Справа № 2а/356/5/14
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2014-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Голік Г.К.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Вівдиченко Т.Р.

Суддів:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

За участю секретаря:
Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління
соціального захисту населення
Березанської міської ради на постанову
Березанського міського суду Київської
області від 21 лютого 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління соціального захисту
населення Березанської міської ради
про скасування рішення, призначення,
нарахування та виплати соціальної
допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до Управління соціального
захисту населення Березанської
міської ради, з урахуванням уточнених
позовних вимог, про скасування рішення
про відмову у призначенні державної
соціальної допомоги як інваліду з
дитинства, зобов'язання призначити,
здійснити виплату та нарахування
державної соціальної допомоги.

Постановою Березанського міського
суду Київської області від 21 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач - Управління соціального
захисту населення Березанської
міської ради звернувся з апеляційною
скаргою, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи за
захворюванням з дитинства.
Інвалідність встановлена з 01 серпня 1992
року довічно.

03 вересня 2007 року ОСОБА_3 звернулася до
Управління соціального захисту
населення Березанської міської ради із
заявою про призначення соціальної
допомоги.

Рішенням Управління соціального
захисту населення Березанської
міської ради від 05 грудня 2007 року,
позивачу було відмовлено у призначення
соціальної допомоги, у зв'язку з
відсутністю пакету документів.

Не погоджуючись з відмовою відповідача
у призначенні соціальної допомоги та
вважаючи її протиправною, позивач
звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 8 Закону України «Про
державну соціальну допомогу інвалідам
з дитинства та дітям-інвалідам», заява
про призначення державної соціальної
допомоги подається інвалідом з
дитинства до управління праці та
соціального захисту населення за
місцем проживання. Управління праці та
соціального захисту населення, яке
прийняло заяву про призначення
державної соціальної допомоги, видає
заявнику розписку про призначення
державної соціальної допомоги, видає
заявнику розписку про прийом заяви
та доданих до неї документів із
зазначенням дати прийому заяви. У тих
випадках, коли до заяви додані не всі
необхідні документи, заявник
повідомляється, які документи повинні
бути подані додатково. Якщо вони
будуть подані не пізніше 3-х місяців з
дня одержання повідомлення про
необхідність подання додаткових
документів, то днем звернення за
призначенням державної соціальної
допомоги вважається день прийому або
відправлення заяви про призначення
такої допомоги.

В силу ст. 9 вищевказаного Закону,
державна соціальна допомога інвалідам
з дитинства або на дітей-інвалідів
віком до 18 років призначається
органами праці та соціального захисту
населення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну соціальну допомогу інвалідам
з дитинства та дітям-інвалідам»,
інвалідам з дитинства, які мають
одночасно право на державну соціальну
допомогу відповідно до цього Закону, на
пенсію та на державну соціальну
допомогу згідно із Законом України
«Про державну соціальну допомогу
особам, які не мають права на пенсію, та
інвалідам»,призначається за вибором
інвалідів з дитинства (законних
представників інвалідів з дитинства,
визнаних недієздатними, та
дітей-інвалідів) державна соціальна
допомога відповідно до цього закону
або пенсія чи державна соціальна
допомога згідно із Законом України
«Про державну соціальну допомогу
особам, які не мають права на пенсію, та
інвалідам».

При цьому, якщо інвалід з дитинства або
дитина - інвалід має право на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника і
державну соціальну допомогу
відповідно до цього Закону, ці виплати
призначаються одночасно.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Березанського міського
суду Київської області від 22 березня 2010
року по справі № 2-а-7/2010 року
встановлено, що ОСОБА_3 є інвалідом 3
групи за захворюванням з дитинства з 01
серпня 1992 року довічно.

Рішенням Березанського міського суду
Київської області від 22 травня 2007 року
у справі № 2-о-10-2007 за заявою
ОСОБА_3,зацікавлена особа - Яготинське
відділення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
встановлено, що ОСОБА_3 з 1999 року по 30
травня 2006 року проживала однією сім'єю
з померлим ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в м. Березань від 18 вересня 2007
року за № 1723/02 було відмовлено ОСОБА_3 у
призначенні пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, оскільки позивач не
надала докази про встановлення
нещасного випадку.

Постановою Березанського міського
суду Київської області від 11 лютого 2008
року у справі № 2-а-7/2008 за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Березань про визнання
рішення незаконним (залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 26 березня
2009 року) визнано незаконним рішення
управління Пенсійного Фонду України в
м. Березань Київської області від 18
вересня 2007 року № 1723/02 про відмову в
призначенні пенсії в разі втрати
годувальника ОСОБА_3

15 квітня 2009 року позивач звернулась до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Березань із заявою, в якій просила
призначити їй пенсію згідно заяви, яку
вона подавала у серпні 2007 року та
письмово повідомити її про призначення
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника.

Листом № 763/02 від 15 травня 2009 року
Управління Пенсійного фонду України в
м. Березань повідомило позивача про те,
що з постанови Березанського міського
суду від 11 лютого 2008 року по справі №
2-а-7/2008 року не вбачається
необхідність призначити пенсію по
втраті годувальника за померлого
ОСОБА_4 Пенсія по втраті годувальника
згідно заяви позивача призначена не
була.

Постановою Березанського міського
суду Київської області від 22 березня 2010
року по справі № 2-а-7/2010 року було
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Березань Київської
області призначити ОСОБА_3 пенсію по
втраті годувальника, відповідно до ст.
36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 04 вересня 2007 року та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Березань Київської
області провести відповідний
перерахунок та виплату позивачу пенсії
по втраті годувальника з 04 вересня 2007
року.

Вищевказана постанова залишена без
змін ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 08 грудня 2011 року.

Відповідно до ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказується при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

15 червня 2012 року позивач звернулась до
Управління соціального захисту
населення Березанської міської ради
щодо виплати за минулий час державної
соціальної допомоги інвалідам з
дитинства відповідно до Закону України
«Про державну соціальну допомогу
інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам».

Листом №1480 від 25 червня 2012 року
Управління соціального захисту
населення Березанської міської ради
відмовило позивачу у виплаті допомоги,
з посиланням на те, що 03 вересня 2007 року
ОСОБА_3 звернулась до Управління
праці та соціального захисту населення
із заявою про призначення державної
соціальної допомоги інвалідам з
дитинства. На той час продовжувала
отримувати пенсію за віком в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Березань. Так як розмір отримуваної
пенсії суттєво перевищував розмір
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства, то заяву на
припинення виплати пенсії вона не
подавала.

Тобто, позивач одночасно звернулася в
2007 році за призначенням пенсії у
зв'язку з втратою годувальника і
державної соціальної допомоги, як
інваліду дитинства, але з незалежних
від позивача причин пенсія у зв'язку з
втратою годувальника була призначена
їй з 04 вересня 2007 року лише згідно
рішення Березанського міського суду
від 22 березня 2010 року.

З огляду на те, що вищевказані виплати є
взаємопов'язані, оскільки лише при
отриманні пенсії у зв'язку з втратою
годувальника позивач мала одночасно
право на виплату державної соціальної
допомоги, як інваліду дитинства,
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про наявність
правових підстав для задоволення
позовних вимог.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_3 та їх
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Березанської міської ради - залишити
без задоволення.

Постанову Березанського міського суду
Київської області від 21 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.

Головуючий суддя
Вівдиченко Т.Р.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.