Справа № 2а/1270/980/12
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року м. Київ
К/9991/38085/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Бутенка В.І.,

Олексієнка М.М.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою приватного
підприємства «Адвокатська компанія
«Андреєва і партнери» до Артемівського
відділу державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції про визнання дій
протиправними,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою приватного
підприємства «Адвокатська компанія
«Андреєва і партнери» на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 3 травня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року приватне
підприємство «Адвокатська компанія
«Андреєва і партнери» (далі - ПП
«Андреєва і партнери») пред'явило в
суді позов про визнання протиправними
дій Артемівського відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції (далі
-Артемівський відділ ДВС).

Свій позов обґрунтовує тим, що 22
вересня 2011 року його безпідставно
виселено з приміщення за місцем його
реєстрації, розташованого в місті
Луганську, кв. Луганський, 13-а.

Посилаючись на те, що своїми
протиправними діями відповідач
створив перешкоди в здійсненні ним
підприємницької діяльності, просив
позов задовольнити.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 3 травня 2012
року в задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги ПП
«Андреєва і партнери» посилається на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим ставить питання про
скасування прийнятих ними рішень та
ухвалення нової постанови про
задоволення позовних вимог.

Артемівський відділ ДВС своїм правом,
як сторони у справі, не скористався та
заперечень на касаційну скаргу не
подав.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 25 вересня 2007 року
державним виконавцем відкрито
виконавче провадження щодо заборони
Повному товариству «Ареф’єв і К» і
ОСОБА_4 відчужувати у будь-який спосіб
та вчиняти будь-які дії по демонтажу,
іншому погіршенню стану нежилого
приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

18 березня 2009 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження щодо
зобов'язання ОСОБА_4 звільнити
зазначене приміщення.

При здійсненні виходів державного
виконавця за адресою: АДРЕСА_1 було
виявлено, що замість боржника ОСОБА_4
за цією адресою знаходиться ПП
«Андреєва і партнери», у зв'язку з чим
він позбавлений можливості вручити
боржнику копію постанови про відкриття
виконавчого провадження та приступити
до виконання примусових виконавчих
дій.

Ухвалою Артемівського районного суду
міста Луганська від 4 березня
2011 року подання Артемівського відділу
ДВС задоволено - змінено спосіб і
порядок виконання рішення про
звільнення нежилого приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, а саме, дозволено
державному виконавцю Артемівського
відділу ДВС примусово входити до
приміщення, розташованого за цією
адресою, і виселити боржника та інших
осіб, які його займають.

6 червня 2011 року державним виконавцем
на вказану адресу направлено
повідомлення про призначення
примусових дій на 10 червня 2011 року. Це
повідомлення було отримано ПП
«Андреєва і партнери», про що свідчить
його заява від 10 червня 2011 року про
відкладення виконавчих дій.

22 вересня 2011 року ПП «Андреєва і
партнери» було виселено з приміщення
за адресою: АДРЕСА_1, а майно передано на
відповідальне зберігання представнику
стягувача.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що відповідач,
виконуючи рішення суду, діяв в межах
своїх повноважень, відповідно до вимог
чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів.

Поняття "виконавче провадження"
розкрито у статті 1 Закону України від
21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про
виконавче провадження" (далі - Закон
№ 606-ХІV), під яким слід розуміти
сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню. Під ним
розуміється завершальна стадія
судового провадження, в межах якої в
примусовому порядку виконується
рішення суду.

Виконання рішення про виселення
боржника передбачене статтею 78
зазначеного Закону, відповідно до якої
державний виконавець перевіряє стан
виконання рішення про виселення
боржника на наступний день після
закінчення строку, встановленого для
самостійного виконання рішення. У разі
невиконання боржником рішення
самостійно державний виконавець
виконує його примусово. Державний
виконавець зобов'язаний письмово
повідомити боржника про день і час
примусового виселення. Боржник
вважається повідомленим про примусове
виселення, якщо повідомлення надіслано
йому за адресою, за якою має
здійснюватися виселення, чи за іншою
адресою, достовірно встановленою
державним виконавцем. Відсутність
боржника, повідомленого про день і час
виселення, під час виконання рішення не
є перешкодою для виконання рішення.
Виселення полягає у звільненні
приміщення, зазначеного у виконавчому
документі, від особи (осіб), яка
виселяється, її майна, домашніх тварин
та у забороні такій особі
користуватися цим приміщенням.
Примусовому виселенню підлягають
виключно особи, зазначені у
виконавчому документі.

Оскільки ухвалою Артемівського
районного суду міста Луганська від
4 березня 2011 року державному
виконавцю дозволено виселити з
приміщення не тільки боржника, а і
інших осіб, які його займають, то,
виселяючи з цього приміщення ПП
«Андреєва і партнери», він виконував
рішення суду, яке набрало законної
сили, тож вимоги Закону № 606-ХІV не
порушив.

З огляду на наведене, суди дійшли
обґрунтованого висновку про
правомірність виселення ПП «Андреєва і
партнери» з приміщення, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення без змін,
оскільки вони прийняті з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана правильно, а доводи
касаційної скарги висновків судів не
спростовують.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
підприємства «Адвокатська компанія
«Андреєва і партнери» залишити без
задоволення, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 17
лютого 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 3 травня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф.Весельська

В.І. Бутенко

М.М. Олексієнко