного кодексу України
закінчилась 08.09.2001 року.

З даного приводу позивачем пояснень не
надано.

Таким чином, позивач не дотрималася
встановленого порядку звернення про
внесення змін до актового запису про
народження. Відтак, висновок про
відмову про внесення змін до актового
запису за формою 2, встановленою
Правилами №96/5 відповідачем не
видавався.

За таких обставин, у суду відсутні
підстави для зобов'язання відповідача
внести зміни в актовому записі № 47 від
08.09.2000 р.

Інші доводи позивача висновків суду не
спростовують.

Згідно зі ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За наведених обставин у сукупності, на
підставі встановлених фактів, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до
Амур-Нижньодніпровського відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції про зобов'язання
вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження, а у разі її апеляційного
оскарження - з моменту проголошення
судового рішення суду апеляційної
інстанції.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у десятиденний
строк з дня отримання копії постанови,
виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова
не набрала законної сили 22.12.14 Суддя З
оригіналом згідно Помічник судді
В.С. Парненко В.С. Парненко
Ю.Ю. Ковтун